[ca] En aquest article voldria compartir la meva experiència en la pràctica diària duta a terme des de la consulta privada, en relació a l´impacte que pot tenr a les families &nbsp;&nbsp; En aquest article voldria compartir la meva experiència en la pràctica diària duta a terme des de la consulta privada, en relació a l'impacte que pot tenir a les famílies i en especial als nens i nenes certs esdeveniments que poden passar a la vida quotidiana. L'objectiu no és abordar processos traumàtics greus, però sí situacions o esdeveniments que poden produir patiment i dolor que requeriran igualment un bon acompanyament i intervenció per minimitzar el risc que puguin derivar en futurs traumes que comprometin el desenvolupament saludable dels nens, nenes i adolescents. Però abans abordaré el concepte de trauma i les conseqüències de patir-lo en edats primerenques i de com el context familiar i escolar, poden erigir-se com a potents antídots que afavoreixin i col·laborin en l'alleujament de patiments inevitables i previnguin traumes infantils evitables. Per això, han de poder oferir cures basades en els bons tractes, l'afecte, el respecte, el compromís i l'empatia. Pares i mares que disposin de les competències parentals i marentals suficients, perquè puguin oferir una cura de qualitat, i fomentar en la interacció amb els fills i filles processos de resiliència primària. I escoles sensibles al patiment infantil, que amb les seves bones pràctiques creen sòlids llaços afectius amb els alumnes, podent arribar a convertir-se en meravellosos tutors de resiliència secundària. Una magnífic tàndem format per família, escola, que aconseguiran pujar pronunciats pendents, si no s'obliden de la importància de pedalar junts. &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; L'espina dorsal sobre el qual s'assenta tant el cos de l'article com l'ànima de la meva pràctica professional és el Paradigma dels Bons Tractes i el Model de la Traumateràpia Infanto-Juvenil Sistèmica els creadors dels quals són Jorge Barudy i Maryorie Dantagnan. &nbsp;

[es] En este artículo quisiera compartir mi experiencia en la práctica diaria llevada a cabo desde la consulta privada, en relación al impacto que puede tener en las familias y en especial en los niños y niñas ciertos eventos que pueden ocurrir en la vida cotidiana. El objetivo no es abordar procesos traumáticos graves, pero sí situaciones o eventos que pueden producir sufrimiento y dolor que requerirán igualmente de un buen acompañamiento e intervención para minimizar el riesgo de que puedan derivar en futuros traumas que comprometan el desarrollo saludable de los niños, niñas y adolescentes. Pero antes abordaré el concepto de trauma y las consecuencias de sufrirlo en edades tempranas y de cómo el contexto familiar y escolar, pueden erigirse como potentes antídotos que favorezcan y colaboren en el alivio de sufrimientos inevitables y prevengan traumas infantiles evitables. Para ello, deberán poder ofrecer cuidados basados en los buenos tratos, el afecto, el respeto, el compromiso y la empatía. &nbsp;Padres y madres que dispongan de las competencias parentales y marentales suficientes, para que puedan ofrecer un cuidado de calidad, y &nbsp;fomentar en la interacción con sus hijos e hijas &nbsp;procesos de resiliencia primaria. Y escuelas sensibles al sufrimiento infantil, que con sus buenas prácticas creen sólidos lazos afectivos con sus alumnos, pudiendo llegar a convertirse en&nbsp; maravillosos tutores de resiliencia secundaria. Una magnifico tandem formado por familia, escuela, que lograrán ascender pronunciadas pendientes, si no se olvidan de la importancia de pedalear juntos. &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; La "espina dorsal" sobre el que se asienta tanto&nbsp; el "cuerpo" del artículo como el "alma" de mi práctica profesional es el Paradigma de los Buenos Tratos y el Modelo de la Traumaterapia Infanto-juvenil Sistémica cuyos creadores son Jorge Barudy&nbsp; y Maryorie Dantagnan.