[ca] En el diàleg entre les estacions de ferrocarril i els seus entorns urbans, la definició precisa dels recorreguts entre l'andana i la vorera resulta una qüestió fonamental per a la promoció del transport públic i els recorreguts de vianants amables. Centrada al territori de la Vall Baixa del Llobregat, al sector ponent de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, ​​aquesta investigació observa el rosari d'estacions que es distribueixen sobre un corredor infraestructural que s'ofereix com a laboratori urbà privilegiat. L'anàlisi urbana de les onze estacions de ferrocarril i el seu entorn es basa en l'observació i la parametrització de quatre dimensions que defineixen el "bon encaix" entre els baixadors i la ciutat: l'arquitectura i el disseny de les estacions, la connexió de vianants i la urbanització de l'entorn, la densitat residencial circumdant i la mixtura funcional i la intensitat urbana. Utilitzant instruments de representació gràfica diversos, la investigació fa una diagnosi i prospectiva del conjunt, il·lustrant els casos d'estacions "ancorades" al seu entorn per diferència amb les que tenen una condició "flotant". La investigació conclou establint algunes estratègies d'escala local i territorial, en relació amb la superació de l'efecte barrera de la infraestructura, la pacificació de l'entorn de les estacions, la densificació residencial selectiva i la promoció de mixtura d'usos. Es tracta en conjunt, d'accions extrapolables a un univers de casos més ampli, que de ben segur poden contribuir a una millor articulació de la metròpoli discontínua barcelonina a través de la consolidació de la constel·lació de microcentralitats ferroviàries.

[en] In the dialogue between railway stations and their urban surrounding areas, the precise definition of pathways between the platforms and the sidewalks becomes a key issue for promoting public transportation and pedestrian-friendly routes. Focused on the territory of La Vall Baixa del Llobregat, westwards of the Metropolitan Area of Barcelona, this research observes the string of stations distributed along an infrastructural corridor that serves as a privileged urban laboratory. The urban analysis of the eleven railway stations and their surroundings is based on the observation and parameterization of four dimensions that define the proper integration between the stations and the city: the architecture and design of the stations, the pedestrian connection and urbanization, the surrounding residential density, and the functional mix and urban intensity. Using various graphic representation tools, the research conducts a diagnosis and prospective study of the whole, illustrating the cases of stations "anchored" in their surroundings in contrast to those with a "floating" condition. The research concludes by establishing some strategies at the local and territorial scale in regards: overcoming the barrier effect of infrastructure, pacifying the surroundings of the stations, selectively densifying residential areas, and promoting mixed land use. All together, these actions represent approaches that can be applied to a broader range of cases, and certainly contribute to a better articulation of the discontinuous Barcelona metropolis through the consolidation of its constellation of railway urban micro-centralities.