[ca] El propòsit d'aquest projecte ha estat elaborar una guia que reculli recomanacions basades en l'evidència científica per a la millora de l'avaluació, el diagnòstic i la intervenció en els casos de dispràxia verbal en població infantil amb l'objectiu de facilitar la labor dels logopedes i millorar l'atenció que se'ls dona als pacients amb aquest trastorn. Per a això, es va realitzar una cerca bibliogràfica en les bases de dades Web of Science, Pubmed i Scopus. Es van revisar articles de 2012 a 2022 sobre l'avaluació, el diagnòstic i la intervenció logopèdica de la dispràxia verbal i es van seleccionar un total de 9 articles. Els estudis indiquen que els nens i nenes amb dispràxia verbal poden presentar alguns signes primerencs i descriuen diferents característiques d'aquest trastorn, sense arribar a un consens sobre aquestes. Malgrat això, es recomana analitzar les habilitats articulatòries, motores i segmentals dels nens i nenes amb possible dispràxia verbal a partir d'una avaluació clínica i formal, utilitzant transcripcions de la parla i emprant mesures quantitatives. Els mètodes d'intervenció logopèdica que han provat eficàcia per a la millora de les habilitats dels nens i nenes amb dispràxia verbal i el seu manteniment són el de Dinàmica Temporal i Indicació Tàctil (DTTC), el de Transició Ràpida de Síl·labes (ReST), la Intervenció de Consciència Fonològica Integrada i el Programa de Dispràxia Nuffield. És necessari continuar investigant sobre la dispràxia verbal amb la finalitat d'aconseguir un consens sobre l'avaluació, el diagnòstic i la intervenció en aquest trastorn.

[es] El propósito de este proyecto ha sido elaborar una guía que recoja recomendaciones basadas en la evidencia científica para la mejora de la evaluación, el diagnóstico y la intervención en los casos de dispraxia verbal en población infantil con el objetivo de facilitar la labor de los logopedas y mejorar la atención que se les da a los pacientes con dicho trastorno. Para ello, se realizó una búsqueda bibliográfica en las bases de datos Web of Science, Pubmed y Scopus. Se revisaron artículos de 2012 a 2022 sobre la evaluación, el diagnóstico y la intervención logopédica de la dispraxia verbal y se seleccionaron un total de 9 artículos. Los estudios indican que los niños y niñas con dispraxia verbal pueden presentar algunos signos tempranos y describen distintas características de este trastorno, sin llegar a un consenso sobre las mismas. A pesar de ello, se recomienda analizar las habilidades articulatorias, motoras y segmentales de los niños y niñas con posible dispraxia verbal a partir de una evaluación clínica y formal, utilizando transcripciones del habla y empleando medidas cuantitativas. Los métodos de intervención logopédica que han probado eficacia para la mejora de las habilidades de los niños y niñas con dispraxia verbal y su mantenimiento son el de Dinámica Temporal e Indicación Táctil (DTTC), el de Transición Rápida de Sílabas (ReST), la Intervención de Conciencia Fonológica Integrada y el Programa de Dispraxia Nuffield. Es necesario seguir investigando sobre la dispraxia verbal con el fin de alcanzar un consenso sobre la evaluación, el diagnóstico y la intervención en este trastorno.