BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Plànol de la xarxa de transports. Marca dos nivells de vialitat. Les vies d'interés general i les vinculades a l'edificació. Dibuixa les vies projectades destacant un sistema de comunicacions generals. Jaussely va idear un ferrocarril subterrani, les estacions del qual apareixen al plànol·línies de ferrocarril formant un anell.

[es] Plano de la red de transportes. Marca dos niveles de vialidad. Las vías de interés general y las vinculadas a la edificación. Dibuja las vías proyectadas destacando un sistema de comunicaciones generales. Jaussely ideó un ferrocarril subterráneo, las estaciones del que aparecen en plànol·línies de ferrocarril formando un anillo.
[ca] Els estudis sobre la tipologia de les pràctiques fisicoesportives no organitzades fora de l'àmbit escolar són escassos. Per això, aquest treball va consistir a descriure aquestes activitats i analitzar la seva relació amb altres variables: gènere, etapa educativa i índex d'activitat física. La recerca va ser de caràcter quantitatiu, transversal i descriptiu. Van participar-hi 1040 estudiants, 521 nens i 519 nenes (M: 12,30; DE: 3,08) pertanyents a 26 centres educatius de Galícia, d'edats compreses entre 10 i 17 anys. Es va administrar el Qüestionari internacional sobre educació física, salut i estil de vida. Els resultats van mostrar que les activitats més practicades són futbol, passejar, ciclisme, bàsquet i córrer. Es van trobar diferències significatives en algunes de les activitats estudiades respecte al gènere i l'etapa escolar. L'índex d'activitat física va ser més gran en nens i en estudiants de primària. Es van observar nivells d'activitat física molt baixos. Així mateix, es van trobar diferències entre persones actives i poc actives en algunes disciplines esportives practicades. La informació obtinguda contribueix a la identificació de les característiques de la pràctica de temps lliure en la societat gallega. Mitjançant aquest tipus d'evidències es pot respondre millor a les necessitats de participació en la infantesa i joventut, facilitant futures actuacions en el context comunitari i de gestió esportiva.

[es] Los estudios sobre la tipología de las prácticas físico-deportivas no organizadas fuera del ámbito escolar son escasos. Por ello, este trabajo consistió en describir estas actividades y analizar su relación con otras variables: género, etapa educativa e índice de actividad física. La investigación fue de carácter cuantitativo, transversal y descriptivo. Participaron 1040 estudiantes, 521 niños y 519 niñas (M: 12,30; DE: 3,08) pertenecientes a 26 centros educativos de Galicia, de edades comprendidas entre 10 y 17 años. Se administró el Cuestionario internacional sobre educación física, salud y estilo de vida. Los resultados mostraron que las actividades más practicadas son fútbol, pasear, ciclismo, baloncesto y correr. Se hallaron diferencias significativas en algunas de las actividades estudiadas respecto al género y la etapa escolar. El índice de actividad física fue mayor en niños y en estudiantes de primaria. Se observaron niveles de actividad física muy bajos. Asimismo, se encontraron diferencias entre personas activas y poco activas en algunas disciplinas deportivas practicadas. La información obtenida contribuye a la identificación de las características de la práctica de tiempo libre en la sociedad gallega. Mediante este tipo de evidencias se puede responder mejor a las necesidades de participación en la infancia y juventud, facilitando futuras actuaciones en el contexto comunitario y de gestión deportiva.
[ca] La pròxima vegada que et trobes prop d'una barbacoa, procura degustar amb calma i atenció el que s'hi cou. Davant teu s'està tancant un cercle de la naturalesa de proporcions colossals. Parle de les brases. El que hi haja al damunt és, en aquest cas, secundari, una mena d'acompanyament musical que servirà per a realçar per la via gastrointestinal el plaer cognitiu que proporciona la introspecció científica en la naturalesa de la combustió del carbó.

[es] La próxima vez que te encuentres cerca de una barbacoa, procura degustar con calma y atención lo que ahí se cuece. Delante de ti se está cerrando un círculo de la naturaleza de proporciones colosales. Me refiero a las brasas. Lo que haya encima de ellas es, en este caso, secundario, una especie de acompañamiento musical que servirá para realzar por la vía gastrointestinal el placer cognitivo que proporciona la introspección científica en la naturaleza de la combustión del carbón.
[ca] L'objectiu d'article és fer l'anàlisi i la interpretació dels actes de parla il·locutius indirectes produïts per parlants russes en interaccions comunicatives en espanyol. Identificarem l'estructura dels actes de parla esmentats en interacció amb la prosòdia i els gestos; per a això, farem servir un enfocament metodològic basat en la Teoria de la Complexitat (o els estudis de la complexitat), el qual permet interpretar la construcció del significat semàntico-pragmàtic a través de la interacció de diverses dimensions (prosòdica, gestual i lèxico- sintàctica) en diferents situacions comunicatives. Partim de l'anàlisi empírica d'un corpus d'actes de parla de discursos semiespontanis (role-play), emprant mètodes perceptius, acústics i semàntico-pragmàtics, i recolzant-nos en la relació forma-funció com a principi teòrico- metodològic. L'estudi realitzat mostra l'ús de quatre categories d'actes de parla indirectes (que transmeten ironia, rebuig indirecte, cortesia positiva i amenaça indirecta), les inferències de les quals s'activen a través de l'ús de diferents recursos prosòdics i gestuals. El paradigma dels estudis de complexitat i l'ús dels mètodes ja esmentats a l'anàlisi del nostre corpus ens han permès arribar a la conclusió que tant els recursos verbals com els no verbals actuen com a indicis de contextualització i activen un significat implícit dels actes de parla interaccionals (AHI) produïts per les parlants russes

[es] El objetivo del artículo es realizar el análisis y la interpretación de los actos de habla ilocutivos indirectos producidos por hablantes rusas en interacciones comunicativas en español. Identificaremos la estructura de dichos actos de habla en interacción con la prosodia y los gestos; para ello usaremos un enfoque metodológico basado en la Teoría de la Complejidad (o los estudios de complejidad). Dicho enfoque permite interpretar la construcción del significado semántico-pragmático a través de la interacción de varias dimensiones (prosódica, gestual y léxico-sintáctica) en distintas situaciones comunicativas. Partimos del análisis empírico de un corpus de actos de habla de discursos semiespontáneos (role-play), empleando métodos perceptivos, acústicos y semántico-pragmáticos, y apoyándonos en la relación forma-función como principio teórico-metodológico. El estudio realizado muestra el uso de cuatro categorías de actos de habla indirectos (que transmiten ironía, rechazo indirecto, cortesía positiva y amenaza indirecta) cuyas inferencias se activan a través del uso de distintos recursos prosódicos y gestuales. El paradigma de los estudios de complejidad y el empleo de los métodos ya mencionados en el análisis de nuestro corpus nos han permitido llegar a la conclusión de que tanto los recursos verbales como no verbales actúan como indicios de contextualización y activan un significado implícito de los actos de habla interaccionales (AHI) producidos por las hablantes rusas
[ca] Les ecologies d'aprenentatge situen l'individu com un aprenent actiu, que autoregula l'ad-quisició de coneixements nous mitjançant l'ús de recursos variats. Aquest estudi investiga els processos d'autoaprenentatge que desenvolupen els orientadors i les orientadores a par-tir de l'anàlisi del tipus i la freqüència d'ús de determinats recursos, majoritàriament tecno-lògics. Per treballar-hi es va utilitzar una metodologia de recerca quantitativa, exploratòria i descriptiva, amb un disseny ex post facto i transversal, aplicant un qüestionari dissenyat ad hoc a 101 orientadors i orientadores de la Corunya. Els resultats van mostrar un ús supe rior de recursos d'accés, cerca i gestió d'informació davant de creació i edició de contingut i d'interacció i comunicació. No hi va haver diferències estadísticament significatives en funció del sexe ni dels anys d'experiència. Es va trobar una tendència significativament creixent d'ús entre el professorat més jove i una ocupació també superior en professionals amb més formació. En definitiva, s'observa un interès creixent per la incorporació i l'ac-tualització de coneixement sobre els recursos que la societat digital posa a disposició de les persones orientadores, sobretot entre les més joves, entenent la importància de la formació permanent i autoregulada en el marc de les ecologies d'aprenentatge

[es] Las ecologías de aprendizaje sitúan al individuo como aprendiz activo que autorregula su adquisición de nuevos conocimientos mediante el uso de recursos variados. Este estudio investiga los procesos de autoaprendizaje que desarrollan los orientadores y las orienta-doras a partir del análisis del tipo y la frecuencia de uso de determinados recursos, en su mayoría tecnológicos. Para ello se empleó una metodología de investigación cuantitativa, exploratoria y descriptiva, con diseño ex post facto y transversal, aplicando un cuestionario diseñado ad hoc a 101 orientadores y orientadoras de A Coruña. Los resultados mostraron un uso superior de herramientas de acceso, búsqueda y gestión de la información, frente a las de creación y edición de contenido, y de interacción y comunicación. No hubo diferencias estadísticamente significativas en función del sexo ni de los años de experien-cia. Se encontró una tendencia significativamente creciente de uso entre el profesorado más joven y un empleo también superior en profesionales con mayor formación. En definitiva, se observa un creciente interés por la incorporación y la actualización de cono-cimiento sobre los recursos que la sociedad digital pone a disposición de los orientadores y las orientadoras, sobre todo entre las personas más jóvenes, entendiendo la importancia de la formación permanente y autorregulada en el marco de las ecologías de aprendizaje
[ca] L'article analitza una experiència de pedagogia de l'oci, en què es va formar un grup de presos per a constituir-se com a grup motor de l'activitat sociocultural del Centre Penitenciari de Monterroso. Es busca extreure les claus metodològiques que permeten implementar en el context presó la pedagogia del projecte, la més exigent en termes educatius dins de les ja referencials pedagogies de l'oci definides per Trilla (1999), tenint en compte factors moduladors de la participació (Novella i Trilla, 2014). Se sustenta en la metodologia qualitativa d'estudi de cas, i centra la seva atenció en un curs de dinamitzadors de lleure desenvolupat amb nou interns. Es prenen com a fonts d'informació el diari de camp, el qüestionari d'avaluació final, els registres de l'avaluació participativa i una entrevista a l'educadora social que va desenvolupar el curs. Els resultats ratifiquen la importància de partir de la consciència grupal sobre les vivències de l'oci a la presó; prestar molta atenció al grup i a potenciar les relacions socials; garantir la capacitat d'incidència de la població reclusa, situada habitualment en el rol d'usuària; i fomentar competències relacionals en un espai marcat per la subcultura carcerària.

[es] El artículo analiza una experiencia de pedagogía del ocio, en la que se formó a un grupo de presos para constituirse como grupo motor de la actividad sociocultural del Centro Penitenciario de Mon-terroso. Se busca extraer las claves metodológicas que permiten implementar en el contexto prisión la pedagogía del proyecto, la más exigente en términos educativos dentro de las ya referenciales pe-dagogías del ocio definidas por Trilla (1999), atendiendo a factores moduladores de la participación (Novella y Trilla, 2014). Se sustenta en la metodología cualitativa de estudio de caso, centrando su atención en un curso de dinamizadores de tiempo libre desarrollado con nueve internos. Se toman como fuentes de información el diario de campo, el cuestionario de evaluación final, los registros de la evaluación participativa y una entrevista a la educadora social que desarrolló el curso. Los resultados ratifican la importancia de partir de la consciencia grupal sobre las vivencias del ocio en prisión; prestar gran atención al grupo y en potenciar las relaciones sociales; garantizar la capacidad de incidencia de la población reclusa, situada habitualmente en el rol de usuaria; y fomentar compe-tencias relacionales en un espacio marcado por la subcultura carcelaria
[ca] Els músculs respiratoris funcionen de manera automàtica. Encara sort. La seua funció està controlada per circuits nerviosos poc flexibles, centrats en la molt noble i necessària tasca de la ventilació pulmonar. Es tracta d'una norma general dels mamífers –i altres animals– que, no obstant això, els humans ens saltem alegrement: en el nostre cas, podem variar el ritme automàtic de manera voluntària, una habilitat que pot semblar poca cosa però que reflecteix un canvi evolutiu de gran transcendència. Gràcies a la presa de control voluntari d'aquests músculs, podem apartar-los breument de la seua missió respiratòria i utilitzar-los per a tocar la trompeta, emetre vocalitzacions amb gran precisió o llançar sonores riallades. Curiosament, la postura bípeda sembla haver tingut un paper clau i poc conegut en aquesta conquesta.

[es] Los músculos respiratorios funcionan de manera automática. Menos mal. Su función está controlada por circuitos nerviosos poco flexibles, centrados en la muy noble y necesaria tarea de la ventilación pulmonar. Se trata de una norma general de los mamíferos –y otros animales– que, sin embargo, los humanos nos saltamos alegremente: en nuestro caso, podemos variar el ritmo automático de forma voluntaria, una habilidad que puede parecer poca cosa pero que refleja un cambio evolutivo de gran trascendencia. Gracias a la toma de control voluntario de esos músculos, podemos apartarlos brevemente de su misión respiratoria y utilizarlos para tocar la trompeta, emitir vocalizaciones con gran precisión o lanzar sonoras carcajadas. Curiosamente, la postura bípeda parece haber tenido un papel clave y poco conocido en esta conquista.
[ca] Una de les característiques més rellevants de la societat actual és el fet que l'aprenentatge no es desenvolupa de forma lineal ni en espais concrets. Això fa que no es pugui limitar als paràmetres de la modalitat formal. Així, el present estudi té com a finalitat analitzar la formació permanent dels docents d'educació primària en el marc de la Comunitat Autònoma de Galícia. Concretament es pretén determinar on es forma el professorat, quan realitza les activitats formatives, quines modalitats formatives empra i per què decideix formar-se. S'ha dut a terme aquesta recerca de tall quantitatiu. La mostra està composta per 73 docents d'educació primària. L'instrument de recollida d'informació ha estat un qüestionari d'elaboració pròpia validat mitjançant el judici d'experts. Les dades foren analitzades amb el paquet estadístic IBM SPSS Statistics (versió 25). Els resultats evidencien que el professorat realitza un nombre més elevat d'activitats formals que no pas de no formals. En tots dos casos el moment escollit és fora de l'horari lectiu però està situat durant el curs acadèmic, i la modalitat seleccionada és la presencial. Finalment, les raons que duen el professorat a implicar-se en tots dos tipus d'activitats formatives són de caràcter intrínsec.

[es] Una de las características más relevantes de la sociedad actual es que el aprendizaje no se desarrolla de forma lineal ni en espacios concretos, por lo que no se puede limitar a los parámetros de la modalidad formal. Así, el presente estudio tiene como finalidad analizar la formación permanente de los docentes de educación primaria en el marco de la comunidad autónoma de Galicia. Concretamente se pretende determinar dónde se forma el profesorado, cuándo realiza las actividades formativas, qué modalidades formativas emplea y por qué decide formarse. Para ello se ha llevado a cabo una investigación de corte cuantitativo. La muestra está compuesta por 73 docentes de educación primaria. El instrumento de recogida de información ha sido un cuestionario de elaboración propia validado a través del juicio de expertos. Los datos fueron analizados con el paquete estadístico IBM SPSS Statistics (versión 25). Los resultados evidencian que el profesorado realiza un mayor número de actividades formales que no formales. En ambos casos el momento elegido está fuera del horario lectivo, pero se sitúa durante el curso académico, y la modalidad seleccionada es la presencial. Finalmente, las razones que llevan al profesorado a implicarse en ambos tipos de actividades formativas son de carácter intrínseco.
[ca] Alguns ocells tenen una habilitat notable per a reproduir els sons de la parla humana. Són màquines de repetició que ens amenitzen l'esperit, però sense que hi haja en aquesta activitat cap substrat de pensament simbòlic. L'assoliment resulta cridaner perquè la producció i articulació dels fonemes és una tasca neuronal i muscular complexa. Tant és així que en el camp de la paleoantropologia avui es discuteix si els nostres parents neandertals posseïen o no les estructures corporals auditives i vocals per a generar alguna cosa similar a la parla –el que, compte!, no implica llenguatge–. En qualsevol cas, l'exemple dels ocells mostra que descobrir que l'anatomia neandertal posseïa la potència de percebre el nostre rang sonor o de produir el nostre ventall de vocalitzacions no prova cap capacitat simbòlica i, encara menys, de llenguatge –al contrari del que, amb una certa frivolitat científica i periodística, podem llegir sovint en la premsa.

[es] Algunas aves tienen una habilidad notable para reproducir los sonidos del habla humana. Son máquinas de repetición que nos amenizan el espíritu, pero sin que exista en esa actividad ningún sustrato de pensamiento simbólico. El logro resulta llamativo porque la producción y articulación de los fonemas es una tarea neuronal y muscular compleja. Tanto es así que en el campo de la paleoantropología hoy se discute si nuestros parientes neandertales poseían o no las estructuras corporales auditivas y vocales para generar algo similar al habla –lo que, ojo, no implica lenguaje–. En cualquier caso, el ejemplo de las aves muestra que descubrir que la anatomía neandertal poseía la potencia de percibir nuestro rango sonoro o de producir nuestro abanico de vocalizaciones no prueba ninguna capacidad simbólica y, mucho menos, de lenguaje –al contrario de lo que, con cierta frivolidad científica y periodística, podemos leer a menudo en la prensa.
[ca] En els últims anys, l'educació i la formació d'adults ha adquirit un desenvolupament tan gran que cada vegada són més les persones l'activitat professional de les quals gira entorn d'aquest àmbit. No obstant això, en una societat incerta i altament competitiva en què es demanen més activitats formatives, el professorat d'aquesta disciplina segueix sense rebre la formació específica necessària per enfrontar-se a aquesta realitat. Aquest buit formatiu ha estat una de les raons principals que ens han fet voler conèixer, directament des dels seus protagonistes, les percepcions que tenen els professors d'educació de persones adultes (EPA) sobre la seva labor educativa, per així tractar d'identificar-ne un perfil docent. En aquesta investigació, hi van participar 90 ensenyants d'EPA de Galícia (Espanya), i la recollida de dades es va realitzar mitjançant un qüestionari tipus Likert. Els resultats mostren que els docents consideren que l'EPA és poc valorada per la societat, que necessiten més formació específica i que no troben que la seva tasca sigui una professió.

[es] En los últimos años, la educación y la formación de adultos ha adquirido tal desarrollo que cada vez son más las personas cuya actividad profesional gira en torno a este ámbito. Sin embargo, en una sociedad incierta y altamente competitiva en la que se demandan más actividades formativas, el profesorado de dicha disciplina sigue sin recibir la formación específica necesaria para enfrentarse a esa realidad. Este vacío formativo ha sido una de las principales razones que nos han impulsado a querer conocer, desde la voz de sus protago-nistas, las percepciones que tienen los profesores de educación de personas adultas (EPA) sobre su labor pedagógica, para así tratar de identificar un perfil docente de los mismos. En esta investigación, participaron 90 enseñantes de EPA de Galicia (España), y la reco-gida de datos se realizó mediante un cuestionario tipo Likert. Los resultados muestran que los docentes consideran que la EPA es poco valorada por la sociedad, que requieren mayor formación específica y que no creen que su labor sea una profesión.
[ca] Prenguem una altra ració de poesia científica, aquesta vegada en forma de xulla. Les brases incandescents van il·luminar l'article anterior d'aquesta secció: llum solar atrapada per algun arbre i encapsulada en forma de glucosa per la fotosíntesi. La fusta, que conté aquesta glucosa, es transforma primer en carbó i més tard origina brases, pirotècnia vegetal d'un procés de combustió que és una reversió a l'estadi primigeni, una fotosíntesi a l'inrevés.

[es] Vamos a tomar otra ración de poesía científica, esta vez en forma de chuletón. Las brasas incandescentes iluminaron el artículo anterior de esta sección: luz solar atrapada por algún árbol y encapsulada en forma de glucosa por la fotosíntesis. La madera, que contiene esa glucosa, se transforma primero en carbón y más tarde origina brasas, pirotecnia vegetal de un proceso de combustión que es una reversión al estadio primigenio, una fotosíntesis al revés.
[ca] Qualsevol xica de vint anys sap que els continents es mouen i que el planeta Terra forma part d'una de les moltes galàxies que poblen l'univers. Potser desconeix molts detalls –o no–, com la inversió de la polaritat del camp magnètic terrestre que, gravada en les roques, mostra l'expansió dels fons oceànics; o la velocitat i forma de rotació de les galàxies, que suggereixen l'existència d'una hipotètica matèria fosca. No obstant això, les dades bàsiques les té. La tectònica de plaques i l'existència d'un univers sembrat de galàxies són coneixements que no ens venen de sèrie, però quasi. Aquesta xica pot entrar en un bar, parlar del tema a qualsevol, i ningú la mirarà com si fora una pobra il·luminada.

[es] Cualquier veinteañera sabe que los continentes se mueven y que el planeta Tierra forma parte de una galaxia de las muchas que pueblan el universo. Desconocerá muchos detalles –o no–, como la inversión de la polaridad del campo magnético terrestre que, grabada en las rocas, muestra la expansión de los fondos oceánicos; o la velocidad y forma de rotación de las galaxias, que sugieren la existencia de una hipotética materia oscura. Sin embargo, los datos básicos los tiene. La tectónica de placas y la existencia de un universo sembrado de galaxias son conocimientos que no nos vienen de serie, pero casi. Esa chica puede entrar en un bar, hablarle del tema a cualquiera, y nadie la mirará como si fuera una pobre iluminada.
[ca] Són dues de les emocions bàsiques, que a més solen imaginar-se com a complementàries, com a les màscares del teatre grec clàssic, una alegre i somrient –la comèdia– i una altra trista –la tragèdia–. Però no es tracta de dues cares d'una mateixa moneda, sinó que són el resultat evolutiu de dues estratègies emocionals molt diferents, totes dues sorgides per a guiar el nostre comportament i informar-ne l'entorn.

[es] Son dos de las emociones básicas, que además suelen imaginarse como complementarias, como en las máscaras del teatro griego clásico, una alegre y sonriente –la comedia– y otra triste –la tragedia–. Pero no se trata de dos caras de una misma moneda, sino que son el resultado evolutivo de dos estrategias emocionales muy distintas, surgidas ambas para guiar nuestro comportamiento e informar al entorno de ello.