[ca] La incontinència urinària és un problema de salut molt prevalent entre les dones que afecta a la seva qualitat de vida i autonomia. La revisió de la literatura mostra que està ingradiagnosticada, infratactada i poc consultada, constituint un problema silent. A més, la fisioteràpia uroginecológica es considera com un tractament de primera línia per la incontinència urinària, i, s'ha evidenciat la necessitat de incorporar programes d'educació i prevenció als diferents moments del cicle vital de les dones. No obstant, s'ha demostrat a falta d'accessibilitat al tractament. Malgrat tot això, no s'han pres mesures a la pràctica clínica per revertir la silenciació de la incontinència urinària, ni la falta d'accés a les seves cures. Els objectius plantejats en aquest projecte estan dirigits a desvelar com els rols de gènere de les dones i del personal sanitari influeixen a la silenciació de la incontinència urinària femenina, i a la falta d'accessibilitat al al tractament fisioteràpic. La proposta metodològica per aconseguir aquest fi és qualitativa d'anàlisis de discurs, i està emmarcada al paradigma crític feminista i la seva aposta per la incorporació de la perspectiva de gènere. Les troballes desvelen que la silenciació és un entramat complex sustentat a la feminitat normativa de la incontinència urinària, els biaixos de gener a l'atenció clínica, i les normes socials i culturals respecte a la continència-incontinència. La falta d'accessibilitat al tractament fisioteràpic és conseqüència de tot l'entramat de la silenciació i d'altres factors del context biomèdic, como són els conflictes entre les diferents especialitats.

[en] Urinary incontinence is a very prevalent health problem among women that affects their quality of life and autonomy. A review of the literature shows that it is underdiagnosed, undertreated and poorly reported, constituting a silent problem. In addition, urogyneacological physiotherapy is considered as a first-line treatment for urinary incontinence and the need to incorporate education and prevention programs at different points in the life cycle of women has become evident. However, the lack of accessibility to the treatment has been demonstrated. In spite of all this, no measures have been taken in clinical practice to reverse the silencing of urinary incontinence, or the lack of access to its care. The objectives set out in this project are aimed at revealing how the gender roles of women and health personnel have an influence on the silencing of female urinary incontinence and the lack of accessibility to physiotherapeutic treatment. The methodological proposal to achieve this goal is qualitative discourse analysis, and is framed within the critical feminist paradigm and its commitment to the incorporation of the gender perspective. The findings reveal that silencing is a complex scheme based on normative femininity of urinary incontinence, gender bias in clinical care, and social and cultural norms regarding continence-incontinence. The lack of accessibility to physiotherapeutic treatment is a consequence of the whole scheme of silencing and other factors in the biomedical context, such as conflicts between the different specialties.