[ca] La present tesi doctoral es basa en 2 articles que avaluen l'evolució clínica durant els primers 3 mesos d'anticoagulació en dues situacions especials del tractament de la malaltia tromboembòlica venosa (MTV): el pacient amb càncer en que es detecta una embòlia pulmonar (EP) incidental i el pacient amb obesitat mòrbida. Aquests dos estudis han mostrat que durant els primers 3 mesos d'anticoagulació la mortalitat d'aquests pacients és molt inferior a l'habitual a la resta de pacients. Els pacients amb càncer i EP incidental presenten una taxa similar de recurrències simptomàtiques de MTV, així com d'hemorràgies greus, en comparació amb els pacients amb EP sospitada clínicament i confirmada. No obstant això, presenten una menor mortalitat, tant per qualsevol motiu com per EP i en relació a la neoplàsia subjacent. Els pacients amb MTV i obesitat mòrbida (definida per un IMC> 40kg / m2), també presenten una taxa de recurrències simptomàtiques de MTV i hemorràgies greus similar a la del pacient amb pes normal (IMC 18.5-24.9 kg / m2). No obstant això, en aquest grup de pacients es va observar una disminució d'un terç de la mortalitat, independentment de la presència de càncer, en comparació amb els pacients amb pes normal. Aquesta menor mortalitat en el pacient amb obesitat ja ha estat descrita prèviament a la literatura, el que s'ha descrit com la "paradoxa de l'obesitat". El curs més favorable, en termes de mortalitat, que s'ha pogut observar en aquests dos grups de pacients, fa necessari plantejar la realització de nous estudis amb disseny aleatoritzat, per comprovar si es poden beneficiar d'un tractament anticoagulant de menor intensitat o durada, amb l'objectiu de millorar el balanç del risc / benefici durant l'anticoagulació.

[es] La presente tesis doctoral se basa en 2 artículos que evalúan la evolución clínica durante los primeros 3 meses de anticoagulación en dos situaciones especiales del tratamiento de la enfermedad tromboembólica venosa (ETV): el paciente con cáncer en quien se detecta una embolia pulmonar (EP) incidental y el paciente con obesidad mórbida. Estos dos estudios han mostrado que durante los primeros 3 meses de anticoagulación la mortalidad de estos pacientes es muy inferior a la habitual en el resto de pacientes. Los pacientes con cáncer y EP incidental presentan una tasa similar de recurrencias sintomáticas de ETV, así como de hemorragias graves, en comparación con los pacientes con EP sospechada clínicamente y confirmada. Sin embargo, presentan una menor mortalidad, tanto por cualquier motivo como por EP y en relación a la neoplasia subyacente. Los pacientes con ETV y obesidad mórbida (definida por un IMC > 40kg/m2), también presentan una tasa de recurrencias sintomáticas de ETV y hemorragias graves similar a la del paciente con peso normal (IMC 18.5-24.9 kg/m2). Sin embargo, en este grupo de pacientes se observó una disminución de un tercio de la mortalidad, independientemente de la presencia de cáncer, en comparación con los pacientes con peso normal. Esta menor mortalidad en el paciente con obesidad ya ha sido descrita previamente en la literatura, lo que se ha descrito como la "paradoja de la obesidad". El curso más favorable, en términos de mortalidad, que se ha podido observar en estos dos grupos de pacientes, hace necesario plantear la realización de nuevos estudios con diseño aleatorizado, para comprobar si se pueden beneficiar de un tratamiento anticoagulante de menor intensidad o duración, con el objetivo de mejorar el balance riesgo/beneficio durante la anticoagulación.