[ca] La Mongeta del Ganxet (Phaseolus vulgaris L.) és una varietat tradicional de prestigi, d'hàbit de creixement indeterminat, emparada per una DOP. La seva llavor es caracteritza per una marcada forma de ganxo, textura cremosa i una pell pràcticament imperceptible que la fa molt apreciada pels consumidors. Tanmateix, presenta certs aspectes negatius que poden ser millorats genèticament. La FMA (Fundació Miquel Agustí), conjuntament amb el GGV (Grupo de Genética Vegetal) del SERIDA (Servicio Regional de Investigación y Desarrollo Agroalimentario), va desenvolupar un projecte de recerca dirigit a identificar regions del genoma vinculades al control genètic de caràcters comercialment importants. Per a tal finalitat es va fer servir una població de línies pures recombinants (RIL) assajada en 4 ambients diferents. Els parentals d'aquestes RIL varen ser les varietats Montcau x Xana que difereixen fonamentalment en la mida i forma de la llavor, i en el tipus de creixement. Aprofitant la diversitats de genotips generats en les RIL, aquest treball es planteja: i) estudiar la variabilitat existent en una sèrie de caràcters d'interès, ii) quantificar la resiliència de les RIL i la seva variabilitat tant a nivell de caràcter individual com d'agrupació de caràcters, iii) seleccionar aquelles línies de mongeta més adequades per a possibles nous programes de millora atenent als caràcters grau de ganxo, producció, mida de la llavor, tipus de creixement, durada del cicle, pes de 25 llavors i resiliència. Els resultats mostren que hi ha una considerable variabilitat genètica entre RIL per a la majoria de caràcters, que pot ser aprofitada en programes de millora de Ganxet (o de Faba Asturiana). Especialment remarcables són les línies amb llavor de tipologia Ganxet i creixement determinat. Els parentals no són significativament diferents entre ells pel que fa a la resiliència de la majoria dels caràcters importants i donen lloc a una població de RIL en conjunt poc resilient. Tot i així, alguns genotips són prou resilients per a caràcters d'elevat interès com la producció i el grau de ganxo, per tenir-se en compte en futures aplicacions en millora genètica. En cas que l'anàlisi sensorial confirmi que no s'han produït disminucions del valor organolèptic, algunes de les línies seleccionades per a característiques de la llavor i tipus de creixement podrien, fins i tot, ser emprades comercialment.

[en] Ganxet bean (Phaseolus vulgaris L.) is a renowned Catalan landrace, with indeterminate growth habit, protected by a PDO. The seed is characterized by a marked hook shape, creamy texture and an almost imperceptible seed-coat which makes it very appreciated by consumers. However, it has some negative traits that can be genetically improved. The FMA (Fundació Miquel Agustí), together with the GGV (Grupo de Genética Vegetal) of the SERIDA (Servicio Regional de Investigación y Desarrollo Agroalimentario), developed a project to identify genome regions linked to the genetic control of commercially important characters. For this purpose, a population of recombinant inbred lines (RILs) cultivated in 4 different environments was used. The parents of these RILs were the varieties Montcau x Xana which mainly differ in seed size and shape, as well as in growth habit. Taking advantage of the diversity of genotypes generated, this work aims: i) to study the variability in a set of traits of interest, ii) to quantify the RILs resilience and its variability both at the level of individual character and group of characters, iii) to select those bean lines more suitable for possible new breeding programs according to the characters seed curvature, production, seed size, growth habit, cycle length, weight of 25 seeds and resilience. The results show that there is considerable genetic variability between RILs for the majority of characters, which can be exploited in breeding programs of Ganxet bean (or Faba Asturiana). Especially remarkable are those inbreds with Ganxet seed type and determinate growth habit. Parents are not significantly different among them with regard to resilience of most major characters and give rise to an overall little resilient population of RIL. Nevertheless, certain genotypes are sufficiently resilient in some characters of interest, as production and seed curvature, to be taken into account in future breeding programs. If the sensory analysis confirms that there have been no decreases in organoleptic value, some RILs outstanding in seed characters and growth habit could even be used commercially.