[ca] Aquesta tesi doctoral té com a objectiu analitzar les polítiques del règim franquista orientades al control de l'espai públic mitjançant la implantació de mecanismes simbòlics i rituals festius. En un context de postguerra i en el marc geogràfic de Catalunya, la instauració del que s'ha denominat la "Cultura de la Victòria" va ser emprada com una eina per dominar l'espai públic a través de cerimònies festives, monuments o discursos propagandístics. L'objectiu era aconseguir la legitimació del règim mitjançant el record constant i permanent de la Victòria a la guerra. Aquestes polítiques també es van utilitzar per cohesionar la població afí al bàndol vencedor, mentre que s'humiliava i oprimia els vençuts, que eren exclosos de qualsevol commemoració i culpabilitzats de tots els mals. D'altra banda, aquesta investigació pretén complementar l'anàlisi de les polítiques simbòliques sobre l'espai públic amb l'estudi de les respostes socials, buscant oferir una visió més completa sobre l'actitud i l'adhesió pública mostrada davant d'aquestes polítiques. Aquesta investigació té com a objectiu introduir una nova perspectiva per a l'anàlisi del complex període de la postguerra franquista, centrant-se en les polítiques del règim destinades a imposar un mantell simbòlic sobre l'espai públic. Rituals, monuments als caiguts, tradicions de nova creació, un nou calendari festiu o rituals litúrgics s'entrellacen en el temps, l'espai i la vida quotidiana de la població, coexistint en un entorn de postguerra on la fam, la misèria i el terror eren constants.

[es] Esta tesis doctoral tiene como objetivo analizar las políticas del régimen franquista orientadas al control del espacio público mediante la implantación de mecanismos simbólicos y rituales festivos. En un contexto de posguerra y en el marco geográfico de Catalunya, la instauración de lo que se ha denominado la "Cultura de la Victoria" fue empleada como una herramienta para dominar el espacio público a través de ceremonias, ritos, monumentos o discursos propagandísticos. El objetivo era lograr la legitimación del régimen mediante el recuerdo constante y permanente de la Victoria en la guerra. Estas políticas también se utilizaron para cohesionar a la población afín al bando vencedor, mientras que se humillaba y oprimía a los vencidos, quienes eran excluidos de cualquier conmemoración y culpabilizados de todos los males. Por otro lado, esta investigación pretende complementar el análisis de las políticas simbólicas sobre el espacio público con el estudio de las respuestas sociales, buscando ofrecer una visión más completa sobre la actitud y la adhesión pública mostrada ante dichas políticas. Esta investigación tiene como objetivo introducir una nueva perspectiva para el análisis del complejo periodo de la posguerra franquista, enfocándose en las políticas del régimen destinadas a imponer un manto simbólico sobre el espacio público. Ritos, Monumentos a los Caídos, tradiciones de nueva creación, un nuevo calendario festivo o rituales litúrgicos se entrelazarán en el tiempo, el espacio y la vida cotidiana de la población, coexistiendo en un entorno de posguerra donde el hambre, la miseria y el terror eran constantes.