[ca] Aquest treball descriu i avalua diferents tècniques analítiques per a l'estudi tant de l'estat de conservació de la fusta de vaixells arqueològics com de la metodologia emprada per frenar-ne el deteriorament i la degradació. Les avaluacions es van fer principalment en fragments de fusta dels vaixells Sorres X, Cala Cativa i Cap de vol, pertanyents a la col·lecció del Museu Marítim de Barcelona i del Centre d'Arqueologia Subaquàtica de Catalunya. En primer lloc, es va posar a punt la metodologia de presa de mostra, que va consistir en el tall de làmines fines i homogènies. Les mostres es van analitzar mitjançant microscòpia òptica, microscòpia electrònica d'escombrada (SEM) i microespectroscòpia infraroja per transformada de Fourier (µ-FTIR) per tal de determinar el tipus i l'estructura interna de la fusta, identificar i determinar la distribució de sulfurs de ferro i, finalment, visualitzar els components de la fusta i la presència de l'agent de conservació polietilenglicol (PEG). Els resultats obtinguts van mostrar eflorescències de polietilenglicol i sulfurs de ferro hidratats, a més d'algunes sals i partícules de sorra. La quantitat de compostos va ser més gran a les mostres amb condicions específiques de corrosió i degradació. La presència d'articles d'acer en fustes i elevades concentracions d'oxigen accelera l'oxidació de compostos de sofre generant sulfurs de ferro i partícules d'òxid. Aquests sulfurs de ferro i partícules d'òxid provoquen danys a la fusta humida i al polietilenglicol, que és un agent de conservació que s'utilitza comunament als museus. Els espectres FTIR presentats concorden amb els espectres esperats per a fustes conservades amb PEG, i mostren que les exposicions als museus estan en constant deteriorament. La metodologia implementada ha ressaltat la importància de les condicions ambientals en què es conserven les fustes un cop extreta de l'aigua.

[en] This work describes and evaluates different analytical techniques for studying both the state of conservation of archaeological ship wood and the methodology employed to halt its deterioration and degradation. The evaluations were mainly conducted on wood fragments from the Sorres X, Cala Cativa, and Cap de vol ships, belonging to the collection of the Maritime Museum of Barcelona and the Underwater Archaeology Center of Catalonia. Firstly, the sampling methodology was developed, involving the cutting of thin and homogeneous layers. The samples were analyzed using optical microscopy, scanning electron microscopy (SEM), and Fourier-transform infrared microspectroscopy (µ-FTIR) to determine the type and internal structure of the wood, identify and determine the distribution of iron sulfides, and finally, visualize wood components and the presence of the conservation agent polyethylene glycol (PEG). The obtained results revealed efflorescences of polyethylene glycol and hydrated iron sulfides, along with some salts and sand particles. The quantity of compounds was higher in samples with specific corrosion and degradation conditions. The presence of steel articles in wood and elevated oxygen concentrations accelerates the oxidation of sulfur compounds, generating iron sulfides and oxide particles. These iron sulfides and oxide particles cause damage to the wet wood and polyethylene glycol, a commonly used conservation agent in museums. The presented FTIR spectra align with the expected spectra for woods preserved with PEG, indicating that museum exposures are constantly deteriorating. The implemented methodology has underscored the importance of the environmental conditions in which woods are preserved once extracted from the water.