[ca] Aquest estudi presenta l'evolució dels horts urbans al llarg del segle XX i tracta de la seva funció com a eina de millora de la sostenibilitat urbana. S'ha evidenciat la recuperació dels horts en períodes marcats per crisis econòmiques profundes (els war gardens o orticelli di guerra) o en el context de polítiques d'ajuda social (els jardins ouvriers), i s'han analitzat les diferents tipologies d'horts urbans i periurbans existents en l'actualitat. També s'ha detectat la proliferació d'horts amb un caràcter marginal, indagant en els seus aspectes més problemàtics. En general, l'element característic dels horts urbans actuals és la olifuncionalitat, ja que no només estan vinculats a la producció d'aliments, sinó que responen a noves necessitats socials d'oci i de recuperació del contacte amb la natura. Més concretament, tenen funcions ecològiques, socials, didàctiques, de lleure, productives, estètiques, terapèutiques i culturals, a més d'exercir un paper important en la millora de la gestió territorial. Aquest reconeixement es reflecteix, en les seves manifestacions més madures, en la integració dels horts en el sistema dels espais verds urbà i en el desenvolupament de la seva regulació normativa a nivell estatal. A diferència dels països del nord i centre d'Europa, al Mediterrani s'ha evidenciat l'absència d'un marc normatiu específic relatiu als horts urbans, tot i les nombroses iniciatives locals. L'anàlisi dels casos britànic, alemany i d'unes experiències locals de gestió dels horts municipals a Catalunya (Barcelona, El Prat de Llobregat, Terrassa, Manlleu, Girona), juntament amb l'examen de les problemàtiques relatives als horts marginals, han portat a la formulació d'uns criteris bàsics a seguir per a la rehabilitació i creació d'una àrea d'horts urbans. Finalment, s'ha examinat amb deteniment el fenomen dels horts marginals al municipi de Rubí. L'anàlisi ha culminat amb l'elaboració d'una proposta inicial d'horts urbans municipals d'acord amb els criteris definits; les funcions socials (integració social i valorització dels béns comuns) i culturals (recuperació de la tradició hortícola vernacla, promoció de l'agricultura ecològica i dels productes locals) s'han tingut especialment en compte.

[es] Este estudio presenta la evolución de los huertos urbanos a lo largo del siglo XX y trata de su función como herramienta de mejora de la sostenibilidad urbana. Se ha evidenciado la recuperación de los huertos en períodos marcados por crisis económicas profundas (los war gardens o orticelli di guerra)o en el contexto de políticas de ayuda social (los jardins ouvriers), y se han analizado las diferentes tipologías de huertos urbanos y periurbanos existentes en la actualidad. También se ha detectado la proliferación de huertos con un carácter marginal, indagando en sus aspectos más problemáticos. En general, el elemento característico de los huertos urbanos actuales es la polifuncionalidad, ya que no sólo están vinculados a la producción de alimentos, sino que responden a nuevas necesidades sociales de ocio y de recuperación del contacto con la naturaleza. Más concretamente, tienen funciones ecológicas, sociales, didácticas, de ocio, productivas, estéticas, terapéuticas y culturales, además de desempeñar un papel importante en la mejora de la gestión territorial. Dicho reconocimiento se refleja, en sus manifestaciones más maduras, en la integración de los huertos en el sistema de los espacios verdes urbano y en el desarrollo de su regulación normativa a nivel estatal. A diferencia de los países del norte y centro de Europa, en el Mediterráneo se ha evidenciado la ausencia de un marco normativo específico relativo a los huertos urbanos, a pesar de las numerosas iniciativas locales. El análisis de los casos británico, alemán y de unas experiencias locales de gestión de los huertos municipales en Cataluña (Barcelona, El Prat de Llobregat, Terrassa, Manlleu, Girona), junto con el examen de las problemáticas relativas a los huertos marginales, han llevado a la formulación de unos criterios básicos a seguir para la rehabilitación y creación de un área de huertos urbanos. Finalmente, se ha examinado con detenimiento el fenómeno de los huertos marginales en el municipio de Rubí. El análisis ha culminado con la elaboración de una propuesta inicial de huertos urbanos municipales conforme a los criterios definidos; las funciones sociales (integración social y valorización de los bienes comunes) y culturales (recuperación de la tradición hortícola vernácula, promoción de la agricultura ecológica y de los productos locales) se han tenido especialmente en cuenta.