[ca] La present Tesi Doctoral té el propòsit de donar a conèixer la docència compartida com una metodologia que facilita el progrés en els processos d'ensenyament-aprenentatge. El professorat necessita formar-se de manera permanent per a donar resposta ràpida a les diverses circumstàncies que es detecten a l'aula, com són els problemes d'aprenentatge, la falta d'habilitats socials, els diferents nivells d'assimilació, i principalment la diversitat. I, encara que l'administració educativa posseeix programes de formació amb la finalitat d'oferir al professorat recursos per a afrontar el dia a dia a les aules, algunes vegades no és suficient. La docència compartida és una eina que pot donar resposta a la diversitat que presenten les aules en el dia a dia, oferint beneficis que inclouen no únicament a l'alumnat, sinó també al professorat i al centre educatiu. S'entén la docència compartida com una metodologia d'ensenyament en la qual, una parella de docents acorda exercir el procés d'ensenyament-aprenentatge, en un grup d'alumnat de manera conjunta, en un mateix espai i temps. La pregunta que ha guiat l'estudi és: En quins aspectes incideix l'aplicació d'un model de docència compartida en l'alumnat, el professorat i el centre educatiu? i l'objectiu general és: Establir l'eficàcia de la docència compartida en els processos d'ensenyament-aprenentatge. A través d'una metodologia mixta concurrent, es duu a terme un disseny cuasi experimental. La mostra està composta per 3 classes diferents de dues escoles de primària de Catalunya. Cada classe té el seu corresponent grup control. Els instruments emprats han estat el pretest i posttest, el qüestionari i l'entrevista. Les anàlisis demostren elements importants de la docència compartida que s'han de tenir en compte, així com els beneficis i dificultats que pot generar la seva aplicació. S'elabora un perfil per al professorat codocent. De les conclusions es pot deduir que, existeixen elements fonamentals que, tant el professorat com els membres dels equips directius han de tenir en consideració abans de posar en marxa la metodologia, perquè d'això depèn l'èxit del seu funcionament. Pel que fa l'aprenentatge, s'evidencia que l'alumnat no aprèn més quan s'aplica la docència compartida que quan té un únic docent a l'aula. No obstant això, en una segona part, s'exposen uns altres mostres d'aprenentatge, en els quals els informants manifesten que hi ha una millor disposició i perceben major aprenentatge a través de la codocència. Encara que els resultats de l'estudi no poden generalitzar-se, mostren una imatge propera que afavoreix la comprensió de l'aplicació de la docència compartida.

[es] La presente Tesis Doctoral tiene el propósito de dar a conocer la docencia compartida como una metodología que facilita el progreso en los procesos de enseñanza-aprendizaje. El profesorado necesita formarse de manera permanente para dar respuesta rápida a las diversas circunstancias que se detectan en el aula, como son los problemas de aprendizaje, la falta de habilidades sociales, los diferentes niveles de asimilación, y principalmente la diversidad. Y, aunque la administración educativa posee programas de formación con el fin de brindar al profesorado recursos para afrontar el día a día en las aulas, algunas veces no es suficiente. La docencia compartida es una herramienta que puede dar respuesta a la diversidad que presentan las aulas en el día a día, ofreciendo beneficios que incluyen no únicamente al alumnado, sino también al profesorado y al centro educativo. Se entiende la docencia compartida como una metodología de enseñanza en la que, una pareja de docentes acuerda ejercer el proceso de enseñanza-aprendizaje, en un grupo de alumnado de manera conjunta, en un mismo espacio y tiempo. La pregunta que ha guiado el estudio es: ¿En qué aspectos incide la aplicación de un modelo de docencia compartida en el alumnado, el profesorado y el centro educativo? y el objetivo general es: Establecer la eficacia de la docencia compartida en los procesos de enseñanza-aprendizaje. A través de una metodología mixta concurrente, se lleva a cabo un diseño cuasi experimental. La muestra está compuesta por 3 clases diferentes de dos escuelas de primaria de Cataluña. Cada clase tiene su correspondiente grupo control. Los instrumentos empleados han sido el pretest y postest, el cuestionario y la entrevista. Los análisis demuestran elementos importantes de la docencia compartida que se deben tener en cuenta, así como los beneficios y dificultades que puede generar su aplicación. Se elabora un perfil para el profesorado codocente. De las conclusiones se puede deducir que, existen elementos fundamentales que, tanto el profesorado como los miembros de los equipos directivos deben tener en consideración antes de poner en marcha la metodología, pues de ello depende el éxito de su funcionamiento. En cuanto al aprendizaje, se evidencia que el alumnado no aprende más cuando se aplica la docencia compartida que cuando tiene un único docente en el aula. Sin embargo, en una segunda parte, se exponen otros reportes de aprendizaje, en los que los informantes manifiestan que hay una mejor disposición y perciben mayor aprendizaje a través de la codocencia. Aunque los resultados del estudio no pueden generalizarse, muestran una imagen próxima que favorece la comprensión de la aplicación de la docencia compartida.