[ca] Introducció i objectiu: Durant el període de 1950 a 1970 van arribar al País Basc més de mig milió de persones des d'altres indrets de l'Estat espanyol. Aquesta tesis parteix del marc teòric dels determinants socials de la salut i té com a objectiu analitzar les desigualtats socials en salut entre la població migrada des de la resta de l'Estat i la nascuda al País Basc al voltant de la dècada de 2010. Per fer-ho, s'analitzen les desigualtats en l'estat de salut i la mortalitat, la seva evolució temporal i comparació amb les ocorregudes en altres territoris de l'Estat espanyol amb característiques similars. Així mateix, s'analitzen les desigualtats en els determinants socials de la salut més rellevants segons el lloc de naixement, així com l'herència d'aquestes desigualtats per part de la següent generació –fills i filles de la població migrada-. Metodologia: Per una part, s'han realitzat diferents estudis transversals i un de tendència temporal a patir de l'anàlisi de diferents enquestes poblacionals (6 edicions de l'Enquesta de Salut del País Basc, l'Enquesta de Condicions de Vida d'Euskadi i les enquestes de salut de Catalunya, Madrid i Comunitat Valenciana). Així mateix, s'ha realitzat un estudi exploratori ecològic per estudiar les desigualtats en mortalitat, entorns residencials i la segregació a l'espai. Resultats: Les persones nascudes a la resta de l'Estat que van emigrar al País Basc entre les dècades de 1950 i 1970 van presentar un pitjor estat de salut que les persones autòctones. Aquestes desigualtats es van produir tant en homes com en dones i després d'ajustar per edat (mala salut percebuda: RP(homes) = 1,31; IC95 %: 1,12; 1,53; RP(dones) = 1,42; IC95 %: 1,26; 1,62). L'efecte del lloc de naixement sobre la salut es va explicar, només en part, per la pitjor posició social de les persones migrades. Les desigualtats s'han mantingut constants durant el període analitzat i la mala salut va ser en tots els anys més d'un 20% superior en les persones migrades. El patró de desigualtat en salut al País Basc va ser similar al de Madrid, Catalunya i la Comunitat Valenciana. Tanmateix, no es van trobar diferències en la mortalitat de les persones autòctones i migrades. Les persones migrades van presentar, en termes generals, una pitjor situació que les persones autòctones en relació amb els determinants socials de la salut seleccionats, tot i que no tots van mostrar un patró consistent. Per últim, tot i que de manera menys intensa que en el cas dels seus progenitors, els resultats mostren que els fills i filles de persones migrades van presentar un pitjor estat de salut i uns determinants socials de la salut més adversos. Conclusions: El lloc de naixement de la població entre 50 y 79 anys al País Basc constitueix un eix rellevant de desigualtat en salut, pel que les persones migrades de la resta de l'Estat a mitjans del segle passat, i el seus descendents, tenen un pitjor estat de salut que les persones autòctones, tot i que la mortalitat no ha estat més freqüent entre elles. Aquest eix de desigualtats és d'enorme importància, tant per la seva magnitud –prop de la meitat de les persones adultes al País Basc han nascut a un altre lloc de l'Estat espanyol o és descendent de la població migrada-, com pel fet de ser un eix de desigualtat escassament estudiat i considerat al debat públic. A més, els resultats d'aquest treball proporcionen coneixement rellevant per la comprensió dels efectes prolongats de les experiències migratòries sobre la salut física i mental dels seus protagonistes i descendents.

[es] Introducción y objetivo: En el periodo de 1950 a 1970 llegaron al País Vasco más de medio millón de personas desde otros lugares del Estado español. Esta tesis parte del marco de los determinantes sociales de la salud y tiene como objetivo analizar las desigualdades sociales en salud entre la población migrada desde el resto del Estado y la nacida en el País Vasco alrededor de la década de 2010. Para ello, se analizan las desigualdades en el estado de salud y la mortalidad, su evolución temporal y comparación con las ocurridas en otros territorios del Estado español de características similares. Asimismo, se analizan las desigualdades en los determinantes sociales de la salud más relevantes por lugar de nacimiento, así como la herencia de estas desigualdades por parte de la siguiente generación –hijos e hijas de la población migrada-. Metodología: Por una parte, se llevaron a cabo diferentes estudios transversales y uno de tendencia temporal a partir del análisis de diferentes encuestas poblacionales (6 ediciones de la Encuesta de salud del País Vasco, la Encuesta de Condiciones de Vida de Euskadi y las encuestas de salud de Catalunya, Madrid y Comunidad Valenciana). Asimismo, se ha llevado a cabo un estudio exploratorio ecológico para estudiar las desigualdades en mortalidad, entornos residenciales y la segregación en el espacio. Resultados: Las personas nacidas en el resto del Estado que emigraron al País Vasco durante las décadas de entre 1950 y 1970 presentaron un peor estado de salud que las personas autóctonas. Estas desigualdades se produjeron tanto en hombres como en mujeres y tras ajustar por edad (mala salud percibida: RP(hombres) = 1,31; IC95 %: 1,12; 1,53; RP(mujeres) = 1,42; IC95 %: 1,26; 1,62). El efecto del lugar de nacimiento sobre la salud se explicó, sólo en parte, por la peor posición social de las personas migradas. Las desigualdades se han mantenido constantes en el periodo analizado y la mala salud fue todos en todos los años más de un 20 % superior en las personas migradas. El patrón de desigualdad en salud en el País Vasco fue similar al de Madrid, Catalunya y la Comunidad Valenciana. Sin embargo, no se encontraron diferencias en la mortalidad de las personas autóctonas e inmigradas. Las personas inmigradas presentaron, en términos generales, una peor situación que las personas autóctonas en relación con los determinantes sociales de la salud seleccionados, aunque no todos ellos mostraron un patrón consistente. Por último, aunque de manera menos intensa que en el caso de sus progenitores, los resultados muestran que los hijos e hijas de personas inmigradas presentaron un peor estado de salud y unos determinantes sociales de la salud más adversos. Conclusiones: El lugar de nacimiento de la población de entre 50 y 79 años en el País Vasco constituye un relevante eje de desigualdad en salud, por el cual las personas migradas del resto del Estado a mediados del siglo pasado, y sus descendientes, tienen un peor estado de salud que las personas autóctonas, aunque la mortalidad no ha sido más frecuente entre ellas. Este eje de desigualdad es de enorme importancia, además de por su magnitud —cerca de la mitad de las personas adultas en el País Vasco ha nacido en otro lugar del Estado español o es descendiente de la población migrada—, por el hecho de ser un eje de desigualdad escasamente estudiado y considerado en el debate público. Además, los resultados del trabajo proporcionan conocimiento relevante para la comprensión de los efectos prolongados de las experiencias migratorias sobre la salud física y mental de sus protagonistas y descendientes.