[ca] El model agroalimentari actual, centrat en el mercat global, és un engranatge molt ben calibrat, però alhora fràgil, el qual depèn principalment de dos elements significatius. El primer és el transport a llargues distàncies, ja que només una part dels productes (principalment frescos) són produïts a una distància curta (menys de 100 km). Però en última instància tot el sistema agroalimentari depèn del segon element: l'accés del model energètic a energia (fòssil) a preus baixos. Des del moment de producció fins al consum i processament, l'energia fòssil és omnipresent. Des dels fertilitzants, al combustible pel transport, manteniment en refrigeradors industrials i particulars i finalment amb un sistema de recollida industrialitzat que també requereix altes quantitats d'energia. Aquest model tan fràgil i contaminant, si és revisat, pot passar de ser nociu pel medi ambient globalment i localment a ser beneficiós en la majoria dels seus aspectes. Mirar la manera com ens alimentem des d'una visió crítica, analitzant els potencials dels què disposa el territori pot servir com a eina per a reterritorialitzar-lo i recuperar un model agroalimentari complex, que aporti beneficis a les persones que produeixen el menjar i a les que el consumeixen, però també al territori. En aquest procés de recerca, fem una revisió de quin és l'impacte ambiental de l'alimentació a través de totes les seves etapes per detectar quins són els punts crítics des d'on es pot intervenir com a arquitectes i urbanistes. A partir de la revisió de diversos teòrics urbanistes i geògrafs sensibles amb el metabolisme del territori, s'escull la conca hidrogràfica del riu Tordera com a element d'anàlisi i s'investiga la relació amb l'impacte territorial de la producció alimentària des d'una visió històrica. Finalment, s'explora la possibilitat de reduir l'impacte ambiental del consum d'aliments a la conca a partir de l'augment de la superfície agrícola de la conca.

[es] El modelo agroalimentario actual, centrado en el mercado global, es un engranaje muy bien calibrado, pero a la vez frágil, el cual depende principalmente de dos elementos significativos. El primero es el transporte a largas distancias, puesto que solo una parte de los productos (principalmente frescos) son producidos a una distancia corta (menos de 100 km). Pero en última instancia todo el sistema agroalimentario depende del segundo elemento: el acceso del modelo energético a energía (fósil) a precios bajos. Desde el momento de producción hasta el consumo y procesamiento, la energía fósil es omnipresente. Desde los fertilizantes, al combustible por el transporte, mantenimiento en refrigeradores industriales y particulares y finalmente con un sistema de recogida industrializado que también requiere altas cantidades de energía. Este modelo tan frágil y contaminante, si es revisado, puede pasar de ser nocivo por el medio ambiente globalmente y localmente a ser beneficioso en la mayoría de sus aspectos. Mirar la manera como nos alimentamos desde una visión crítica, analizando los potenciales de los que dispone el territorio puede servir como herramienta para reterritorialitzarlo y recuperar un modelo agroalimentario complejo, que aporte beneficios a las personas que producen la comida y a las que lo consumen, pero también en el territorio. En este proceso de investigación, basura una revisión de cuál es el impacto ambiental de la alimentación a través de todas sus etapas para detectar cuáles son los puntos críticos desde donde se puede intervenir como arquitectos y urbanistas. A partir de la revisión de varios teóricos urbanistas y geógrafos sensibles con el metabolismo del territorio, se escoge la cuenca hidrográfica del río Tordera como elemento de análisis y se investiga la relación con el impacto territorial de la producción alimentaria desde una visión histórica. Finalmente, se explora la posibilidad de reducir el impacto ambiental del consumo de alimentos a la c