[ca] Els amplificadors de potència de radiofreqüència (RF PA) són els dispositius de major consum d'energia en els dispositius de comunicacions que funcionen amb bateries. La nova generació de sistemes de comunicació (per exemple 3G, WLAN o 4G) utilitza modulacions digitals eficients en espectre que impliquen senyals de RF d'envolupant no constant. Per amplificar senyals d'envolupant no constant es requereix un amplificador de potència lineal que té baixa eficiència. S'han proposat diferents arquitectures i tècniques per a millorar l'eficiència d'un sistema RF PA lineal. Una de les tècniques més prometedores és la tècnica d'Eliminació i Recuperació d'Envolupant (EER). La tècnica EER es basa en la descomposició del senyal emès en els dos components de la representació polar de senyals complexes: l'envolupant que és un senyal de banda base i gran ample de banda i el senyal modulat en fase que és de banda estreta. El senyal RF modulat en fase és separat via un limitador i és amplificat per un RF PA commutat d'alta eficiència, mentre que l'envolupant és amplificada per un convertidor de potència commutat eficient. Finalment, la recombinació dels senyals es porta a terme mitjançant la modulació de l'alimentació del PA RF, obtenint idealment una rèplica amplificada del senyal d'entrada. Un dels problemes claus que encara s'ha de resoldre per a una realització reeixida d'aquest sistema és la implementació pràctica d'un amplicador d'envolupant eficient de gran ample de banda. En aquest treball, diferents topologies d'amplificadors d'envolupant s'han modelat en una arquitectura EER de transmissor de RF per 802.11a (5 GHz WLAN). A través d'un escombrat dels paràmetres principals (les freqüències de commutació i de tall del filtre) s'ha obtingut un conjunt de configuracions vàlides, per les quals se n'ha calculat l'eficiència. La principal font de pèrdues són les capacitats paràsites i el convertidor reductor commutat de 3 nivells amb filtre Butterworth d'ordre 6 aconsegueix l'eficiència més alta de tots els candidats. No obstant això, es troba per sota de l'eficiència dels amplificadors lineals actuals. Per ser capaç de millorar l'eficiència, calen dispositius de commutació amb capacitats paràsites més petites i pèrdues de conducció similars.

[es] Los amplificadores de potencia de radiofrecuencia (RF PA) son los dispositivos de mayor consumo de energía en los dispositivos de comunicaciones que funcionan con baterías. La nueva generación de sistemas de comunicación (por ejemplo 3G, WLAN o 4G) utiliza modulaciones digitales eficientes en espectro que implican señales de RF de envolvente no constante. Para amplificar señales de envolvente no constante se requiere un amplificador de potencia lineal que tiene baja eficiencia. Se han propuesto diferentes arquitecturas y técnicas para mejorar la eficiencia de un sistema RF PA lineal. Una de las técnicas más prometedoras es la técnica de Eliminación y Recuperación de Envolvente (EER). La técnica EER se basa en la descomposición de la señal emitida en los dos componentes de la representación polar de señales complejas: la envolvente que es una señal de banda base y gran ancho de banda y la señal modulada en fase que es de banda estrecha. La señal RF modulada en fase es separada vía un limitador y es amplificada por un RF PA conmutado de alta eficiencia, mientras que la envolvente es amplificada por un convertidor de potencia conmutado eficiente. Finalmente, la recombinación de las señales se lleva a cabo mediante la modulación de la alimentación del PA RF, obteniendo idealmente una réplica amplificada de la señal de entrada. Uno de los problemas claves que aún se debe resolver para una realización exitosa de este sistema es la implementación práctica de un amplificador de envolvente eficiente de gran ancho de banda. En este trabajo, diferentes topologías de amplificadores de envolvente se han modelado en una arquitectura EER de transmisor de RF para 802.11a (5 GHz WLAN). A través de un barrido de los parámetros principales (las frecuencias de conmutación y de corte del filtro) se ha obtenido un conjunto de configuraciones válidas, por las que se ha calculado la eficiencia. La principal fuente de pérdidas son las capacidades parásitas y el convertidor reductor conmutado de 3 niveles con filtro Butterworth de orden 6 logra la eficiencia más alta de todos los candidatos. Sin embargo, ésta se encuentra por debajo de la eficiencia de los amplificadores lineales actuales. Para ser capaz de mejorar la eficiencia, se necesitan dispositivos de conmutación con capacidades parásitas más pequeñas y pérdidas de conducción similares.