BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Carta inèdita de José Nicolás de Azara a Giambattista Bodoni el 1797: formes d'amistat neoclàssica en el comiat d'un mecenes il·lustrat Aquest treball presenta un breu estat de la qüestió sobre les cartes editades del diplomàtic espanyol José Nicolás de Azara i, en especial, descobreix una nova missiva autògrafa que augmenta l'epistolari més important de l'ambaixador i bibliòfil neoclàssic: la correspondència privada i intel·lectual que va mantenir durant gairebé trenta anys amb el cèlebre tipògraf Giambattista Bodoni. La publicació d'aquesta carta, fins ara desconeguda, s'acompanya d'una anàlisi que justifica el seu valor filològic, sociohistòric, com a testimoni del desenvolupament d'una estoica amistat i com a prova de la naturalesa filosoficocultural del polític aragonès.

[es] Este trabajo presenta un breve estado de la cuestión sobre las cartas editadas del diplomático español José Nicolás de Azara y, en especial, saca a la luz una nueva misiva autógrafa que viene a engrosar el epistolario más importante del embajador y bibliófilo neoclásico: la correspondencia privada e intelectual que mantuvo durante casi treinta años con el célebre tipógrafo Giambattista Bodoni. La publicación de esta carta, hasta ahora desconocida, se acompaña de un análisis que justifica su valor filológico, socio-histórico y como testimonio del desarrollo de una estoica amistad, así como prueba de la naturaleza filosófico-cultural del político aragonés.
[ca] INTRODUCCIÓ. L'article fa referència a l'ús de qüestionaris en investigacions centrades en el nivell universitari des d'una perspectiva metodològica crítica. MÈTODE. Després de discutir els conceptes principals de la literatura especialitzada, es presenten quatre estudis diferents que utilitzen aquesta tècnica. Es refereixen a l'ús d'un qüestionari: a) en una investigació internacional, b) en un estudi quasi-experimental, c) en un estudi d'un tema delicat, i d) implementat per Internet. S'analitzen en relació amb l'enfocament metodològic, els objectius de l'instrument en cada estudi i el suport en paper o digital, i també se n'estudien els avantatges, limitacions i dificultats trobats en la tasca d'investigació. RESULTATS i DISCUSSIÓ. Les principals conclusions es refereixen a l'ambigüitat dels conceptes i els enfocaments metodològics, a la importància de llegir les dades en el context de producció, a la col·laboració dels enquestats i al biaix en l'elaboració de l'enquesta i l'anàlisi de les dades.

[es] INTRODUCCIÓN. El artículo hace referencia al uso de cuestionarios en investigaciones centradas en el nivel universitario desde una perspectiva metodológica crítica. MÉTODO. Después de discutir los conceptos principales de la literatura especializada, se presentan cuatro estudios diferentes que involucran el uso de esta técnica. Se refieren al uso de un cuestionario: a) en una investigación internacional, b) en un estudio cuasiexperimental, c) en un estudio de un tema delicado, y d) implementado por Internet. Se analizan en relación con el enfoque metodológico, los objetivos del instrumento en cada estudio, el soporte en papel digital, así como las ventajas, limitaciones y dificultades encontradas en el proceso de investigación. RESULTADOS y DISCUSIÓN. Las principales conclusiones se refieren a la ambigüedad de los conceptos y de los enfoques metodológicos, a la importancia de leer los datos en el contexto de producción, a la colaboración de los encuestados y al sesgo en la elaboración de la encuesta y el análisis de los datos.
[ca] Aquest article analitza les possibles convergències i divergències entre les prescripcions de redacció de la UE, concretament, el Llibre d'Estil Interinstitucional, i les guies d'estil de referència en tres llengües oficials: castellà, anglès i francès. Per fer-ho, s'ha dut a terme una recopilació de recursos de caràcter prescriptiu de la UE en aquestes llengües i d'aquells de referència als Estats membres que tenen com a objectiu facilitar i homogeneïtzar els criteris de redacció. Entre els resultats observats destaca que la majoria de les directrius establertes a la UE respecten les consignes ortotipogràfiques de les llengües oficials amb escasses modificacions i que les fonts utilitzades per elaborar aquestes directrius a la UE coincideixen amb les més utilitzades en aquestes llengües.

[es] En el presente artículo se analizan las posibles convergencias y divergencias entre las prescripciones de redacción de la UE, concretamente, el Libro de Estilo Interinstitucional, y las guías de estilo de referencia en tres lenguas oficiales: castellano, inglés y francés. Para ello, se ha llevado a cabo una recopilación de recursos de carácter prescriptivo de la UE en dichas lenguas y de aquellos de referencia en los Estados miembros cuyo objetivo es facilitar y homogeneizar los criterios de redacción. Entre los resultados observados destaca que la mayoría de las directrices establecidas en la UE respetan las consignas ortotipográficas de las lenguas oficiales con escasas modificaciones y que las fuentes utilizadas para la elaboración de estas directrices en la UE coinciden con las más utilizadas en estas lenguas.
[ca] Gairebé deu anys després de publicar Geschichtswissenschaft in 20. Jahrhundert (La ciencia histórica en el siglo XX), torno a plantejar en aquest article les aportacions i limitacions de l'obra. Com a conseqüència, exposo els criteris amb els quals tornaria a escriure un llibre sobre història de la historiografia des de 1750 (quan sorgeix una perspectiva moderna de la història) fins ara. Em proposo tractar el pensament i l'escriptura històrica internacionalment i intercultural. M'ocuparé de vàries cultures en els seus propis termes, amb especial atenció al desenvolupament de la historiografia a Occident, l'Asia Oriental i la India. Per això, escriure aquest llibre conjuntament amb el meu col·laborador, el professor xinès-americà Q. Edward Wang. D'altra banda, en el nostre assaig no ens limitarem a estudiar l'evolució de la historiofrafía en sentit estricte, sinó que tractarem també d'incloure altres formes de representació històrica a la literatura i en les arts. Més que d'obres concretes i historiadors individuals, ens ocuparem de formes compartides del discurs històric.

[es] Casi diez años después de publicar mi Geschwis chaft in 20. Jahrhundert (la ciencia histórica en el siglo XX), reexamino en este articulo las aportaciones y limitaciones de esa obra. En consecuencia, expongo los criterios con los que escribiria un nuevo libro sobre historia de la historiografia desde 1750 (cuando surge una perspectiva moderna de la historia) hasta ahora. Me propongo tratar del pensamiento y la escritura históricas internacional e interculturalmente. Me ocuparé de varias culturas en sus propio términos, con especial atención al desarrollo de la historiografia en Occidente, Asia Oriental y en la India. Por ello, escribiré este libro conjuntamente con mi colaborador el profesor chino-americano Q. Edward Wang. Por otra parte, en nuestro ensayo no nos limitaremos a estudiar la evolución de la historiofrafía en sentido estricto, sino que procuraremos incluir también otras formas de representación histérica en la literatura y en las artes. Más que de obras concretas e historiadores individuales, nos ocuparemos de formas compartidas de discurso histórico.
[ca] Gairebé deu anys després de l'entrada de les competències bàsiques en la legislació educativa espanyola, intentem detectar quina és la realitat de la seva utilització per part dels professors de Geografia i Història d'Educació Secundària. Així, en el marc d'una investigació més àmplia destinada a conèixer com es realitza l'avaluació competencial en ciències socials, i mitjançant un qüestionari dissenyat expressament tractem de conèixer l'opinió d'aquest professorat sobre les competències bàsiques, si les treballen i s'avaluen, com ho fan, etc. A través del qüestionari s'ha recollit l'opinió de quaranta-sis professors que imparteixen Geografia i Història en centres d'Educació Secundària Obligatòria (ESO) de la Región de Murcia. Després de l'anàlisi de les seves respostes, els resultats ens indiquen que el seu ús segueix sent limitat i que els docents consideren que la seva implantació ha comportat incertesa en la seva pràctica educativa, i sobretot en l'avaluació que realitzen.

[es] Casi diez años después de la entrada de las competencias básicas en la legislación educativa española, en este trabajo intentamos detectar cuál es la realidad de su utilización por parte de los profesores de Geografía e Historia de Educación Secundaria. Así, en el marco de una investigación más amplia destinada a conocer cómo se realiza la evaluación competencial en ciencias sociales, y mediante un cuestionario diseñado ex profeso, tratamos de conocer la opinión de este profesorado sobre las competencias básicas, si las trabajan y evalúan, cómo lo hacen, etc. A través del cuestionario se ha recogido la opinión de cuarenta y seis profesores que imparten Geografía e Historia en centros de Educación Secundaria Obligatoria (ESO) de la Región de Murcia. Tras el análisis de sus respuestas, los resultados nos indican que su uso sigue siendo limitado y que los docentes consideran que su implantación ha conllevado incertidumbre en su práctica educativa, y sobre todo en la evaluación que realizan.
[ca] Si bé el debat sobre l'existència d'un feixisme català –i separatista– ha tingut un abast ben limitat,aquest article pretén apropar-se a la qüestió a través d'un recorregut historiogràfic per les principals aportacions teòriques que, des dels anys setanta fins a l'actualitat, s'han anat elaborant al voltant d'aquesta problemàtica epistemològica. Així, tot partint de les polèmiques que generarien els escamots d'Estat Català durant els anys trenta, no només s'aborda la producció científica i divulgativa sobre la història de l'independentisme català del període. Sinó que el text també planteja un marc d'anàlisi i d'interpretació històrica sobre els segments politico-ideològics del separatisme que, des d'un nacionalisme integral d'arrel maurrassiana, abraçarien bona part dels ingredients, de la retòrica i de les receptes de la nova dreta radical europea.

[es] Si bien el debate sobre la existencia de un fascismo catalán –y separatista– ha tenido un alcance limitado, este artículo pretende acercarse a la cuestión a través de un recorrido historiográfico por las principales aportaciones teóricas que, desde los años setenta hasta la actualidad, han ido elaborándose alrededor de esta problemática epistemológica. Así pues, partiendo de las polémicas que generarían los 'escamots' de Estat Català durante los años treinta, no solo se aborda la producción científica y divulgativa sobre la historia del independentismo catalán del periodo. Sino que el texto también plantea un marco de análisis i de interpretación histórica sobre los segmentos político-ideológicos del separatismo que, desde un nacionalismo integral de raíz maurrassiana, abrazarían buena parte de los ingredientes, de la retórica y de las recetas de la nueva derecha radical europea.
[ca] L'article es proposa justificar perquè un dels majors reptes al qual s'enfronta en l'actualitat l'aprenentatge servei és prendre consciència que no estem únicament davant una millora metodològica, sinó que es tracta d'un veritable canvi de paradigma o revolució educativa. Es mostrarà que l'aprenentatge servei contribueix al pas de l'individualisme possessiu al paradigma de l'acció comú, una visió cooperativa del món i de l'educació. Aquesta afirmació es completa amb quatre tesis derivades: és necessari un canvi en la idea de l'educació, han de modificar-se les finalitats educatives, s'imposa una metodologia diferent d'ensenyament i d'aprenentatge, i s'hauran d'incorporar novetats rellevants en l'organització del sistema educatiu. Per últim, es mostra que els canvis de paradigma com el que es descriurà, encara que són possibles, no hi ha res que asseguri el seu èxit si no es compta amb l'acció conscient i continuada dels seus promotors. Cosa que es reclama per l'aprenentatge servei.

[es] El artículo se propone justificar por qué uno de los mayores retos a que se enfrenta en la actualidad el aprendizaje-servicio es tomar consciencia que no estamos únicamente ante una mejora metodológica, sino que se trata de un verdadero cambio de paradigma o revolución educativa. Se mostrará que el aprendizaje servicio contribuye al paso del individualismo posesivo al paradigma de la acción común, una visión cooperativa del mundo y de la educación. Esta afirmación se completa con cuatro tesis derivadas: es necesario un cambio en la idea de educación, deben modificarse las finalidades educativas, se impone una distinta metodología de enseñanza y de aprendizaje, y se deberán incorporar novedades relevantes en la organización del sistema educativo. Por último, se muestra que los cambios de paradigma como el que se describirá, aunque son posibles, nada asegura su éxito si no cuentan con la acción consciente y continuada de sus promotores. Algo que se reclama para el aprendizaje-servicio.
[ca] Re Genera Espai és un grup conformat per acadèmics i estudiants de la Benemèrita Universitat Autònoma de Pobla que s'ha involucrat en la difícil tasca de revaloritzar alguns sectors del Centre Històric de la ciutat de Pobla que tenen antecedents i imaginaris desafortunats. L'objectiu és treure de l'anonimat al sector norponiente de la zona d'monuments a través d'itineraris que promoguin el reconeixement dels oficis antics que encara es conserven, de l'arquitectura patrimonial de cada un dels barris, així com de la seva història.Des del 2013, aquests itineraris s'han transformat anualment i es relacionen per diferents temàtiques, ja sigui mitjançant lectures realitzades a través dels noms antics dels carrers, on podem detectar personatges d'alguna època, de l'arquitectura patrimonial que de vegades passa desapercebuda, o que va estar en algun moment, així com dels usos i costums de carrers específiques com la 24 ponent, coneguda com "la Borsa del Diable". En alguns barris, destaca la participació dels adults grans que contribueixen a la difusió del patrimoni a través de les converses que realitzen els visitants que arriben a peu o amb bicicleta, segons la convocatòria dels recorreguts.

[es] Re Genera Espacio es un grupo conformado por académicos y estudiantes de la Benemérita Universidad Autónoma de Puebla que se ha involucrado en la difícil tarea de revalorizar algunos sectores del Centro Histórico de la ciudad de Puebla que tienen antecedentes e imaginarios desafortunados. El objetivo es sacar del anonimato al sector norponiente de la zona de monumentos a través de itinerarios que promuevan el reconocimiento de los oficios antiguos que aún se conservan, de la arquitectura patrimonial de cada uno de los barrios, así como de su historia.Desde el 2013, estos itinerarios se han transformado anualmente y se relacionan por diferentes temáticas, ya sea mediante lecturas realizadas a través de los nombres antiguos de las calles, donde podemos detectar personajes de alguna época, de la arquitectura patrimonial que en ocasiones pasa desapercibida, o que estuvo en algún momento, así como de los usos y costumbres de calles específicas como la 24 poniente, conocida como"La Bolsa del Diablo". En algunos barrios, destaca la participación de los adultos mayores que contribuyen a la difusión del patrimonio a través de las pláticas que realizan a los visitantes que llegan a pie o en bicicleta, según sea la convocatoria de los recorridos.
[ca] Les migracions transformen el sistema social en termes que també afecten el sistema espacial al qual s'acoblen. Els desplaçaments encreuats en el marc de la Guerra de Bòsnia i Hercegovina no només han afectat la seva configuració social i demogràfica sinó que també n'han modificat el paisatge, i n'és simptomàtic, tant l'exercici de la violència lligada a la guerracom el disseny espacial excloent de la postguerra. Així, descobrim com la recomposició social i espacial de Bòsnia i Hercegovina i també de Sarajevo és el resultat d'un procés de simplificació i homogeneïtzació a través de migracions encreuades.Paraules clau: Guerra de Bòsnia i Hercegovina, sistemes urbans, desplaçaments forçats, violència, biopoder.

[es] Las migraciones transforman el sistema social en términos que afectan al sistema espacial al que se acoplan. Los desplazamientos cruzados en el marco de la guerra de Bosnia-Herzegovina no solo han afectado a su composición social y demográfica, sino que también han modificado su paisaje, y es rastreable tanto el ejercicio de violencia ligado a la guerracomo el diseño espacial excluyente de la posguerra. Así, descubrimos cómo la reconfiguración social y espacial de Bosnia-Herzegovina y Sarajevo es el resultado de un proceso de simplificación y homogeneización a través de migraciones cruzadas.Palabras clave: guerra de Bosnia y Herzegovina, sistemas urbanos, desplazamientos forzados, violencia, biopoder.
[ca] INTRODUCCIÓ. Aquest article d'investigació aprofundeix l'estudi de l'assetjament cibernètic des d'un enfocament qualitatiu a partir de la tècnica de produccions narratives. S'hi analitza l'experiència d'exclusió i acorralament, mitjançant l'ús de tecnologies, d'una jove de segon any d'educació secundària a la ciutat de Mérida, Veneçuela. MÈTODE. En primer lloc es va analitzar la situació d'assetjament segons les categories que van emergir de la narrativa de la víctima: mitjà d'assetjament cibernètic, lloc i intensitat, assetjament en grup versus individual, motiu, temporalitat i possible solució del conflicte. Posteriorment es va establir la seva correspondència amb els contextos en els quals es manifestes les conductes (microsistema, mesosistema, exosistema i macrosistema) segons l'enfocament ecològic d'Urie Bronfenbrenner (1987). RESULTATS. Es va generar un marc interpretatiu sobre la victimització per assetjament cibernètic per teixir comprensions sobre les seves característiques, la seva expressió en els diferents entorns i les percepcions de la jove. DISCUSSIÓ. Finalment, es planteja la pertinència d'analitzar el problema des de la seva complexitat en una consideració ecològica, evitant les explicacions binàries i causals, per a l'adequada aplicació en l'àrea educativa i psicològica.

[es] INTRODUCCIÓN. Este artículo de investigación tiene como objetivo estudiar el acoso cibernético desde una perspectiva cualitativa a partir de la técnica de producciones narrativas, en la que se analiza la experiencia de exclusión mediante el uso de tecnologías en una estudiante de segundo año de educación secundaria en la ciudad de Mérida (Venezuela). MÉTODO. En primer lugar se analizó la situación de acoso a partir de las categorías que emergieron de la producción narrativa de la víctima, a saber: medio de acoso cibernético, lugar e intensidad, acoso en grupo frente a acoso individual, motivo, temporalidad y posible solución del conflicto. A partir de ahí se estableció su correspondencia con los contextos en los que se manifiestan las conductas (microsistema, mesosistema, exosistema y macrosistema), según el enfoque ecológico de Urie Bronfenbrenner (1987). RESULTADOS. A continuación se generó un marco interpretativo sobre la victimización por acoso cibernético a fin de tejer comprensiones sobre las características, su expresión en los distintos entornos y las percepciones de la joven. DISCUSIÓN. Finalmente, se planteó la pertinencia de analizar el problema desde su complejidad en una consideración ecológica y evitar las explicaciones binarias y causales para su adecuada aplicación en el área educativa y psicológica.
[ca] El benestar animal s'entén com la manera en què es tracta a un animal durant la seva vida per tal que no se li causi un dolor o una mort innecessària. Els defensors del benestar creuen que utilitzar els animals és moralment correcte, que els podem fer servir per beneficiar-nos, que els interessos dels humans sempre són més importants que els dels animals i per últim, que els hem de tractar de la manera més natural i humana que ens convingui. No hi ha una definició exacte de benestar animal sinó que diferents autors han exposat les seves idees sobre què és realment ...

[es] Bienestar animal se entiende como la manera en la cual se trata a un animal durante toda su vida para no causarle dolor innecesario o incluso la muerte. Los defensores del bienestar creen que el uso de animales es moralmente correcto, que podemos utilizarlos en beneficio de nosotros mismos, que los intereses de los seres humanos siempre son más importantes que el animal y, finalmente, que los debemos de tratar de la manera más natural y humana que nos convenga. No hay ninguna definición exacta del bienestar de los animales sino que diversos autores han expuesto sus ideas sobre lo que es realmente ...
[ca] Aquest article fa una anàlisi del discurs d'una mostra de discursos d'agents del món editorial de Mèxic sobre l'espanyol neutre, així com d'altres qüestions -entre d'altres, l'evitació de regionalismes en traduir, les estratègies per a la traducció del llenguatge dialectal o col·loquial , o les crítiques a les traduccions i editorials espanyoles- que sorgeixen espontàniament al voltant de l'objecte d'estudi. El seu objectiu és observar si aquests agents editorials perceben una tendència a fer servir una varietat neutralitzant de l'espanyol en la traducció literària i si és generalitzada l'evitació de regionalismes o més aviat hi ha opinions i pràctiques divergents al país.

[es] Este artículo realiza un análisis del discurso de una muestra de discursos de agentes del mundo editorial de México sobre el español neutro, así como de otras cuestiones -entre otras, la evitación de regionalismos al traducir, las estrategias para la traducción del lenguaje dialectal o coloquial, o las críticas a las traducciones y editoriales españolas- que surgen espontáneamente en torno al objeto de estudio. Su objetivo es observar si dichos agentes editoriales perciben una tendencia a usar una variedad neutralizante del español en la traducción literaria y si es generalizada la evitación de regionalismos o más bien existen opiniones y prácticas divergentes en el país.