BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article aborda la crisi continuada a la perifèria sud de la Unió Europea des de la perspectiva de l'Estat de excepció com a dispositiu del poder sobirà (Agamben, 2004). Aquest dispositiu de govern ha anat adquirint centralitat en el moment present per gestionar situacions complexes quan el poder i la sobirania estan en disputa en mig d'una crisi sobrevinguda i imposada al mateix temps; crisi sobrevinguda que interromp els ritmes d'acumulació de capital i crisi imposada sobre les classes populars dels països del sud de la UE. Des d'aquesta aproximació, analitzarem tres dimensions d'aquesta crisi permanent (Agamben, 2019) que ha enderrocat antigues certeses i consensos per establir un nou temps polític que consolida el règim de poder econòmic i polític dins de la UE.

[es] Este artículo aborda la continuada crisis en la periferia sur de la Unión Europea desde la perspectiva del Estado de excepción como dispositivo del poder soberano (Agamben, 2004). Este dispositivo de gobierno ha ido adquiriendo centralidad en el momento presente para manejar situaciones complejas cuando el poder y la soberanía están en disputa en medio de una crisis sobrevenida e impuesta al mismo tiempo; crisis sobrevenida que interrumpe los ritmos de acumulación de capital y crisis impuesta sobre las clases populares de los países del sur de la UE. Desde esta aproximación analizaremos tres dimensiones de esta crisis permanente (Agamben, 2019) que ha derribado antiguas certezas y consensos para establecer un nuevo tiempo político que consolida el régimen de poder económico y político dentro de la UE.
[ca] El turisme és una pràctica territorial que històricament ha estat tractada i posada en pràctica amb una finalitat econòmica, produint un turisme economicista i massificat que va mercantilitzar la natura, el paisatge i l'ambient, portant conflictes territorials i canvis culturals. El litoral de Rio Grande do Norte (RN), Brasil, amb les seves platges paradisíaques, va ser objecte d'aquest turisme de mercat que va produir territorialitats que van entrar en conflicte amb aquelles tradicionals dels pobles pesquers artesanals a causa de l'arribada de lògiques socioespacials externes. En aquest sentit, es proposa analitzar els impactes i la configuració de l'activitat turística a Maxaranguape-RN des de l'Ecologia Política, identificar-ne els principals productes turístics i els usos, i discutir les direccions i propostes per a una transició al turisme comunitari. Per això, es va realitzar treball de camp amb observació participativa, entrevistes, relats etnogràfics i registres fotogràfics. Es va concloure que el turisme al municipi té un biaix econòmic i es regeix per empreses exògenes, però com que l'activitat turística encara no està tan desenvolupada com en altres llocs de l'estat, hi ha moltes possibilitats per al desenvolupament del turisme comunitari.

[es] El turismo es una práctica territorial que históricamente ha sido tratada y puesta en práctica con una finalidad económica, produciendo un turismo economicista y masificado que mercantilizó la naturaleza, el paisaje y el ambiente, trayendo consigo conflictos territoriales y cambios culturales. El litoral de Rio Grande do Norte (RN), Brasil, con sus playas paradisíacas, fue objeto de este turismo de mercado que produjo territorialidades que entraron en conflicto con aquellas tradicionales de los pueblos pesqueros artesanales debido a la llegada de lógicas socioespaciales externas. En ese sentido, se propone analizar los impactos y la configuración de la actividad turística en Maxaranguape-RN desde la Ecología Política, identificar los principales productos turísticos y sus usos, y discutir las direcciones y propuestas para una transición al turismo comunitario. Para esto, se realizó trabajo de campo con observación participativa, entrevistas, relatos etnográficos y registros fotográficos. Se concluyó que el turismo en el municipio tiene un sesgo económico y se rige por empresas exógenas, pero como la actividad turística aún no está tan desarrollada como en otros lugares del estado, existen muchas posibilidades para el desarrollo del turismo comunitario.
[ca] Aquest article ofereix un balanç historiogràfic de la revolta catalana de 1640, també coneguda com Guerra dels Segadors. S'exposen, de forma sintètica, les contribucions que s'han realitzat al respecte des de la dècada dels seixanta del segle XX fins a l'actualitat, analitzant els principals debats historiogràfics dels que la revolta ha estat objecte i exposant les noves perspectives des de les que els historiadors s'estan aproximant a la temàtica en l'actualitat. L'article sosté que els estudis sobre aquest esdeveniment històric han experimentat un gradual viratge des de la història política cap a la història cultural i han tendit a deixar a un costat l'interès per les explicacions dels fets de llarg recorregut cronològic per passar a prioritzar la comprensió de l'experiència dels individus implicats en els mateixos. Paraules clau: revolta catalana de 1640, Guerra dels Segadors, època moderna, historiografia.

[es] Este articulo ofrece un balance historiográfico de la revuelta catalana de 1640, también conocida como Guerra dels Segadors. Se exponen, de forma sintética, las contribuciones que se han realizado al respecto desde la década de los sesenta del siglo XX hasta la actualidad, analizando los principales debates historiográficos a que se ha visto sometida la revuelta y exponiendo las nuevas perspectivas desde las que los historiadores se estan aproximando a la temática en la actualidad. El artículo sostiene que los estudios sobre este acontecimiento histórico han experimentado un viraje gradual desde la historia polítca hacia la historia cultural y han tendido a dejar a un lado el interés por las explicaciones de los hechos de largo recorrido cronológico para pasar a priorizar la comprensión de la experiencia de los individuos implicados en los mismos. Palabras clave:&nbsp;revuelta catalana de 1640, Guerra dels Segadors, época moderna, historiografía.
[ca] Aquest article examina l'impacte de l'afiliació a grups empresarials en el desenvolupament del mercat de valors de Bogotà entre el 1950 i el 1980. Si bé la literatura sobre grups empresarials ha discutit com responen a les falles del mercat, s'ha prestat poca atenció a les formes específiques en què l'afiliació a grups afecta el desenvolupament del mercat de valors a economies emergents. Aquest estudi té com a objectiu omplir aquesta bretxa analitzant dades de plafó del mercat de valors de Bogotà i implementant una sèrie de regressions de panell d'efectes aleatoris correlacionats. Les troballes d'aquest estudi demostren que l'afiliació a grups va tenir un impacte significatiu a la capitalització borsària ponderada de les accions emeses per empreses cotitzades. Específicament, es van concentrar alts volums de negociació en un petit subconjunt d'empreses, cosa que suggereix que les empreses afiliades a grups van poder capturar el mercat de valors com a mitjà per finançar les seves inversions i augmentar la diversificació de productes i la diversificació geogràfica. Tot i que la literatura sobre grups empresarials suggereix que solen sorgir en absència d'un mercat de capitals desenvolupat, el nostre estudi revela una dinàmica diferent en el cas de Colòmbia, on aquests grups van advocar per la creació de la borsa de valors. Per tant, les nostres troballes desafien la idea que els mercats financers en economies emergents són ineficients i il·líquides i aporten nova llum sobre el paper dels grups empresarials que impulsen el desenvolupament del mercat financer.

[es] Este artículo examina el impacto de la afiliación a grupos empresariales en el desarrollo del mercado de valores de Bogotá entre 1950 y 1980. Si bien la literatura sobre grupos empresariales ha discutido cómo responden a las fallas del mercado, se ha prestado poca atención a las formas específicas en que la afiliación a grupos afecta el desarrollo del mercado de valores en economías emergentes. Este estudio tiene como objetivo llenar esta brecha analizando datos de panel del mercado de valores de Bogotá e implementando una serie de regresiones de panel de efectos aleatorios correlacionados. Los hallazgos de este estudio demuestran que la afiliación a grupos tuvo un impacto significativo en la capitalización de mercado ponderada de las acciones emitidas por empresas cotizadas. Específicamente, se concentraron altos volúmenes de negociación en un pequeño subconjunto de empresas, lo que sugiere que las empresas afiliadas a grupos pudieron capturar el mercado de valores como medio para financiar sus inversiones y aumentar su diversificación de productos y geográfica. Si bien la literatura sobre grupos empresariales sugiere que suelen surgir en ausencia de un mercado de capitales desarrollado, nuestro estudio revela una dinámica diferente en el caso de Colombia, donde estos grupos abogaron por la creación de la bolsa de valores. Por lo tanto, nuestros hallazgos desafían la idea de que los mercados financieros en economías emergentes son ineficientes e ilíquidos y arrojan nueva luz sobre el papel de los grupos empresariales en impulsar el desarrollo del mercado financiero.
[ca] Un dels efectes més notables que ha generat el COVID 19 a l'educació és l'ús de les TIC en la docència a tots els nivells educatius. Aquest estudi proporciona dades sobre l'ús de les TIC per part del professorat a l'ensenyament de la Música en Educació Secundària a Andalusia (Espanya). També explora la relació entre les pràctiques de les TIC i les percepcions dels docents sobre el valor educatiu de les TIC per a l'ensenyament i l'aprenentatge. Els resultats empírics obtinguts indiquen que el professorat de Música d'Educació Secundària utilitza les TIC en la seva docència de forma molt heterogènia, predominant un ús limitat. També s'observa una relació estadísticament significativa entre les pràctiques de les TIC a l'ensenyament de la música i les creences dels professors sobre el valor educatiu de les TIC com a eina per a l'ensenyament i l'aprenentatge dels alumnes.

[es] Uno de los efectos más notables que ha generado el COVID 19 en la educación es el uso de las TIC en la docencia en todos los niveles educativos. Este estudio proporciona datos sobre el uso de las TIC por parte del profesorado en la enseñanza de la Música en Educación Secundaria en Andalucía (España). También explora la relación entre las prácticas de las TIC y las percepciones de los docentes sobre el valor educativo de las TIC para la enseñanza y el aprendizaje. Los resultados empíricos obtenidos indican que el profesorado de Música de Educación Secundaria utiliza las TIC en su docencia de forma muy heterogénea, predominando un uso limitado. También se observa una relación estadísticamente significativa entre las prácticas de las TIC en la enseñanza de la música y las creencias de los profesores sobre el valor educativo de las TIC como herramienta para la enseñanza y el aprendizaje de los alumnos.
[ca] L'obra de teatre nicaragüenca més antiga, El Güegüense, és una de les referències culturals més significatives i simbòliques d'aquest país. A través de la narracions social i cultural, situades dins i fora del teatre/obra, la peça ha esdevingut un punt important per a les negociacions de l'identitat nicaragüenca. Molts nicaragüencs prenen la representació de l'obra com a mitjà per evocar i transmetre records, coneixement, personalitat i religiositat mitjançant els actes públics que representen. Aquest article segueix les pràctiques contemporànies de l'obra, en forma de la representació anual a la ciutat de Diriamba, i la compara amb les interpretacions del text d'El Güegüense per part de l'elit literària i intel•lectual nicaragüenques. S'argumenta que les experiències que representen els intèrprets de l'obra trenquen amb la narrativa homogeneïtzada i nacionalista d'una identitat nicaragüenca "mestissa".

[es] La obra de teatro más antigua que se conoce en Nicaragua, El Güegüense, es una de las referencias culturales más reconocibles y representativas de este país. A través de su narrativa social y cultural, que se ubica tanto dentro como fuera de la representación teatral/dramática, la obra se ha convertido en un importante punto de encuentro para las negociaciones sobre la identidad nicaragüense. Algunos nicaragüenses ven la representación de la obra como un medio para evocar y comunicar sus memorias, sus conocimientos, su individualidad y su religiosidad a través de las funciones públicas. Este artículo analiza las prácticas locales contemporáneas de la obra, que toman forma en su representación anual llevada a cabo en la ciudad de Diriamba, y las compara con las interpretaciones de la élite intelectual y literaria nicaragüense realizadas sobre el texto teatral de El Güegüense. Hay que señalar que las experiencias encarnadas por los actores que interpretan la obra producen una ruptura con la narrativa nacionalista y homogeneizada de la identidad "Mestiza" nicaragüense.
[ca] Aquest article se centra en el disseny d'un diagnòstic participatiu dins d'una investigació-acció participativa (IAP). En la primera part es presenten els aspectes teòrics d'aquest enfocament d'investigació orientat al canvi i a la transformació social, i se'n destaquen les característiques bàsiques, els elements clau, el valor de l'equip motor i les fases estructurals per portar a terme una IAP. A la segona, i a tall d'exemple, s'exposa el disseny d'un diagnòstic participatiu en tres instituts d'educació secundària de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona) per contextualitzar el territori i identificar les vies i el grau de participació dels joves. Els aspectes teòrics presentats a la primera part, juntament amb l'exemple pràctic del disseny del diagnòstic participatiu a la segona, ens permeten reflexionar sobre la integració dels tres elements definitoris d'aquesta metodologia: la investigació, l'acció i la participació. Aquest enfocament implica un replantejament epistemològic i metodològic basat en una anàlisi crítica amb la participació activa de la comunitat per estimular la pràctica transformadora i el canvi social.

[es] El presente artículo se centra en el diseño de un diagnóstico participativo dentro de una investigación-acción participativa (IAP). En la primera parte se presentan los aspectos teóricos de este enfoque de investigación orientado al cambio y la transformación social y se destacan las características básicas, los elementos clave, el valor del equipo motor y las fases estructurales para llevar adelante una IAP. En la segunda parte, y a modo de ejemplo, se expone el diseño de un diagnóstico participativo desarrollado en tres institutos de educación secundaria de la ciudad de L'Hospitalet de Llobregat (Barcelona) para contextualizar el territorio e identificar las vías y el nivel de participación de la población joven. Los aspectos teóricos presentados en la primera parte junto con el ejemplo práctico del diseño del diagnóstico participativo de la segunda parte permiten reflexionar sobre la integración de los tres elementos definitorios de esta metodología: la investigación, la acción y la participación. Este enfoque implica un replanteamiento epistemológico y metodológico basado en un análisis crítico con la participación activa de la comunidad para estimular la práctica transformadora y el cambio social.
[ca] A partir de les nocions de territori i illa urbana elaborades per Ludmer (2020), el treball proposa una lectura de La villa de César Aira que problematiza alguns aspectes de la seva lectura i la seva especulació teòrica. Es planteja que allò que uneix als habitants de la vila i forma comunitat no està donat per un substrat biològic invariant, sinó per una sèrie de pràctiques que sorgeixen com a "adaptaciones súbitas" a la precarietat imposada per la crisi argentina de finals de la dècada de 1990. Aquestes pràctiques constitueixen improvisacions d'invenció col·lectiva amb les quals els habitants de la vila organitzen el territori i transformen les seves condicions de vida. Elaborada amb materials precaris, l'escriptura de la novel·la es deixa permear per aquestes pràctiques, la lògica de les quals s'erigeix com a principi constructiu de la trama. La vila i La villa, el territori i l'escriptura d'Aira s'identifiquen com a invencions de noves possibilitats de vida en un plec de la crisi neoliberal. Finalment, el territori de la vila permet distingir la literatura d'Aira tant de la literatura autònoma moderna com de la manera en què funciona la televisió.

[es] A partir de las nociones de territorio e isla urbana elaboradas por Ludmer (2020), el trabajo propone una lectura de La villa de César Aira que problematiza algunos aspectos de su lectura de la novela y su especulación teórica. Se plantea que aquello que une a los habitantes de la villa y forma comunidad no está dado por un sustrato biológico invariante, sino por una serie de prácticas que surgen como "adaptaciones súbitas" a la precariedad impuesta por la crisis argentina de fines de la década de 1990. Estas prácticas constituyen improvisaciones de invención colectiva con las cuales los habitantes de la villa organizan el territorio y transforman sus condiciones de vida. Elaborada con materiales precarios, la escritura de la novela se deja permear por estas prácticas, cuya lógica adopta como principio constructivo de la trama. La villa y La villa, el territorio y la escritura de Aira se identifican en tanto invenciones de nuevas posibilidades de vida en un pliegue de la crisis neoliberal. Por último, el territorio de la villa permite distinguir la literatura de Aira tanto de la literatura autónoma moderna como del modo de funcionamiento de la televisión.
[ca] Ens hem proposat en aquest article, des d'una aposta descolonial i amb perspectiva interseccional, analitzar les lluites històriques que dones maputxe han portat endavant per reivindicar drets del seu poble i l'equitat de gènere. Cridem l'atenció sobre el protagonisme que han tingut dones maputxe en la conjuntura recent: en els processos constitucionals, en els debats sobre el projecte neoliberal, l'extractivisme i el racisme institucional, i en les aliances estratègiques amb els moviments feministes. Les dones maputxe han instal·lat assumptes com l'extractivisme, la despulla i el racisme com a assumptes feministes i també han interpel·lat al moviment feminista a considerar les seves experiències, que són el producte de vivències històriques de despulla i opressió, no només per part de l'Estat ni els homes, sinó també de les dones wingkas o blanc-mestisses. Aquest article posa el focus en les pràctiques i les veus de dones maputxe i, des de les seves veus i experiències, fent-se presents en el moviment feminista i anticolonial tot donant compte de les diversitats existents en el territori ara anomenant Xile.

[es] Nos hemos propuesto en este artículo, desde una apuesta descolonial y con perspectiva interseccional, analizar las luchas históricas que mujeres mapuche han llevado adelante para reivindicar derechos de su pueblo y la equidad de género. Llamamos atención sobre el protagonismo que han tenido mujeres mapuche en la coyuntura reciente: en los procesos constitucionales, en los debates sobre el proyecto neoliberal, el extractivismo y el racismo institucional, y en las alianzas estratégicas con los movimientos feministas. Las mujeres mapuche han instalado a asuntos como el extractivismo, el despojo y el racismo como asuntos feministas y también han interpelado al movimiento feminista a considerar sus experiencias que son producto de vivencias históricas de despojo y opresión, no solo desde el Estado ni de los varones, sino que también por las mujeres wingkas o blanco-mestizas. Este artículo pone el foco en las prácticas y voces de mujeres mapuche, haciéndose presentes en el movimiento feminista y anticolonial dando cuenta de las desigualdades existentes en el Chile actual.
[ca] Aquest treball d'innovació docent s'ha dut a terme en el marc de l'assignatura "Política Econòmica d'Espanya i de la Unió Europea". El mètode emprat combina aprenentatge individual i aprenentatge col·laboratiu. Consta d'una sèrie de fases entre les quals podem destacar l'elaboració del mapa conceptual de l'assignatura. Aquesta activitat té una gran rellevància, ja que posa de manifest la quantitat i i la qualitat dels documents consultats, cosa que incideix positivament en la preparació de la prova de síntesi final i alhora acostuma els alumnes a indagar i fer una recerca exhaustiva que després posaran en comú amb els seus companys.

[es] Este trabajo de innovación docente se ha llevado a cabo en el marco de la asignatura "Política Económica de España y la Unión Europea". El método empleado combina aprendizaje individual y aprendizaje colaborativo. Consta de una serie de fases entre las que podemos destacar la elaboración del mapa conceptual de la asignatura. Esta actividad tiene una gran relevancia, porque pone de manifiesto la cantidad y la calidad de los documentos consultados, cosa que incide positivamente en la preparación de la prueba de síntesis final, al tiempo que acostumbra a los alumnos a indagar y hacer una investigación exhaustiva que después pondrán en común con sus compañeros.
[ca] Aquest article t&eacute; com a objectiu exposar els principals resultats recollits a l'Informe &ldquo;Els centres d'acollida per dones que han sobreviscut a la viol&egrave;ncia masclista dins la parella. Estudi comparat entre les ciutats de Bilbao, Sevilla i Barcelona&rdquo;, realitzat per Elena La Torre, Gemma Nicol&aacute;s, Aura Roig i Julieta Vartabedian, membres de l'&Agrave;rea d'An&agrave;lisi Feminista del Sistema Penal de l'Observatori del Sistema Penal i Drets Humans de la UB.

[es] Este art&iacute;culo tiene como objetivo exponer los principales resultados recogidos en el Informe "Los centros de acogida para mujeres que han sobrevivido a la violencia machista en la pareja. Estudio comparado entre las ciudades de Bilbao, Sevilla y Barcelona", realizado por Elena La Torre, Gemma Nicol&aacute;s, Aura Roig y Julieta Vartabedian, miembros del &Aacute;rea de An&aacute;lisis Feminista del Sistema Penal del Observatorio del Sistema Penal y Derechos Humanos de la UB.
[ca] Aquest article explora les potencialitats del concepte de serveis ecosistèmics per realitzar anàlisis crítiques de dinàmiques socioecològiques acoblades. La freqüent ineficàcia de la noció de SE per tenir en compte les dimensions socials no seria inherent al concepte, sinó el resultat de la seva inscripció en la modernitat ecològica. Aquest últim exalta una noció de neutralitat científica que contribueix a ocultar les relacions instrumentals de domini social-ecosistema pròpies de la dinàmica ambiental capitalista. Per tal d'examinar aquesta presumpció, es mapeja la conceptualització dels serveis ecosistèmics per identificar set supòsits subjacents que obstruïrien l'anàlisi socioecològica crítica. L'anàlisi mostra que el concepte contribuiria a revelar i abordar adequadament les complexitats socioecològiques si s'inscrigués en la teoria crítica. Les conclusions reconeixen el seu valor heurístic com a objecte frontera i proporcionen un context per a un ús alternatiu i dominant, compatible amb una anàlisi crítica, espacial i històricament situada.

[es] Este artículo explora las potencialidades del concepto de servicios ecosistémicos (SE) para realizar análisis críticos de dinámicas socio-ecológicas acopladas. La frecuente ineficacia de la noción de SE para dar cuenta de dimensiones sociales no sería inherente al concepto, sino fruto de su inscripción en la modernidad ecológica. Esta última exalta una noción de neutralidad científica que contribuye a ocultar relaciones instrumentales de dominación sociedad-ecosistemas propias de dinámicas ambientales capitalistas. Para examinar esta presunción, se mapea la conceptualización de los SE para identificar siete supuestos subyacentes que obturarían el análisis socio-ecológico crítico. El análisis evidencia que el concepto de SE contribuiría a develar y abordar adecuadamente las complejidades de los sistemas socioecológicos si es inscripto en la teoría crítica. Las conclusiones reconocen el valor heurístico del concepto en tanto objeto de frontera, y proveen contexto para un uso alternativo al dominante, compatible con un análisis crítico, espacial e históricamente situado.