[ca] Introducció: La vitamina D té coneguts efectes sobre el sistema immune i cada vegada hi ha més evidència de la relació entre nivells sèrics baixos de vitamina D i el desenvolupament de malalties al·lèrgiques i autoimmunes. D'una banda, hi ha una elevada incidència d'insuficiència de vitamina D en nens i adolescents, ja sigui per una exposició solar menor per l'augment del sedentarisme i de l'ús de protectors solars, com per l'empitjorament de la qualitat de la dieta. D'altra banda, hi ha un augment de la prevalença de fenòmens al·lèrgics i autoimmunes en pediatria, centrant-nos en aquest treball a la diabetis mellitus tipus 1 i la sensibilització al·lèrgica. Molts articles evidencien la implicació del dèficit de vitamina D en el desenvolupament de diabetis a la infància, a més del benefici de la suplementació amb vitamina D en la prevenció i millora del maneig d'aquesta patologia. El baix nivell de vitamina D també s'ha relacionat amb asma, sensibilització IgE mediada, atòpia o rinitis al·lèrgica, tot i que fan falta més estudis per establir recomanacions sobre els beneficis de la suplementació vitamínica. Contingut de la investigació: Presentem 2 estudis retrospectius, des del 2012 al 2019, realitzats en població pediàtrica (menors de 15 anys) a l'illa de Mallorca. Es van analitzar diverses variables bioquímiques i antropomètriques de subjectes amb malalties immunològiques d'elevada prevalença a la infància, com la diabetis tipus 1 i l'al·lèrgia, per analitzar-ne la relació amb el nivell de 25(OH)D. El primer estudi realitzat en nens i adolescent amb diabetis tipus 1, es mostra que la insuficiència de vitamina D s'associa a unes variables bioquímiques que discriminen una major severitat al debut d'una diabetis tipus 1, com el descens del pH, bicarbonat, levotiroxina o l'elevació de la creatinina; i evolutivament, suposa una menor millora a l'hemoglobina glicosilada. El segon estudi evidencia que l'estatus de vitamina D s'associa amb el risc de sensibilització al·lèrgica (definit pel Phadiatop®) i el nombre de IgE específiques positives per als al·lergèns estudiats ("plurialergia"). La hipovitaminosis D presenta una associació inversa amb la IgE específica per a D. Pteronyssinus, caspa de gat i gos. Tots dos estudis troben elevada de prevalença de dèficit de vitamina D (20-26% dels subjectes estudiats), major en els mesos hivernals, i una associació inversa entre vitamina D i edat. Conclusió: Amb la publicació de dos articles en revistes científiques internacionals s'evidencia que la vitamina D està relacionada amb la positivitat i la freqüència de sensibilització al·lèrgica, així com factors de major gravetat en el debut diabètic.

[es] Introducción: La vitamina D tiene conocidos efectos sobre el sistema inmune y cada vez existe mayor evidencia de la relación entre niveles séricos bajos de vitamina D y el desarrollo de enfermedades alérgicas y autoinmunes. Por un lado, existe una elevada incidencia de insuficiencia de vitamina D en niños y adolescentes, ya sea por una menor exposición solar por el aumento del sedentarismo y del uso de protectores solares, como por el empeoramiento de la calidad de la dieta. Por otro lado, existe un aumento de la prevalencia de fenómenos alérgicos y autoinmunes en pediatría, centrándonos en este trabajo en la diabetes mellitus tipo 1 y la sensibilización alérgica. Muchos artículos evidencian la implicación del déficit de vitamina D en el desarrollo de diabetes en la infancia, además del beneficio de la suplementación con vitamina D en la prevención y mejora del manejo de esta patología. El bajo nivel de vitamina D también se ha relacionado con asma, sensibilización IgE mediada, atopia o rinitis alérgica, aunque hacen falta más estudios para establecer recomendaciones sobre los beneficios de la suplementación vitamínica. Contenido de la investigación: Presentamos 2 estudios retrospectivos, desde 2012 a 2019, realizados en población pediátrica (menores de 15 años) en la isla de Mallorca. Se analizaron diversas variables bioquímicas y antropométricas de sujetos con enfermedades inmunológicas de elevada prevalencia en la infancia, como la diabetes tipo 1 y la alergia, para analizar su relación con el nivel de 25(OH)D. El primer estudio realizado en niños y adolescentes con diabetes tipo 1, se muestra que la insuficiencia de vitamina D se asocia a unas variables bioquímicas que discriminan una mayor severidad en el debut de una diabetes tipo 1, como el descenso del pH, bicarbonato, levotiroxina o elevación de la creatinina; y evolutivamente, supone una menor mejora en la hemoglobina glicosilada. El segundo estudio evidencia que el estatus de vitamina D se asocia con el riesgo de sensibilización alérgica (definido por el Phadiatop®) y el número de IgE específicas positivas para los alérgenos estudiados ("plurialergia"). La hipovitaminosis D presenta una asociación inversa con la IgE específica para D. Pteronyssinus, caspa de gato y perro. Ambos estudios encuentran una considerable prevalencia de déficit de vitamina D (20-26% de los sujetos estudiados), mayor en los meses invernales y una asociación inversa entre vitamina D y edad. Conclusión Con la publicación de dos artículos en revistas científicas internacionales se evidencia que la vitamina D está relacionada con la positividad y frecuencia de sensibilización alérgica, así como factores de mayor gravedad en el debut diabético.