[ca] El desenvolupament de la tècnica de fabricació additiva (AM) ha suposat una millora en la qualitat i la complexitat de les impressions en 3D. Un dels seus principals beneficis és el poc temps i consum energètic que requereix aquesta tècnica. A més a més de la gran varietat de materials imprimibles que hi ha al mercat i la seva accessibilitat. D'aquesta manera, la fabricació additiva ha suposat un punt d'inflexió pels materials ceràmics, que destaquen per les seves propietats físiques i mecàniques, ja que permet la seva producció amb costos molt inferiors comparats amb les tecnologies convencionals. Un dels materials més utilitzats com a catalitzador és la a-Al2O3. Els dissenys que s'apliquen actualment mitjançant mètodes convencionals no permeten millorar la seva eficiència en la conversió dels productes químics. És per aquest motiu, que la impressió 3D, concretament la coneguda com a Direct Ink Writing, es perfila com una tècnica candidata per tal d'aconseguir dissenyar catalitzadors amb geometries més complexes que millorin el seu rendiment. Aquest encara pot incrementar-se més amb l'aplicació de recobriments, com és el cas de la g-Al2O3. En aquest sentit, aquest treball té com a primer objectiu aconseguir dissenyar un model que permeti obtenir mostres impreses amb les dimensions que es requereixen i determinar la temperatura de sinterització que permeti un millor comportament pel que fa a la contracció de les mostres, duresa i rugositat. El segon objectiu està relacionat amb l'aplicació d'un recobriment de a-Al2O3 a mostres impreses d'g-Al2O3. En aquest cas, el treball pretén avaluar quins són els factors que més influeixen en l'adhesió del recobriment al substrat i la temperatura de sinterització. Per fer-ho es tindran en compte: el temps d'immersió i temperatura de sinterització de les mostres recobertes.

[es] El desarrollo de la técnica de fabricación aditiva (AM) ha supuesto una mejora en la calidad y complejidad de las impresiones en 3D. Uno de sus principales beneficios es el poco tiempo y consumo energético que requiere esta técnica. Además de la gran variedad de materiales imprimibles que existen en el mercado y su accesibilidad. De esta forma, la fabricación aditiva ha supuesto un punto de inflexión por los materiales cerámicos, que destacan por sus propiedades físicas y mecánicas, ya que permite su producción con costes muy inferiores comparados con las tecnologías convencionales. Uno de los materiales más utilizados como catalizador es la a-Al2O3. Los diseños que se aplican actualmente mediante métodos convencionales no permiten mejorar su eficiencia en la conversión de productos químicos. Por este motivo, la impresión 3D, concretamente la conocida como Direct Ink Writing, se perfila como una técnica candidata para conseguir diseñar catalizadores con geometrías más complejas que mejoren su rendimiento. Éste todavía puede incrementarse más con la aplicación de recubrimientos, como es el caso de la g-Al2O3. En este sentido, este trabajo tiene como primer objetivo conseguir diseñar un modelo que permita obtener muestras impresas con las dimensiones requeridas y determinar la temperatura de sinterización que permita un mejor comportamiento en cuanto a la contracción de las muestras, dureza y rugosidad . El segundo objetivo está relacionado con la aplicación de un recubrimiento de a-Al2O3 en muestras impresas de g-Al2O3. En este caso, el trabajo pretende evaluar cuáles son los factores que más influyen en la adhesión del recubrimiento en el sustrato y la temperatura de sinterización. Para ello se tendrán en cuenta: el tiempo de inmersión y temperatura de sinterización de las muestras recubiertas.