[ca] És àmpliament acceptat que l'accessibilitat és un dels pilars bàsics en la formació espacial dels valors immobiliaris. No obstant això, en la literatura especialitzada, aquesta ha estat reduïda al mesurament de la distància o cost generalitzat per accedir, des d'una localització els valors immobiliaris de la qual són estudiats, a un centre o conjunt de centres. En aquest article es proposa una visió que incideix en dos punts: 1) es parteix de la hipòtesi que la centralitat és un atribut multidimensional (format per diferents variables), 2) la qual distribució espacial és contínua i no dicotòmica (centre/no centre). Amb aquestes premisses es calibra un model de preus hedònics en què la variable a explicar és el preu d'oferta d'una mostra d'habitatges plurifamiliars a la Regió Metropolitana de Barcelona, i les variables explicatives es refereixen als atributs arquitectònics i locatius, dins els quals s'inclou el nivell de centralitat. Per la seva banda, l'indicador de centralitat revesteix interès en si mateix, ja que es construeix a partir de l'anàlisi del comportament espai-temporal de la població a partir de les cadenes-de-viatge/activitat de l'enquesta de mobilitat quotidiana. Els resultats suggereixen que, un cop controlat l'efecte de les característiques arquitectòniques, el principal element explicatiu dels preus residencials són els atributs socioeconòmics de les zones on es troben els habitatges, després dels quals apareix la centralitat. A Barcelona, per tant, una metròpoli amb múltiples centres (i diferents gradients de centralitat), la segregació sòcio-residencial de la població sembla tenir una major influència que la qualitat que dota de centralitat a les zones.

[en] In the literature, it is widely accepted that accessibility is a basic pillar on the spatial formation of real estate values. Nonetheless, in such studies, accessibility has been reduced to the distance or generalised cost form a given site to the centre or group of centres. In this paper it is suggested a new approach that differs in two points: 1) firstly, it departs from the hypothesis that accessibility is a multidimensional attribute (i.e. it is compound by different variables), 2) with a continuous spatial distribution which is not dichotomous (i.e. centre/no centre). With these premises it is calibrated a hedonic price model where the variable to explain is the listing price coming from a sample of flats in the Metropolitan Region of Barcelona, and the explaining variables are those affiliated to architectonic and locative attributes including the centrality level. The centrality index is, by itself, interesting, since it is built up departing from the analysis of the spatial-temporal behaviour of population. Such an analysis uses data derived from trip-chain from the quotidian mobility survey. The results suggest that, after controlling for architectonic attributes of flats, the socioeconomics of neighbours is the main predictive element for residential values, after such indicator appear in the model the centrality attributes. In Barcelona, a multicentral metropolis (with different centrality gradients) the socio-residential segregation of population seems to have a higher influence over prices than centrality attributes of zones.