[ca] Aquest treball es centra en la demostració de la influència dels teatres de Gottfried Semper en el disseny del Teatre a la Via de Pere el Gran de Lluís Domènech i Montaner. Al llarg del treball es contextualitza històricament la transició entre els segles XIX i XX, un període caracteritzat per intensos canvis socials, polítics i culturals que van influenciar notablement l'arquitectura. També es fa un breu repàs de com han evolucionat les tipologies teatrals per entendre la formalització dels teatres a estudiar. Gottfried Semper, reconegut per integrar la funció i l'ornamentació en l'arquitectura, va deixar un llegat significatiu amb els seus projectes com l'Altes Hoftheater de Dresde i el Hofburgtheater de Viena. Aquests teatres destaquen per la seva grandiositat, funcionalitat i la incorporació d'elements clàssics i moderns, creant espais escènics que milloren l'experiència teatral tant pels actors com per als a espectadors. Lluís Domènech i Montaner, un arquitecte clau del modernisme català, va deixar un llegat arquitectònic que combina innovació i tradició. Un dels seus projectes més ambiciosos és la Via de Pere el Gran, on va dissenyar un teatre. És un projecte que reflecteix la seva visió d'integrar elements modernistes amb influències històriques i on va prendre com a inspiració per a la seva projecció els dissenys de Semper. En el llibre Domènech i Montaner. Un home universal de Lluís Domènech Girbau s'esmenta que la influència de l'arquitectura alemanya arriba a Domènech de la mà de Semper, però no hi ha manera de comprovar-ho. Aquest treball examina com Domènech va adaptar les idees de Semper, especialment en termes de volumetria i distribució d'espais per a crear un teatre que reflectís la modernitat i les innovacions tecnològiques del seu temps, sense perdre el vincle amb la tradició arquitectònica.

[en] This work focuses on demonstrating the influence of Gottfried Semper's theaters on the design of the theater on Via de Pere el Gran by Lluís Domènech i Montaner. Throughout the paper, the historical context of the transition between the 19th and 20th centuries is provided, a period characterized by intense social, political, and cultural changes that significantly influenced architecture. A brief review of the evolution of theater typologies is also included to understand the formalization of the theaters under study. Gottfried Semper, renowned for integrating function and ornamentation in architecture, left a significant legacy with his projects such as the Altes Hoftheater in Dresde and the Hofburgtheater in Vienna. These theaters are notable for their grandeur, functionality, and incorporation of both classical and modern elements, creating scenic spaces that enhanced the theatrical experience for both actors and spectators. Lluís Domènech i Montaner, a key architect of Catalan modernism, left an architectural legacy that combines innovation and tradition. One of his most ambitious projects is the Via de Pere el Gran, where he designed a theater. It's a project that reflects his vision of integrating modernist elements with historical influences and took inspiration from Semper's designs for his theater project. In the book Domènech i Montaner. Un home universal by Lluís Domènech Girbau, it is mentioned that the influence of German architecture reached Domènech through Semper, but there is no way to verify this. This work examines how Domènech adapted Semper's ideas, especially in terms of volumetry and spatial distribution, to create a theater that reflected the modernity and technological innovations of his time, without losing the connection to architectural tradition.