[ca] Introducció: L'ús de medicaments anticancerígens al final de la vida (EOL) és comú però controvertit, amb estudis que mostren resultats heterogenis quant als beneficis de supervivència i qualitat de vida (QoL). La complexitat de definir l'EOL i la variabilitat en les metodologies dels estudis dificulten l'avaluació del veritable impacte d'aquests tractaments. Objectius: Aquesta tesi explora les metodologies i resultats dels estudis sobre l'ús de fàrmacs anticancerígens a l'EOL, avaluant la freqüència i abast d'aquests tractaments en el càncer en general, càncer de pulmó i càncer gastrointestinal (GI). Mètodes: Aquest treball inclou tres revisions d'abast seguint directrius rellevants i una cerca exhaustiva en diferents bases de dades. Les dades extretes es van analitzar de manera descriptiva sense síntesi quantitativa. La metodologia va prioritzar la transparència i l'adhesió als estàndards de presentació d'informes, assegurant una exploració robusta de la literatura existent sobre l'ús de fàrmacs anticancerígens a l'EOL. Resultats: Es van revisar 341 publicacions per descriure els mètodes i resultats utilitzats en la recerca sobre l'ús de fàrmacs anticancerígens a l'EOL. Els resultats mostren un interès creixent en aquesta àrea, amb un augment significatiu en les publicacions recents, principalment de països desenvolupats. Es va identificar una gran diversitat metodològica entre els estudis, cosa que complica la comparació de resultats. En l'anàlisi de 69 articles sobre càncer en general publicats en els últims cinc anys, es va avaluar la freqüència d'ús de medicaments en diferents períodes d'EOL, considerant el disseny de l'estudi, la mida de la població i el tipus de càncer. Els estudis prospectius, tot i ser menys nombrosos i amb mostres més petites, van proporcionar detalls més precisos i van reportar freqüències més baixes de tractament. En canvi, els estudis retrospectius, especialment en hospitals, van ser més comuns i van reportar freqüències més altes. Els estudis més grans i enfocats en pacients amb càncer avançat van mostrar freqüències més baixes de tractaments a l'EOL. La segona revisió destaca un augment en els estudis sobre l'ús de fàrmacs anticancerígens a l'EOL en càncer de pulmó, amb 68 publicacions revisades, evidenciant un augment des del 2010. Molts pacients amb càncer de pulmó continuen rebent tractaments anticancerígens fins al final de la vida, superant sovint algunes guies internacionals. Les inconsistències en la definició de l'EOL entre els estudis dificulten la comparació de resultats. La tercera revisió va analitzar 30 estudis sobre càncer GI, enfocant-se en les freqüències de tractament i característiques metodològiques. Els resultats van revelar disparitats en l'ús de medicaments anticancerígens durant les últimes quatre setmanes de vida. Els estudis més petits tendien a reportar freqüències més altes, possiblement per la seva concentració en pacients amb malaltia avançada en hospitals. Aquests estudis freqüentment van incloure només pacients prèviament tractats, la qual cosa va afectar les estimacions de freqüència. Conclusió: Aquesta tesi evidencia l'ús freqüent de tractaments anticancerígens a l'EOL i mostra una gran variabilitat en els resultats de la recerca. Els resultats subratllen la necessitat de metodologies estandarditzades per avaluar i comparar millor les pràctiques de tractament a l'EOL i abordar les preocupacions sobre el sobretractament. La variabilitat observada suggereix que la presa de decisions està influenciada per factors culturals, socials i del sistema de salut. L'estudi defensa un enfocament integral per millorar l'atenció a l'EOL, destacant la importància de resultats centrats en el pacient i d'una comunicació clara entre els proveïdors d'atenció, els pacients i les seves famílies. Es recomana la implementació de guies estandarditzades i estratègies de comunicació que assegurin que les decisions de tractament se centrin en la qualitat de vida i s'alineïn amb les preferències del pacient.

[en] Introduction: The use of anticancer drugs at the end of life (EOL) is common but controversial, with studies showing heterogeneous outcomes regarding survival benefits and quality of life (QoL). The complexity of defining EOL and the variability in methodologies across studies pose challenges in assessing the true impact of these treatments. Objectives: This thesis aims to explore the methodologies and outcomes used in studies examining EOL anticancer drug use, assessing the frequency and scope of these treatments in overall cancer, lung cancer, and gastrointestinal (GI) cancer. Methods: This work includes three scoping reviews following relevant guidelines, including a comprehensive search of available relevant literature in different databases. The extracted data were analysed descriptively, with no quantitative synthesis attempted. The methodology emphasized transparency and adherence to established reporting standards, ensuring a robust exploration of the current literature body on EOL anticancer drug use. The three objectives of this thesis work focused on: a) Overall cancer; b) Lung cancer; c) GI cancer. Results: This study reviewed 341 publications to describe the various methods and outcomes utilized by research on EOL anticancer drug use. The findings show a growing research interest, with a significant increase in publications in the last few years. The evidence originated from developed countries, indicating potential disparities in healthcare access and research capacity. The review identified significant methodological diversity across the studies, which should be carefully considered when comparing individual results. In the analysis of 69 articles on overall cancer published within the last five years, the frequency of anticancer drug use was assessed across different EOL periods, considering factors such as study design, population size, and cancer type. Prospective studies, which were fewer in number and had smaller sample sizes, provided more detailed insights but generally reported lower frequencies of treatment use. Conversely, retrospective studies, particularly those conducted in hospitals, were more common and typically reported higher treatment rates. Larger studies and those focused on advanced cancer patients generally showed lower frequencies of EOL treatments. The second scoping review emphasizes the increasing research focus on using anticancer drugs during the EOL phase in lung cancer patients, with 68 publications reviewed, showing a notable rise in studies since 2010. The findings reveal that many lung cancer patients continue to receive anticancer treatments until the very EOL, often exceeding some international guidelines. The review also highlights the inconsistencies in defining EOL periods across studies, complicating efforts to make meaningful comparisons. The third review analyzed 30 publications on GI cancer, focusing on treatment frequencies and methodological characteristics. The findings highlighted disparities in anticancer drug use during the final four weeks of life, with smaller studies often reporting higher rates than larger ones, likely due to their concentration on advanced-stage patients in hospital settings. These studies typically included only patients who had previously undergone treatment, which influenced the frequency calculations. Conclusion: This thesis emphasizes the prevalent use of anticancer treatments at the EOL and reveals significant variability in research findings. The results highlight the necessity for standardized methodologies to better evaluate and compare EOL treatment practices and to address potential overtreatment concerns. The variability in reported frequencies underscores the challenges in assessing EOL care, suggesting that decision-making is influenced by cultural, societal, and healthcare system factors. The study advocates for a comprehensive approach to enhance EOL care, stressing the importance of patient-centered outcomes and clear communication between healthcare providers, patients, and families to facilitate informed shared decision-making. It calls for standardized guidelines and improved communication strategies to ensure that treatment decisions focus on QoL and align with patient preferences.