[ca] En aquest treball s'analitza la importància que l'actual Convenció sobre l'Futur d'Europa està donant (o no) a la qüestió de la responsabilitat democràtica en la política exterior i de defensa. Com tots els de la Unió Europea (UE), els Estats membres són democracies parlamentàries, i com no és un Parlament Europeu (PE), que també cobreix la PESC (Política Exterior i de Seguretat) i la PESD (Política Europea de Seguretat i Defensa). Em concentraré en la legislatura, la rendició de comptes en lloc de la responsabilitat democràtica més àmpliament definit. Si s'escau, també es referirà a la tasca d'altres òrgans parlamentaris transnacionals com l'Assemblea Parlamentària de l'OTAN o l'UEO. L'article constarà de tres seccions. En primer lloc, plantejar breument la qüestió dins del seu context més ampli . A continuació, examinaré el nivell actual de la responsabilitat parlamentària en la PESC i els assumptes de defensa. Finalment, vaig a considerar el debat actual Conveni i avaluar fins a quin punt s'està prestant atenció a la qüestió de la rendició de comptes en les polítiques exteriors i de defensa. Aquest estudi sosté, bàsicament, que, un cop més, hi ha molt poc interès en un tema que ha de ser considerat com vital per al futur desenvolupament democràtic d'una política exterior i de defensa. És important tenir en compte però, que aquest article no s'aplica a un debat més ampli sobre com democratitzar i fer que la UE sigui més transparent i més propera als ciutadans. Es concentra en el seu segon pilar, ja que la seva pretensió és que molt poca o cap atenció se li està donant a aquesta pregunta

[en] This paper examines the importance that the current Convention on the Future of Europe is giving (or not) to the question of democratic accountability in European foreign and defence policy. As all European Union (EU) member states are parliamentary democracies1, and as there is a European Parliament (EP) which also covers CFSP (Common Foreign and Security Policy) and ESDP (European Security and Defence Policy2) matters, I will concentrate on parliamentary accountability rather than democratic accountability more widely defined. Where appropriate, I will also refer to the work of other transnational parliamentary bodies such as the North Atlantic Assembly or NAA (NATO's Parliamentary Assembly) or the Western European Union (WEU) Parliamentary Assembly3. The article will consist of three sections. First, I will briefly put the question under study within its wider context (section 1). Then, I will examine the current level of parliamentary accountability in CFSP and defence matters (section 2). Finally, I will consider the current Convention debate and assess how much attention is being given to the question of accountability in foreign and defence policies (section 3). This study basically argues that, once again, there is very little interest in an issue that should be considered as vital for the future democratic development of a European foreign and defence policy. It is important to note however that this paper does not cover the wider debate about how to democratise and make the EU more transparent and closer to its citizens. It concentrates on its Second Pillar because its claim is that very little if any attention is being given to this question