[ca] Avui dia, el repte més gran per a nosaltres com a arquitectes, és eradicar el mal que estem fent al medi ambient, producte de la manera com executem i convertim en realitat aquestes idees i projectes que en un inici plasmem en paper, però que, en la seva transició a la realitat, esdevenen un dels principals culpables de la crisi ambiental del nostre planeta, degut en gran part a la quantitat de residus que genera. A mesura que aquesta problemàtica va anar sorgint i ha anat augmentant, s'han creat diferents estratègies per revertir aquesta situació, des de congressos i assemblees d'informació sobre la situació fins a normatives, metodologies d'anàlisi, certificacions, entre d'altres. Els quals avui dia es fan presents en el reconeixement de certs edificis i materials, on han aconseguit avaluar des de la composició i procedència dels materials, fins al funcionament i fi de vida de l'edifici i els seus components, buscant sempre la sostenibilitat dins de la arquitectura, però la realitat és que la majoria dels efectes o causes d'aquestes estratègies dins del sector seran comprovats en anys o fins a dècades. Per això ara mateix realment són un ideal de l'arquitectura sostenible. Potser la versió més immediata d'una arquitectura sostenible sigui la reciclabilitat o la reutilització dels materials i elements que conformen un edifici, fins i tot l'edifici mateix, tenint com a resultat la reducció o inexistència de residus. Motivada per la inquietud sobre el camí que estem seguint a la recerca d'una arquitectura sostenible sorgeix aquest TFM, enfocat a l'anàlisi del concepte de reciclabilitat i la seva evolució a través dels anys dins l'àmbit de l'arquitectura, així com les diferents estratègies, normatives i certificacions que han sorgit fins als nostres dies, tenint com a meta l'arquitectura sostenible. Per això, com a producte d'una gran reflexió i per contribuir a una arquitectura conscient, capaç de replantejar les rutes d'acció davant del canvi climàtic, sorgeix l

[en] Today, the biggest challenge for us as architects is to eradicate the damage we are doing to the environment, as a result of the way in which we execute and turn into reality those ideas and projects that we initially put on paper, but that, in their transition to reality, become one of the main culprits of the environmental crisis of our planet, due in large part to the amount of waste it generates. As this problem has arisen and has been increasing, different strategies have been created to act against it, from congresses and information assemblies on the situation, to regulations, analysis methodologies, certifications, among others. Which today are present in the recognition of certain buildings and materials, where they have managed to evaluate from the composition and origin of the materials, to the operation and end of life of the building and its components, always looking for sustainability in architecture, but the reality is that most of the effects or causes of these strategies within the sector, will be proven in years or even decades. So right now they really are an ideal of sustainable architecture. Perhaps the most immediate version of sustainable architecture is the recyclability or reusability of materials and elements that make up a building, even the building itself, resulting in the reduction or non-existence of waste. Motivated by the concern about the path we are following in search of a sustainable architecture, this TFM arises, focused on the analysis of the concept of recyclability and its evolution over the years within the field of architecture, as well as the different strategies, regulations and certifications that have emerged until today, with the goal of sustainable architecture. Therefore, as a product of a great reflection and in order to contribute to a conscious architecture, capable of rethinking the routes of action against climate change, the tool of the 3Rs arises, which is based on ideas, principles and methodologies from