BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La font del Molinar ha constituït un recurs natural essencial en el desenvolpument de la ciutat d'Alcoi podent-se considerar un factor essencial de desenvolupament endogen. Aquest article descriu i analitza l'evolució dels elements de risc que afecten a la continuïtat en l'explotació d'aquest recurs natural per a que siguen considerats en una gestió sostenible.

[es] La Fuente del Molinar ha constituido un recurso natural esencial en el desarrollo de la ciudad de Alcoy, pudiéndose considerar un factor esencial de desarrollo endógeno. Este artículo describe y analiza la evolución de los elementos de riesgo que afectan a la continuidad en la explotación de este recurso natural para que sean tenidos en cuenta en una gestión sostenible.
[ca] Objectiu: es fa un estudi exploratori que analitza la concessió dels Premis Nacionals d'Investigació a Espanya, des de la seva creació (1982) fins al 2019 i des de la perspectiva de gènere, amb la finalitat d'identificar possibles diferències i similituds entre els guardons a homes i dones. Metodologia: aquest estudi descriptiu-comparatiu considera els indicadors següents relacionats amb els premis: denominació, àrea, premiat o premiada, sexe i quantia econòmica. Aquesta anàlisi de contingut es complementa amb l'estudi de la presència a Google Acadèmic d'aquelles persones que han rebut els premis per conèixer-ne l'abast, la visibilitat i la repercussió, mitjançant els indicadors següents: presència, citacions, índex h i índex i10 a Google Scholar. Resultat: els resultats demostren el manteniment d'una bretxa de gènere molt acusada en ambdues dimensions al llarg del temps. Dels 113 premis concedits, 102 (92,3 %) han anat a parar a homes, mentre que 11 (9,7 %) ho han fet a dones. Es comptabilitzen 1.340.649 citacions totals (4,7 % dones). Els resultats apunten cap a una infrarepresentació de les dones en el repartiment històric dels premis, encara que, en relacionar les dades amb la visibilitat a Google Scholar, s'obtenen dades esperançadores pel que fa a la difusió de la investigació feta per dones.

[es] Objetivo: se realiza un estudio exploratorio que analiza la concesión de los Premios Nacionales de Investigación en España, desde su creación (1982) hasta 2019 y desde la perspectiva de género, con el fin de identificar posibles diferencias y similitudes entre los galardones a hombres y mujeres. Metodología: este estudio descriptivo-comparativo considera los siguientes indicadores relacionados con los premios: denominación, área, premiado o premiada, sexo y cuantía económica. Dicho análisis de contenido se complementa con el estudio de la presencia en Google Académico de quienes han recibido los premios para conocer su alcance, visibilidad y repercusión, mediante los siguientes indicadores: presencia, citas, índice h e índice i10 en Google Scholar. Resultado: los resultados demuestran el mantenimiento de una brecha de género muy acusada en ambas dimensiones, a lo largo del tiempo. De los 113 premios concedidos, 102 (92,3 %) han ido a parar a hombres, mientras que 11 (9,7 %) a mujeres. Se contabilizan 1.340.649 citas totales (4,7 % mujeres). Los resultados apuntan a una infrarrepresentación de las mujeres en el reparto histórico de los premios, si bien, al relacionar los datos con la visibilidad en Google Scholar, se obtienen datos esperanzadores en lo que a la difusión de la investigación realizada por mujeres se refiere.
[ca] Els hominins van sorgir a l'est africà fa uns 6 milions d'anys, mitjançant un procés de diferenciació alopátrica respecte als avantpassats comuns amb els ximpanzés. El Rift Valley va funcionar com una barrera semiporosa que va aïllar les dues poblacions; si bé en un principi va permetre la hibridació entre elles, al voltant dels 6,3 Ma les mutacions en el cromosoma X (sexual) juntament amb la dificultat de creuar el Rift Valley d'est a oest van provocar el fenomen d'especiació. Davant del plantejament dominant, que diu que el bipedalisme en els primers humans va ser el fet diferenciador entre els avanpassats comuns amb els chimpances i els hominins?, es proposa la idea que l'única diferència va ser a nivell genètic. Les proves anatomicofuncionals en els hominins més primitius ens indiquen que aquests van ser quadrúpeds i possiblement knuckle-walkers, i que practicaven el bipedalisme i la trepa arborícola esporàdicament (com els ximpanzés actuals). Aquests hominins es van desenvolupar en els espessos boscos en galeria en els marges dels rius. L'extensió d'àmplies zones d'espais oberts tipus sabana va afavorir l'adquisició del bipedalisme com a forma de marxa obligada en el gènere Homo.

[es] Los homininos surgieron en el este africano hace unos 6 Ma, mediante un proceso de diferenciación alopátrica con respecto a los antepasados comunes con los chimpancés. El Rift Valley funcionó como una barrera semiporosa que aisló ambas poblaciones, si bien en un principio permitió la hibridación entre ellas, alrededor de los 6,3 Ma las mutaciones en el cromosoma X (sexual) junto a la dificultad de cruzar el Rift Valley de este a oeste provocaron el fenómeno de especiación. Frente al planteamiento dominante, que dice que el bipedalismo en los primeros homininos fue el hecho diferenciador con los antepasados de los chimpancés, se propone la idea de que la única diferencia fue a nivel genético. Las pruebas anatomicofuncionales en los homininos más primitivos nos indican que éstos fueron cuadrúpedos y posiblemente nudilleadores (knucklewalkers), y que practicaban el bipedalismo y la trepa arborícola esporádicamente (como los chimpancés actuales). Estos homininos se desarrollaron en los tupidos bosques en galería en los márgenes de los ríos. La extensión de amplias zonas de espacios abiertos tipo sabana favoreció la adquisición del bipedalismo como forma de marcha obligada en el género Homo.
[ca] Aquest article documenta i analitza una estructura hidràulica descoberta fa poc a Benissa (La Marina Alta, País Valencià), que per les seues característiques podria ser definida com un qanāt. Alhora, es pregunta si un topònim existent en els voltants, el "Catnar", podria derivar així mateix del terme qanāt, i fer, per tant, referència a aquella estructura hidràulica i contribuir a ubicar-la històricament.

[es] El presente artículo documenta y analiza una estructura hidráulica recientemente descubierta en Benissa (La Marina Alta, País Valenciano), que por sus características podría ser definida como un qanāt. Se pregunta, asimismo, si un topónimo existente en las inmediaciones, "el Catnar", podría derivar de qanāt, haciendo por lo tanto referencia a aquella estructura hidráulica y contribuyendo a ubicarla históricamente.
[ca] Manuel Ruso Manzanaro, president d'Izquierda Republicana i jutge municipal de Guardamar durant la Guerra Civil, va ser empresonat després de la victòria franquista el 1939. Posteriorment, va ser jutjat per un consell de guerra que li va condemnar a sis anys i un dia de presó. Les notes que va deixar sobre els processos repressius als quals va ser sotmés permeten contrastar la documentació del sumari amb la seua pròpia versió dels fets. A més, posen en evidència un altre tipus de repressió, oculta, al marge de les lleis i basada en l'abús de poder, que es va mantenir una vegada acabada la repressió institucional i que va facilitar el sotmetiment de les famílies republicanes a les noves autoritats falangistes durant el franquisme.

[es] Manuel Ruso Manzanaro, presidente de Izquierda Republicana y juez municipal de Guardamar durante la Guerra Civil, fue encarcelado tras la victoria franquista en 1939. Posteriormente, fue juzgado por un consejo de guerra que le condenó a seis años y un día de prisión. Las notas que dejó sobre los procesos represivos a los que fue sometido permiten contrastar la documentación del sumario con su propia versión de los hechos. Además, ponen en evidencia otro tipo de represión, oculta, al margen de las leyes y basada en el abuso de poder, que se mantuvo una vez terminada la represión institucional y que facilitó el sometimiento de las familias republicanas a las nuevas autoridades falangistas durante el franquismo.
[ca] Aquesta tercera edición de la guia presenta indicacions pràctiques i recomanacions útils actualitzades per a la participació dels investigadors de la Universitat d'Alacant, i en general de qualsevol interessat, com a avaluadors de la Comissió Europea. La Subdirecció de Projectes Internacionals de R+D+i de la Universitat d'Alacant, depèn de Vicerectorat d'Investigació i des de l'any 2005 és l'encarregada d'ajudar als investigadors en la preparació de propostes i en la gestió integral de projectes finançats per la Comissió Europea i altres programes internacionals. Els seus tècnics també realitzen activitats de promoció com és donar-se d'alta com a Expert Avaluador resolent els dubtes més freqüents i editant aquesta guia pas a pas per a facilitar el procés. Aquest document té un caràcter informatiu i en cap cas substitueix o reemplaça la documentació oficial publicada per la Comissió Europea. Part de la informació continguda en aquesta guia és d'elaboració pròpia, a partir d'experiències arreplegades d'entrevistes a experts de la UA i de les publicacions oficials sobre el Programa Marc Horitzó Europa (Horizon), proporcionades per les diferents institucions de la Comissió Europea (CE), el Centre de Desenvolupament Tecnològic Industrial (CDTI), l'Oficina Europea del Ministeri (FECYT), etc.

[es] Esta tercera edición de la guía presenta indicaciones prácticas y recomendaciones útiles actualizadas para la participación de los investigadores de la Universidad de Alicante, y en general de cualquier interesado, como evaluadores de la Comisión Europea. La Subdirección de Proyectos Internacionales de I+D+i de la Universidad de Alicante, depende de Vicerrectorado de Investigación y desde 2005 es la encargada de ayudar a los investigadores en la preparación de propuestas y en la gestión integral de proyectos financiados por la Comisión Europea y otros programas Internacionales. Sus técnicos también realizan actividades de promoción como es darse de alta como Experto Evaluador resolviendo las dudas más frecuentes y editando esta guía paso a paso para facilitar el proceso. Este documento tiene carácter informativo y en ningún caso sustituye o reemplaza la documentación oficial publicada por la Comisión Europea. Parte de la información contenida en esta guía es de elaboración propia, a partir de experiencias recogidas con entrevistas a expertos de la UA y de las publicaciones oficiales sobre el Programa Marco Horizonte Europa (Horizon), proporcionadas por las distintas instituciones de la Comisión Europea (CE), el Centro de Desarrollo Tecnológico Industrial (CDTI), la Oficina Europea del Ministerio (FECYT), etc.
[ca] Facebook, com a xarxa social, ofereix un mitjà potent de comunicació social a través de la Xarxa, connectant usuaris amb interessos comuns. En aquest estudi s'analitzen els comptes de Facebook de 7 de les principals plataformes de MOOC: Coursera, EdX, Future Learn, Harvard Extension, Miríada X, Stanford Online i Udacity, amb la finalitat de descriure la manera en què aquestes empren els seus comptes de Facebook com a espai digital de comunicació, informació i interacció social amb els seus usuaris. Per a això, s'han utilitzat eines de mesurament online sobre el creixement i la visibilitat dels comptes, el contingut publicat i la interactivitat amb els seguidors. Els resultats evidencien que el nombre de seguidors no és proporcional al nombre de publicacions i el nivell d'activitat dels respectius comptes. Això evidencia que és necessari tenir i desenvolupar estratègies entorn de les xarxes socials, ja que això pot contribuir a la consolidació de col·lectius interessats en el projecte educatiu que ofereix cada plataforma.

[es] Facebook, como red social, ofrece un medio potente de comunicación social a través de la Red, conectando usuarios con intereses comunes. En este estudio se analizan las cuentas de Facebook de 7 de las principales plataformas de MOOC: Coursera, EdX, Future Learn, Harvard Extension, Miríada X, Stanford Online y Udacity, con el fin de describir el modo en que estas emplean sus cuentas de Facebook como espacio digital de comunicación, información e interacción social con sus usuarios. Para ello, se han utilizado herramientas de medición online sobre el crecimiento y la visibilidad de las cuentas, el contenido publicado y la interactividad con los seguidores. Los resultados evidencian que el número de seguidores no es proporcional al número de publicaciones y el nivel de actividad de las respectivas cuentas. Esto evidencia que es necesario tener y desarrollar estrategias en torno a las redes sociales, ya que ello puede contribuir a la consolidación de colectivos interesados en el proyecto educativo que ofrece cada plataforma.
[ca] Antonio Mora Puchol, el mestre de l'escola de la Confraria de Pescadors de Guardamar, degué passar per dos consells de guerra i un expedient de depuració després la victòria dels rebels en la Guerra Civil. Les seues activitats en l'organització falangista clandestina durant la guerra foren avalades per les autoritats vencedores en els dos primers processos i, per tant, les sentències no van comportar conseqüències per la seua vida personal i professional. Malgrat això, en l'últim consell de guerra, celebrat dos anys després, els informes dels falangistes locals sobre la seua actitud en la rereguarda van canviar totalment. Els testimonis voluntaris d'Antonio Mora a favor d'alguns republicans en els seus respectius consells de guerra es van aprofitar per a destacar les seues connivències amb els vençuts i dubtar del seu compromís amb el Nuevo Estado. D'aquesta manera, es pretén posar en evidència la complexitat dels processos repressius de la dictadura, que van servir per a ajustar comptes amb els republicans, però també es van utilitzar amb altres propòsits polítics.

[es] Antonio Mora Puchol, el maestro de la escuela de la Cofradía de Pescadores de Guardamar, tuvo que pasar por dos consejos de guerra y un expediente de depuración tras la victoria de los rebeldes en la Guerra Civil. Sus actividades en la organización falangista clandestina durante la guerra fueron avaladas por las autoridades vencedoras en los dos primeros procesos y, por tanto, las sentencias no comportaron consecuencias para su vida personal y profesional. Sin embargo, en el último consejo de guerra, celebrado dos años después, los informes de los falangistas locales sobre su actitud en la retaguardia cambiaron de raíz. Los testimonios voluntarios de Antonio Mora a favor de varios republicanos en sus respectivos consejos de guerra se aprovecharon para destacar sus connivencias con los vencidos y dudar de su compromiso con el Nuevo Estado. De este modo, se pretende poner en evidencia la complejidad de los procesos represivos de la dictadura, que sirvieron para ajustar cuentas con los republicanos, pero también se utilizaron con otros propósitos políticos.
[ca] L'ecologia política urbana (EPU) és una disciplina que explora les interaccions entre els factors socials, polítics, econòmics i naturals en la producció i en la reproducció d'ambients urbans, que són entesos com a híbrids socionaturals. L'objectiu d'aquest article és, a partir d'una revisió bibliogràfica de la producció científica, identificar les temàtiques i les línies de recerca principals per posar en relleu nous enfocaments que ajudin a fer front críticament a les interaccions socioecològiques que tenen lloc a les ciutats per poder plantejar models urbans sostenibles nous, tant des del punt de vista ecològic com social.

[es] La ecología política urbana (EPU) es una disciplina que explora las interacciones entre factores sociales, políticos, económicos y naturales en la producción y en la reproducción de los entornos urbanos, que son entendidos como híbridos socionaturales. El objetivo de este artículo es, a partir de una revisión bibliográfica de la producción científica, identificar las principales temáticas y líneas de investigación para poner de relieve nuevos enfoques desde los que abordar críticamente las interacciones socioecológicas en las ciudades para poder plantear nuevos modelos urbanos sostenibles, tanto desde el punto de vista ecológico como social.
[ca] Aquest estudi tracta, mitjançant una sèrie d'innovacions en la pràctica docent, la idea de com millorar la qualitat de l'aprenentatge de l'alumnat del grau de magisteri, alhora que s'hi treballen habilitats necessàries per facilitar el seu creixement personal de cara al món laboral. La investigació es fonamenta en l'aplicació de diferents estratègies pedagògiques en tres grups/aula. Finalitzat el període de docència, els tres grups s'exposen a una mateixa prova d'avaluació de coneixement, que permet comparar els resultats entre grups, segons el mètode emprat. Dels resultats obtinguts, es pot afirmar que el treball cooperatiu guiat pot aconseguir un adequat rendiment pel que fa a adquisició de coneixements teòrics, en comparació amb la classe magistral i l'estudi memorístic. Alhora, l'avaluació formativa aconsegueix que els alumnes s'impliquin molt més en relació amb les seves responsabilitats personals, amb una millora en els processos i els resultats d'aprenentatge. Finalment, la percepció subjectiva de l'alumnat cap a aquestes estratègies pedagògiques és que són més positives per al seu aprenentatge que les tradicionals. Fins i tot, arriben a considerar que els aprenentatges adquirits presenten unes arrels més profundes, quan els interioritzen mitjançant tasques que exigeixen treball cooperatiu i avaluació formativa.

[es] El presente estudio trata, mediante una serie de innovaciones en la práctica docente, el cómo mejorar la calidad del aprendizaje del alumnado del grado de magisterio, al tiempo que se trabajan habilidades necesarias para facilitar su crecimiento personal de cara al mundo laboral. La investigación radica en aplicar en tres grupos/aula, diferentes estrategias pedagógicas. Finalizado el periodo de docencia, los tres grupos se exponen a una misma prueba de evaluación de conocimiento, lo que permite comparar los resultados entre grupos, según el método empleado. De los resultados obtenidos, se puede afirmar que el trabajo cooperativo guiado puede conseguir un adecuado rendimiento a nivel de adquisición de conocimientos teóricos en comparación con la clase magistral y el estudio memorístico. Al mismo tiempo, la evaluación formativa logra que los alumnos se impliquen mucho más en relación con sus responsabilidades personales, con una mejora en los procesos y resultados de aprendizaje. Por último, la percepción subjetiva del alumnado hacia estas estrategias pedagógicas es que son más positivas para su aprendizaje que las tradicionales. Incluso, llegan a considerar que los aprendizajes adquiridos presentan unas raíces más profundas, cuando los interiorizan mediante tareas que exigen trabajo cooperativo y evaluación formativa.
[ca] L'article se centra en el desenvolupament a Oriola d'un moviment polític promogut pels realistes extrems amb el propòsit de substituir el rei Ferran VII pel seu germà Carles, connectat amb l'acció empresa per Béssieres a l'agost de 1825. Per tal de comprendre el fenomen s'analitza la situació social i econòmica existent després de la restauració absolutista, la resistència dels liberals derrotats i la violenta repressió que van patir, així com els intents de reimplantar la Inquisició per part dels ultra-realistes, sorgits del camp realista després de la divisió suscitada per la diferent visió que van mantindre sobre tots dos temes, la repressió dels liberals i el retorn del Sant Ofici. Un moviment que va ser precursor del carlisme, que dirimiria la seua legitimitat en tres guerres civils al llarg del segle XIX.

[es] El artículo se centra en el desarrollo en Orihuela de un movimiento político promovido por los realistas extremos para sustituir al rey Fernando VII por su hermano Carlos, conectado con la acción emprendida por Béssieres en agosto de 1825. Para comprender el fenómeno se analiza la situación social y económica tras la restauración absolutista, la resistencia de los liberales derrotados y la violenta represión que estos sufrieron, así como los intentos de reimplantar la Inquisición por parte de los ultra-realistas, surgidos del campo realista tras la división suscitada por la diferente visión que mantuvieron sobre ambos temas, la represión de los liberales y la vuelta del Santo Oficio. Un movimiento que fue precursor del carlismo, que dirimiría su legitimidad en tres guerras civiles a lo largo del siglo XIX.
[ca] Estudi de l'Observatori de la Llengua de la Universitat d'Alacant (informes de 2005, 2007 i 2009) sobre les pàgines web dels ajuntaments de la comarca. Ha augmentat la presència del català, però encara és lluny del promig del País Valencià.

[es] Estudio del Observatori de la Llengua de la Universitat d'Alacant (informes de 2005, 2007 y 2009) sobre las páginas web de los ayuntamientos de la comarca. Ha aumentado la pre-sencia del catalán, pero aún está lejos del promedio del País Valenciano.
[ca] Segons la majoria d'autors, els parantrops són un grup d'hominins complex compost per diferents espècies del gènere Paranthropus (Paranthropus aethiopicus y Paranthropus boisei, a l'est africà, i Paranthropus robustus, al sud), que va viure en el Plistocè inferior, amb una cronologia que aniria des 2,8 a 1,4 Ma. Aquest grup es caracteritzaria per la presència d'una sèrie de trets que conformen una morfologia facial típica: un complex masticatori especialitzat, amb una marcada megadontia postcanina, mandíbules robustes, cara plana i massiva i cresta sagital (en els mascles). La interpretació d'aquest grup com monofilètic vindria determinada per la inclusió de tots aquests hominins en un mateix gènere i la compartició de tots ells d'un avantpassat comú. No obstant això, la inclusió en aquest grup d'altres formes homininas podria donar prevalença a una interpretació polifilética de la seva evolució.

[es] Según la mayoría de autores, los parántropos son un grupo de homininos complejo compuesto por diferentes especies del género Paranthropus (Paranthropus aethiopicus y Paranthropus boisei, en el este africano, y Paranthropus robustus, en el sur), que vivó en el Pleistoceno inferior, con una cronología que iría desde 2,8 a 1,4 Ma. Este grupo se caracterizaría por la presencia de una serie de rasgos que conforman una morfología facial típica: un complejo masticatorio especializado, con una marcada megadontia poscanina, mandíbulas robustas, cara plana y masiva y cresta sagital (en los machos). La interpretación de este grupo como monofilético vendría determinada por la inclusión de todos estos homininos en un mismo género y la compartición de todos ellos de un antepasado común. Sin embargo, la inclusión en este grupo de otras formas homininas podría dar prevalencia a una interpretación polifilética de su evolución.