[ca] Aquest estudi presenta el marc legal sobre la migració i la seguretat i els desafiaments relacionats que sorgeixen de la pràctica dels Estats, sota l' angle del dret públic internacional i les relacions internacionals. L'abast d'aquest estudi se centra principalment en l'anàlisi (i la conciliació) del dret internacional de les migracions, consagrat en les normes, tractats i instruments internacionals de dret indicatiu, aplanant aquest últim el camí per a l'elaboració de noves lleis i polítiques. En contra del supòsit que una major seguretat equival a una millor migració (i no a l'inrevés), l'objectiu principal del present estudi és examinar com redefinir el cercle viciós entre la migració i les qüestions de seguretat mitjançant l'anàlisi de les seves connexions intrínseques. L'objectiu és demostrar que és possible aprofitar els beneficis de la migració (i la seguretat per igual) fomentant una integració exitosa dels migrants a través d'una identificació adequada de les necessitats de les persones per millorar la migració i la gestió de la seguretat. Per tant, la pregunta d'investigació que aquest estudi pretén respondre és: "Què ve primer entre la seguretat dels ciutadans i la identificació i integració dels migrants?". A través del desplegament de l'anàlisi dels conceptes i definicions legals i qüestions relacionades exposades en el Capítol 1, es prefereix un enfocament "positiu" o constructiu, en lloc de les narratives danyoses sobre la migració i els migrants. Per aquestes raons, aquest estudi explora la contribució positiva de la migració tant per als països d' origen com per a les societats receptores. En segon lloc, en el capítol 2 aquesta anàlisi demostra que la migració també impulsa el canvi socioeconòmic i, en conseqüència, pot contribuir al creixement socioeconòmic i cultural dels països d' origen, trànsit i destinació. La premissa és que una gestió eficaç de la migració, basada en la identificació i integració dels migrants, condueix en última instància a una major seguretat interna i internacional. La hipòtesi que es planteja es basa en els dos supòsits següents: 1) una anàlisi de les normes, els drets i els principis internacionals i la seva aplicació a nivell nacional demostra com la fragmentació de les normes, les deficiències en les definicions dels instruments de dret internacional i les zones grises entre la migració i la seguretat (és a dir, per exemple, la noció de nacionalitat i la possibilitat de doble nacionalitat) poden tenir efectes adversos. Sobretot, una aplicació incorrecta dels instruments de dret internacional per part dels Estats a nivell nacional pot desafiar la realització dels drets individuals, així com la pau i la seguretat internacionals. Un estudi de cas sobre el Líban presentat al Capítol 3 és el context clau de migració seleccionat que arreplega llum de manera oportuna i efectiva sobre els efectes de l'aplicació (in)correcta de les normes a nivell nacional i com abordar-ho per promoure la resiliència. Per tant, (2) l'anàlisi portaria al segon supòsit, a saber, la necessitat de corregir la percepció de la mobilitat humana perquè s'interpreti com un factor de resiliència per al creixement socioeconòmic i cultural. Aquest estudi destaca els beneficis migratoris observats fins i tot durant crisis com la pandèmia i en el context migratori examinat com a afectats per múltiples crisis alhora al Líban. Per exemple, les lliçons apreses per la pandèmia van posar en relleu com els migrants als països d'acollida van treballar i continuen treballant per garantir la continuïtat dels negocis en serveis i sectors essencials, com l'atenció mèdica, el subministrament d'aliments i el transport.

[en] This study presents the legal framework surrounding migration and security and related challenges emerging from States' practice, under the angle of international public law and international relations. The scope of this study mainly targets the analysis (and reconciliation) of international migration law, as enshrined in international standards, treaties and soft law instruments, with the latter paving the way to further legislation and policy developments. Against the assumption that enhanced security equals better migration (and not the other way around), the main objective of the present study is to examine how to redefine the vicious circle between migration and security issues by analysing their intrinsic connections. The goal is demonstrating that it is possible to leverage the benefits of migration (and security alike) by fostering a successful integration of migrants through an adequate identification of individuals' needs for improved migration and security management. Thus, the research question this study aims to respond is: "What comes first between security of citizens and the identification and integration of migrants?". Through unfolding the analysis of the legal concepts and definitions and related issues as exposed in Chapter 1, a "positive" or constructive approach is preferred, as opposed to the harmful narratives about migration and migrants. For these reasons, the present study explores the positive contribution of migration for both countries of origin and receiving societies. Secondly, in Chapter 2 this analysis demonstrates that migration also boosts the socio-economic change, and consequently it may contribute to the socio-economic and cultural growth for the countries of origin, transit and destination. The premise is that effective migration management, based on the identification and integration of migrants ultimately leads to sharpened internal and international security. The hypothesis put forward hereby is based on the two following assumptions: (1) an analysis of international standards, rights and principles and their application at domestic level demonstrates how fragmentation in norms, shortcomings in definitions in international law instruments and grey areas between migration and security (i.e., for example, the notion of nationality and possibility of dual citizenship) can lead to adverse effects. Above all, an incorrect application of international law instruments by States at domestic level can challenge the realisation of individuals rights as well as international peace and security. A case study on Lebanon presented in Chapter 3 is the key selected migration context that opportunely and effectively sheds light on the effects of the (in)correct application of the norms at domestic level and how to address it to promote resilience. Therefore, (2) the analysis would lead to the second assumption, namely the need to correct the perception of human mobility to be interpreted as resilience factor for socio-economic and cultural growth. This study highlights the migration benefits observed even during crises such as the pandemic and in the examined migration context as affected by multiple crises at once in Lebanon. For example, lessons learned by the pandemic highlighted how migrants in host countries worked and are still working to ensure continuity of business in essential services and sectors, such as the medical care, food provisions and transportation. To this end, this study is carried out in the view to define how human mobility can relate with threats to peace, namely it can definitely arise from instability but not constituting one element threatening peace in itself. The correct identification and (re)integration of migrants can have the positive outcome of sharpening security and stability.