[ca] L'aportació intel·lectual dels arquitectes a l'hora de donar forma al món en el qual vivim, va molt més enllà de l'obra construïda. Amb la minuciosa ambició de definir els elements que intervenen en les seves obres ad infinitum, també han estat els responsables de donar forma a una llarga llista d'objectes que encabits dins les arquitectures que construeixen, milloren substancialment la vida quotidiana d'aquells que les utilitzen. Làmpades, lluminàries, cadires i d'altres objectes domèstics han estat objecte (valgui la redundància) d'experimentació i investigació pel curiós, intrigat i optimista col·lectiu que conformen els arquitectes. El disseny d'un objecte com la làmpada per l'arquitecte, és un fet que s'ha donat de forma repetida en els últims anys, sobretot la segona meitat del segle XX. Encarregada d'il·luminar i decorar els escenaris dels quals forma part, aquest element el podríem definir com un objecte peculiar que se serveix de la rigorositat i la tècnica, per tal d'oferir, a canvi, la cuidada i mesurada bellesa d'una llum amb qualitats poètiques i immaterials. Els singulars interessos dels arquitectes, porta que les làmpades que aquest col·lectiu projecta donin resposta a un llarg llistat d'inquietuds i especi- ficitats tècniques, moltes vegades relatives a projectes propis. D'aquesta manera, les làmpades estableixen una relació directa i anàloga amb les arquitectures i pensament de l'autor. Aquesta investigació té com a voluntat desgranar alguns dels exemples de làmpades dissenyades per arquitectes catalans que durant la segona meitat del segle XX, van donar forma a dissenys que han esdevingut icones amb el pas del temps i que encara avui continuen sent "best-sellers". A través de l'estudi de 8 exemples, s'analitza la relació existent entre l'objecte de la làmpada i l'obra construïda de cadascun dels autors, i endinsar-nos així, parafrasejant a Juli Capella, en un complex univers ple de mimesis, traspolacions i sobretot, contradiccions.

[en] The intellectual contribution of architects when it comes to shaping the world we live in goes far beyond the built work. With the meticulous ambition to define the elements involved in their works ad infinitum, they have also been responsible for giving shape to a long list of objects that, placed within the architectures they build, substantially improve the daily lives of those who they use Lamps, light fixtures, chairs and other household objects have been the subject (the redundancy is worth it) of experimentation and research by the curious, intrigued and optimistic group that make up the architects. The design of an object such as the lamp by the architect, is a fact that has occurred repeatedly in recent years, especially the second half of the 20th century. In charge of lighting and decorating the scenes of which it is part, this element could be defined as a peculiar object that uses rigor and technique, in order to offer, in return, the careful and measured beauty of a light with poetic and immaterial qualities. The unique interests of the architects means that the lamps that this collective projects respond to a long list of concerns and technical specificities, often relating to their own projects. In this way, the lamps establish a direct and analogous relationship with the author's architecture and thinking. The aim of this research is to uncover some of the examples of lamps designed by Catalan architects who, during the second half of the 20th century, gave shape to designs that have become icons over time and that even today continue to be "best-sellers" . Through the study of 8 examples, the existing relationship between the object of the lamp and the constructed work of each of the authors is analyzed, thus entering us, paraphrasing Juli Capella, into a complex universe full of mimesis, transpolations and above all, contradictions.