[ca] L'objectiu d'aquesta tesis doctoral és explicar la participació dels grups d'interès en les agències reguladores del sector de les telecomunicacions en 14 països d'Amèrica Llatina. La tesis es construeix a partir d'estudis previs sobre l'accés dels grups d'interès en el procés polític. gobernança regulatòria i la de la regulació. Aparti d'aquest marc conceptual s'analitza, per una banda, quins grups d'interès participen en les ARIs, com participen, amb quina regularitat ho fan i amb quin objectiu. D'acord amb la teoria dels grups d'interès, s'argumenta que les organitzacions que representant els interessos de les empreses tenen un paper predominant en les activitats que desenvolupen les ARIs. Els responsables de la regulació del sector de les telecomunicacions interactuen de manera regular amb les organitzacions empresarials, i aquesta interacció és més intensa i regular que amb qualsevol altre tipus de grup d'interès. Aquest treball també posa de manifest que les organitzacions que representen als consumidors participen en l'activitat reguladora de totes les ARI analitzades, però la seva participació te un caràcter puntual i es limita a temes específics relatius a la regulació del sector de les telecomunicacions. De la mateixa manera, el treball posa de manifest que les organitzacions que representen als interessos dels treballadors tenen un paper marginal en les activitats que porten a terme les ARIs. Aquests resultats ilustren que la participació dels grups d'interès és desigual. Els grups empresarials són legitimats per part del regulador com un interlocutor vàlid i necessari en la política de les telecomunicacions en Amèrica llatina, mentre que la resta dels grups ocupen un paper secundari, com les ONGs, o marginal, como en el cas dels sindicats. A partir d'aquí, la tesis explica perquè existeixen diferències significatives en la participació dels grups d'interès en diferents països tenint en compte com variables explicatives el grau d'autonomia de les ARI, la qualitat de la democràcia i el nivell de desenvolupament de les TIC. La tesis argumenta que la participació dels grups d' interès és major en aquells països en els que les ARI són mes autònomes del poder polític, la qualitat de la democràcia és mes elevada i el nivell de desenvolupament de les TIC és major. L'estratègia empírica de la tesis es centra en la realització d'entrevistes semiestructurades als directors de les ARIs analitzades, i dels líders dels grups d'interès que interactuen amb els reguladors en els 14 països analitzats. Aquesta informació es complementa amb l'anàlisi exhaustiu de la regulació, pàgines web i documents sobre el funcionament de les agències. La tesis també desenvolupa un índex a través de la tècnica de conjunts difusos per mesurar la participació dels grups d'interès en les agències reguladores. La tesis realitza una aportació innovadora a l'estudio de la participació dels grups d'interès en la regulació del sector de les telecomunicacions tant des un punto de vista teòric com metodològic. Demostra que la participació és desigual, i que aquesta desigualtat incrementa com menor és el grau d'autonomia del regulador, i com menor és el nivell de desenvolupament de les TIC, i la c de la qualitat de la democràcia.

[en] The objective of this doctoral thesis is to account for the participation of the interest groups in the regulatory agencies of the telecommunications sector in 14 Latin American countries. The thesis is based on previous studies about the interest groups connection with the political process, the regulatory governance and the regulation theory. The analysis of which interest groups partake in the IRAs, how they do it, how frequently, as well as their aims, is carried out from this conceptual framework. According to the theory of the interest groups, this paper claims that the organizations that represent the companies' interests have a remarkable role in the activities developed by the IRAs. The ones in charge of the regulation of the telecommunications sector interact - on a regular basis- with the corporate organizations, and such interaction is more intense and regular than with any other interest group. This paper also discloses that the organizations representing the consumers partake in the regulatory activity of all the analyzed IRAs, yet their participation has a distinct function and stays within specific topics regarding the telecommunications sector regulation. In the same way, this paper establishes that the organizations that represent the workers interests have a minor role in the activities carried out by the IRAs. These results illustrate that the participation of the interest groups is uneven. The corporate groups are accredited by their regulatory authorities as a valid and relevant interlocutor for the Latin American telecommunications politics, while the rest of the groups take a secondary role - such as the NGOs- or minimal, such as the unions. Henceforth, the thesis explains why there are meaningful differences in the participation of the interest groups in different countries by taking into account -as explanatory variables - the IRAs autonomy degree, the democracy quality, and the ICTs level of development. The thesis states that the participation of the interest groups is greater in those countries in which the IRAs are more autonomous from political power, the democracy quality is higher and the level of development is greater. The empiric strategy of the thesis focuses on carrying out semi-structured interviews to the analyzed IRAs directors and to the leaders of the interest groups which interact with the agencies regulators of the 14 analyzed countries. This information is complemented with a thorough regulation analysis, web pages and documents on the agencies´ performance. The thesis also develops an index through the fuzzy set theory to measure the participation of the interest groups in that regulatory agencies. The thesis carries out an innovative contribution to the study of the participation of the interest groups in the regulation of the telecommunications sector both from a theoretical and a methodological standpoint. It proves that the participation is uneven and that this disparity increases in proportion to how low is the degree of autonomy of the regulator and the level of development, as well as the democracy quality.