[ca] Aquesta tesi explora les experiències d'homes i dones en relació amb entitats espirituals en tres llocs encantats de Catalunya: l'Hospital del Tòrax de Terrassa (Barcelona), el poble abandonat de La Mussara (Baix Camp, Tarragona), i un restaurant català al qual he anomenat Fontjuïch per motius de confidencialitat. Els actors són els propis llocs, que no són simples escenaris, així com els homes i dones, d'edats diferents i característiques, que els han transitat, i els seus relats sobre entitats extraordinàries, amb les quals han establert alguna forma d'interacció. Les seves narracions sobre ombres, esperits i energies enllacen amb persones difuntes, entitats malignes o romanents d'emocions, que entronquen amb passats de sofriment i mort. En aquest sentit, els morts es mantenen en aquests llocs perquè no han estat degudament atesos o no han seguit el procés socialment adequat al final de la seva vida. El sofriment a causa de malalties, abandonament, guerres, injustícies i maltractaments ha quedat atrapat en aquests llocs, i emergeix en forma de percepcions extraordinàries, donant lloc a l'aparició de memòries silenciades, que troba així la manera de ser expressada, atorgant-los un sentit. El text intenta analitzar com aquests espais es converteixen en llocs encantats, quines configuracions socials afavoreixen la percepció d'entitats extraordinàries, com aquestes es relacionen amb els successos del passat, així com quins conceptes i creences serveixen de pautes de representació a les experiències dels protagonistes d'aquesta recerca, que provenen tant de la transmissió familiar i cultural de tradicions i creences com de la informació adquirida al llarg de les seves vides, i en les quals els mitjans de comunicació tenen un paper important. En un context on existeixen diferents imaginaris, nous i vells, en els quals lògiques científiques interaccionen amb lògiques espirituals, que ja no constitueixen una dualitat.

[es] Esta tesis explora las experiencias de hombres y mujeres en relación con entidades espirituales en tres lugares encantados de Catalunya: el Hospital del Tórax de Terrassa (Barcelona), el pueblo abandonado de La Mussara (Baix Camp, Tarragona), y un restaurante catalán al que he llamado Fontjuïch por motivos de confidencialidad. Los actores son los propios lugares, que no son simples escenarios, así como los hombres y mujeres, de diferentes edades y características, que los han transitado, y sus relatos sobre entidades extraordinarias, con las que han establecido alguna forma de interacción. Sus narraciones sobre sombras, espíritus y energías enlazan con personas difuntas, entidades malignas o remanentes de emociones, que entroncan con pasados de sufrimiento y muerte. Así, algunos muertos permanecen en esos lugares porque no han sido debidamente atendidos o no han seguido el proceso socialmente adecuado en el final de su vida. El sufrimiento debido a enfermedades, abandono, guerras, injusticias y malos tratos ha quedado atrapado en esos lugares, y emerge en forma de percepciones extraordinarias, dando lugar a la aparición de memorias silenciadas, que encuentra así la manera de ser expresada, otorgándole sentido. El texto intenta analizar cómo estos espacios se convierten en lugares encantados, qué configuraciones sociales favorecen la percepción de entidades extraordinarias, cómo estas se relacionan con los sucesos del pasado, así como qué conceptos y creencias sirven de pautas de representación a las experiencias de los protagonistas de esta investigación, que provienen tanto de la transmisión familiar y cultural de tradiciones y creencias como la información adquirida a lo largo de sus vidas, en las que los medios de comunicación tienen un papel importante. En un contexto donde existen distintos imaginarios, nuevos y viejos, en los que lógicas científicas interaccionan con lógicas espirituales, que ya no constituyen una dualidad.