[ca] L'atenció endocrinològica a les dones amb diabetis pregestacional (DMP) i gestacional (DMG) se centra habitualment en aconseguir un control glucèmic el més normal possible, prestant-se menys atenció a altres variables com l'increment ponderal gestacional (IPG), definit el 2009 pel Institute of Medicine (IOM) com adequat, excessiu o insuficient segons els resultats gestacionals associats en població general. OBJECTIUS: Avaluar la distribució d'IPG segons IOM 2009 en dones amb DMG i DMP, les variables clíniques predictores de la mateixa (objectiu principal) i la seva associació amb els resultats de la gestació (objectiu secundari). METODOLOGIA: Anàlisi retrospectiva de dades recollides sistemàticament en dones amb DMG i DMP ateses a la Clínica de Malalties endocrinològiques i Gestació de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau. RESULTATS: En dones amb DMG i DMP el IPG segons IOM va ser freqüentment inadequat, a costa d'IPG insuficient en dones amb DMG (48.1%) i d'IPG excessiu en dones amb DMP (50.7%). En dones amb DMG, els predictors d'IPG segons IOM van incloure factors comuns a la població general i un factor específic per DMG com és el temps de seguiment (OR per IPG insuficient 1.027 per setmana, IC 95% 1.010-1.043; OR per IPG excessiu 0.970, IC 95% 0.950-0.991). El IPG segons IOM es va associar amb resultats materns (malaltia hipertensiva de l'embaràs (EHE), preeclàmpsia (límit) i cesària) i fetals (nadó gran per l'edat gestacional (RN GEG), macrosomia i nadó petit per l'edat gestacional (RN PEG)). Excepte per RN PEG, el IPG excessiu es va associar amb risc més alt i el IPG insuficient amb risc més baix. Les fraccions atribuibles poblacionals (FAPs) i fraccions prevenibles poblacionals (FPPs) van ser moderades. En dones amb DMP, els predictors d'IPG segons IOM van incloure factors comuns a la població general i específics de DM com tipus de DM (OR de DM1 per IPG excessiu 3.093, IC 95% 1.325-7.222), dosi d'insulina en tercer trimestre (OR per IPG excessiu 2.551 per UI, IC 95% 1.292-5.036), temps de seguiment (OR per IPG insuficient 0.894 per setmana, IC 95% 0.837-0.955) i canvi en HbA1c (OR per IPG excessiu 0.768 per 1%, IC 95 % 0.611-0.966). El IPG segons IOM es va associar amb resultats materns i fetals. El IPG excessiu es va associar amb major risc de EHE, cesària, RN GEG i macrosomia, mentre que per PEG i destret respiratori l'augment de risc es va associar amb IPG insuficient. Les FAPs i FPPs van ser moderades-grans. CONCLUSIONS: En dones amb DMG i DMP, és freqüent que el IPG segons IOM sigui inadequat, a costa d'IPG insuficient en dones amb DMG i d'IPG excessiu en dones amb DMP. Entre les variables associades a IPG segons IOM hi ha variables que són predictors coneguts, comuns amb la població general i altres específiques de diabetis. La durada del seguiment durant l'embaràs és un predictor positiu de IPG insuficient en dones amb DMG i negatiu en dones amb DMP. A més, en dones amb DMP, el tipus de DM, el canvi d'HbA1c durant l'embaràs i la dosi d'insulina en el tercer trimestre, són variables predictores d'IPG excessiu. Sent els resultats globals de l'embaràs satisfactoris en dones amb DMG i bastant satisfactoris en dones amb DMP, el IPG excessiu s'associa a resultats desfavorables en els dos grups, mentre que el IPG insuficient s'associa a resultats favorables en dones amb DMG i mixtos en dones amb DMP. Les FAPs i FPPs d'IPG inadequat segons IOM són més altes en dones amb DMP.

[es] La atención endocrinológica a las mujeres con diabetes pregestacional (DMP) y gestacional (DMG) se centra habitualmente en conseguir un control glucémico lo más normal posible, prestándose menos atención a otras variables como el incremento ponderal gestacional (IPG), definido en 2009 por el Institute of Medicine (IOM) como adecuado, excesivo o insuficiente según los resultados gestacionales asociados en población general. OBJETIVOS: Evaluar la distribución de IPG según IOM 2009 en mujeres con DMG y DMP, las variables clínicas predictoras del mismo (objetivo principal) y su asociación con los resultados de la gestación (objetivo secundario). METODOLOGÍA: Análisis retrospectivo de datos recogidos sistemáticamente en mujeres con DMG y DMP antendidas en la Clínica de Enfermedades Endocrinológicas y Gestación del Hospital de la Santa Creu i Sant Pau. RESULTADOS: En mujeres con DMG y DMP el IPG según IOM fue frecuentemente inadecuado, a expensas de IPG insuficiente en mujeres con DMG (48.1%) y de IPG excesivo en mujeres con DMP (50.7%). En mujeres con DMG, los predictores de IPG según IOM incluyeron factores comunes a la población general y un factor específico para DMG como es el tiempo de seguimiento (OR para IPG insuficiente 1.027 por semana, IC 95% 1.010-1.043; OR para IPG excesivo 0.970, IC 95% 0.950-0.991). El IPG según IOM se asoció con resultados maternos (enfermedad hipertensiva del embarazo (EHE), preeclampsia (límite) y cesárea) y fetales (recién nacido grande para la edad gestacional (RN GEG), macrosomía y recién nacido pequeño para la edad gestacional (RN PEG)). Excepto para RN PEG, el IPG excesivo se asoció con riesgo más alto y el IPG insuficiente con riesgo más bajo. Las population attributable fractions (PAFs) y population preventable fractions (PPFs) fueron moderadas. En mujeres con DMP, los predictores de IPG según IOM incluyeron factores comunes a la población general y específicos de DM como tipo de DM (OR de DM1 para IPG excesivo 3.093, IC 95% 1.325-7.222), dosis de insulina en tercer trimestre (OR para IPG excesivo 2.551 por UI, IC 95%1.292-5.036), tiempo de seguimiento (OR para IPG insuficiente 0.894 por semana, IC 95% 0.837-0.955) y cambio en HbA1c (OR para IPG excesivo 0.768 por 1%, IC 95% 0.611-0.966). El IPG según IOM se asoció con resultados maternos y fetales. El IPG excesivo se asoció con mayor riesgo de EHE, cesárea, RN GEG y macrosomía, mientras que para PEG y distrés respiratorio el aumento de riesgo se asoció con IPG insuficiente. Las PAFs y PPFs fueron moderadas-grandes. CONCLUSIONES: En mujeres con DMG y DMP, es frecuente que el IPG según IOM sea inadecuado, a expensas de IPG insuficiente en mujeres con DMG y de IPG excesivo en mujeres con DMP. Entre las variables asociadas a IPG según IOM hay variables que son predictores conocidos, comunes con la población general y otras específicas de diabetes. La duración del seguimiento durante el embarazo es un predictor positivo de IPG insuficiente en mujeres con DMG y negativo en mujeres con DMP. Además, en mujeres con DMP, el tipo de DM, el cambio de HbA1c durante el embarazo y la dosis de insulina en el tercer trimestre, son variables predictoras de IPG excesivo. Siendo los resultados globales del embarazo satisfactorios en mujeres con DMG y bastante satisfactorios en mujeres con DMP, el IPG excesivo se asocia a resultados desfavorables en ambos grupos, mientras que el IPG insuficiente se asocia a resultados favorables en mujeres con DMG y mixtos en mujeres con DMP. Las PAFs y PPFs del IPG inadecuado según IOM son más altas en mujeres con DMP.