[ca] INTRODUCCIÓ: Les encefalitis autoimmunitàries (EAI) són malalties inflamatòries del sistema nerviós central, causades per anticossos específics contra proteïnes sinàptiques o de la superfície neural. Se n'han descrit més de vint en les últimes dues dècades, amb anticossos i síndromes clíniques específiques. Produeixen una gran varietat de símptomes, incloent alteracions cognitives, psiquiàtriques, trastorns del moviment o crisis epilèptiques. Els trastorns de son en les EAI han rebut poca atenció, probablement eclipsats per símptomes més destacats, però l'escassa literatura disponible suggereix que són freqüents, sovint greus i en alguns casos persistents. L'encefalitis anti-NMDAR i l'encefalitis anti-LG1 són les dues EAI més freqüents i els trastorns de son, tot i descrits en ambdues, no han estat sistemàticament estudiats ni caracteritzats i se'n desconeixen la freqüència, la intensitat i l'evolució. HIPÒTESIS: 1) Els trastorns de son en l'encefalitis anti-NMDAR s'han descrit poc freqüentment en la literatura, però una avaluació sistemàtica revelaria una prevalença major que la descrita. 2) Els trastorns de son persisteixen en la fase post-aguda de l'encefalitis anti-NMDAR. 3) L'estudi vídeo-polisomnogràfic sistemàtic en la fase post- aguda de l'encefalitis anti-NMDAR pot revelar trastorns de son prèviament no descrits. 4) Els trastorns de son en la fase aguda de l'encefalitis anti-LGI1 no han estat ben caracteritzats i una avaluació sistemàtica podria revelar que són més prevalents i diversos del que s'ha descrit prèviament. 5) Els trastorns de son persisteixen en la fase post-aguda de l'encefalitis antiLGI1. 6) L'estudi sistemàtic i longitudinal amb vídeo- polisomnografia en la fase post-aguda de l'encefalitis anti-LGI1 podria desemmascarar trastorns de son prèviament no descrits en aquesta fase de la malaltia. 7) Les crisis epilèptiques poden persistir en la fase post-aguda de l'encefalitis anti-LGI1 i l'estudi sistemàtic amb electroencefalograma nocturn i diürn podria ajudar a identificar crisis subclíniques o a determinar el risc de desenvolupar epilèpsia crònica. OBJECTIUS: 1) Determinar la freqüència i caracteritzar el tipus de trastorns de son que ocorren en la fase aguda i post-aguda de l'encefalitis anti-NMDAR. 2) Caracteritzar vídeo-polisomnogràficament el son en la fase post-aguda de l'encefalitis anti-NMDAR. 3) Descriure el perfil de símptomes neurològics i els trastorns de son en la fase aguda i post-aguda de l'encefalitis anti-LGI1. 4) Caracteritzar vídeo-polisomnogràficament i electroencefalogràficament el son en la fase post-aguda de l'encefalitis anti-LGI1.

[es] INTRODUCCIÓN: Las encefalitis autoinmunes (EAI) son enfermedades inflamatorias del sistema nervioso central, causades por anticuerpos específicos contra proteínas sinápticas o de la superficie neural. Se han descrito más de veinte en las últimas dos décadas, con anticuerpos y síndromes clínicos específicos. Producen una gran variedad de síntomas, incluyendo alteraciones cognitives, psiquiátricas, trastornos del movimiento o crisis epilépticas. Los trastornos del sueño en las EAI han recibido poca atención, probablemente eclipsados por síntomas más llamativos, pero la escasa literatura disponible sugiere que son frecuentes, a menudo graves y en algunos casos persistentes. La encefalitis anti-NMDAR y la encefalitis anti-LG1 son las dos EAI más frecuentes y los trastornos del sueño, aunque se han descrito en ambas, no han sido sistemáticamente estudiados ni caracterizados y se desconoce su frecuencia, intensidad y evolución. HIPÓTESIS: 1) Los trastornos de sueño en la encefalitis anti-NMDAR se han descrito poco frecuentemente en la literatura, pero una evaluación sistemática revelaría una prevalencia mayor que la descrita. 2) Los trastornos de sueño persisten en la fase post- aguda de la encefalitis anti-NMDAR. 3) El estudio vídeo-polisomnográfico sistemático en la fase post-aguda de la encefalitis anti-NMDAR puede revelar trastornos de sueño previamente no descritos. 4) Los trastornos de sueño en la fase aguda de la encefalitis anti-LGI1 no han sido bien caracterizados y una evaluación sistemática podría revelar que son más frecuentes y diversos de lo que se ha descrito previamente. 5) Los trastornos de sueño persisten en la fase post-aguda de la encefalitis anti-LGI1. 6) El estudio sistemático y longitudinal con vídeo-polisomnografía en la fase post-aguda de la encefalitis anti-LGI1 podría desenmascarar trastornos de sueño previamente no descritos en esta fase de la enfermedad. 7) Las crisis epilépticas pueden persistir en la fase post-aguda de la encefalitis anti-LGI1 y el estudio sistemático con electroencefalograma nocturno y diurno podría ayudar a identificar crisis subclínicas o a determinar el riesgo de desarrollar epilepsia crónica. OBJETIVOS: 1) Determinar la frecuencia i caracterizar el tipo de trastornos de sueño que ocurren en la fase aguda i post-aguda de la encefalitis anti-NMDAR. 2) Caracterizar vídeo-polisomnográficamente el sueño en la fase post-aguda de la encefalitis anti- NMDAR. 3) Describir el perfil de síntomas neurológicos i los trastornos de sueño en la fase aguda i post-aguda de la encefalitis anti-LGI1. 4) Caracterizar vídeo- polisomnográficamente y electroencefalográficamente el sueño en la fase post-aguda de la encefalitis anti-LGI1.