[ca] La leishmaniosi és una malaltia parasitària provocada per un protozou transmès per un vector. La seva incidència la situa com la novena malaltia infecciosa a nivell mundial. La necessitat de desenvolupar fàrmacs nous i millors és imperiosa. Actualment, encara, els coneixements sobre el mecanisme d'acció del paràsit i dels fàrmacs són limitats. Com a conseqüència, la recerca de nous fàrmacs s'inicia amb assajos in vitro. Això fa imprescindible per a la millora dels mètodes de triatge de fàrmacs una millor comprensió dels cultius de macròfags infectats per Leishmania. Objectiu: El propòsit d'aquest treball és parametritzar un model basat en l'individu (IBM) del cultiu in vitro de Leishmania infantum i la línia cel·lular murina RAW 264.7. Aquest procés implica la comparació de resultats experimentals amb les sortides del simulador i és necessari per a ajustar els paràmetres del model de manera que aquest representi amb màxima fidelitat el sistema real. Per una banda, serveix per a incrementar la comprensió del comportament d'aquest cultiu en particular. Per altra banda, el treball proposa una metodologia matemàtica per a la parametrització que pretén ser extensible a altres cultius (diferents soques, línies cel·lulars, espècies i composicions del medi). Mètode experimental: Es descriu el mètode experimental emprat per a obtenir les dades utilitzades per a la parametrització. Es determinen a diferents instants de temps el percentatge de macròfags infectats i el nombre de paràsits per cèl·lula. Parametrització: Es desenvolupa una metodologia matemàtica per a la parametrització i s'aplica a aquest model en particular. Un anàlisi preliminar permet establir en quins rangs de valors dels paràmetres la sortida del simulador s'assembla més a les dades experimentals. El conjunt d'aquests intervals, l'espai de paràmetres, és mostrejat amb la tècnica Latin Hypercube Sampling (LHS). Finalment, les combinacions de paràmetres mostrejades són implementades en el model i s'analitza el resultat. Resultats: Per una banda, s'ha desenvolupat una metodologia matemàtica per al procés de parametrització que és extensible a diferents cultius. Per altra banda, s'ha determinat la combinació de paràmetres mostrejats que millor reprodueix els resultats experimentals. Conclusions: El desenvolupament d'una metodologia per parametritzar models basats en l'individu té el potencial d'incrementar la nostra comprensió del sistema i, per tant, portarà a un enfocament més apropiat per a la comprensió i avaluació dels assajos de fàrmacs. Malgrat els bons resultats es constata que es poden realitzar, encara, algunes millores en la metodologia de parametrització.

[es] La leishmaniasis es una enfermedad parasitaria provocada por un protozoo transmitido por un vector. Su incidencia la sitúa como la novena enfermedad infecciosa a nivel mundial. La necesidad de desarrollar fármacos nuevos y mejores es imperante. Actualmente, los conocimientos sobre el mecanismo de acción del parásito y los fármacos son aún limitados. Como consecuencia, la investigación de nuevos fármacos empieza con ensayos in vitro. Es necesaria para la mejora de los métodos de elección de fármacos una mejor comprensión de los cultivos de macrófagos infectados por Leishmania. Objetivo: El propósito de este trabajo es parametrizar un modelo basa en el individuo (IBM) del cultivo in vitro de Leishmania infantum y la línea celular murina RAW 264.7. Este proceso implica la comparación de resultados experimentales con las salidas del simulador y es necesario para ajustar los parámetros del modelo de manera que este represente con máxima fidelidad el sistema real. Por un lado, sirve para incrementar la compresión del comportamiento de este cultivo en particular. Por otro lado, el trabajo propone una metodología matemática para la parametrización que pretende ser extensible a otros cultivos (diferentes cepas, líneas celulares, especies y composiciones del medio). Método experimental: Se describe el método experimental utilizado para obtener los datos usados para la parametrización. Se determinan a diferentes instantes de tiempo el porcentaje de macrófagos infectados y el número de parásitos por célula. Parametrización: Se desarrolla una metodología matemática para la parametrización y se aplica a este modelo en particular. Un análisis preliminar permite establecer en qué rangos de los valores de los parámetros la salida del simulador es más parecida a los datos experimentales. El conjunto de estos intervalos, el espacio de parámetros, se muestrea con la técnica Latin Hypercube Sampling (LHS). Finalmente, las combinaciones de parámetros muestreados son implementados en el modelo y su resultado es analizado. Resultados: Por un lado, se ha desarrollado una metodología matemática para el proceso de parametrización que es extensible a diferentes cultivos. Por otro lado, se ha determinado la combinación de parámetros muestreados que mejor reproduce los resultados experimentales. Conclusiones: El desarrollo de un IBM tiene el potencial de incrementar nuestra comprensión del sistema y, por tanto, llevará a un enfoque más apropiado para la comprensión y evaluación de los ensayos de fármacos. Sin embargo, el modelo requiere expansión. A pesar de los buenos resultados, se constata que se pueden realizar mejoras en la metodología de parametrización.