[ca] Els dipòsits de relaves presenten característiques geotècniques que els fan susceptibles de patir falla per liqüefacció, de manera que les implicacions de risc d'aquest tret només s'han apreciat en la seva totalitat recentment. Per això, és d'interès actual estudiar les possibles tècniques de remediació dels dipòsits existents, centrant-se en les possibilitats de tractament dels relaves mitjançant injeccions per permeació. La tesi comença presentant una visió general dels mètodes de maneig de residus i de les propietats geotècniques dels dipòsits. A més, es presta especial atenció a la permeabilitat mitjançant l'equació proposada per Chapuis i Aubertin (2003) i avaluada a partir d'una base de dades de propietats de relaves proporcionada per l'Institut Geològic i Miner d'Espanya. En conseqüència, es recalibra l'equació original i es verifica utilitzant els valors de permeabilitat d'altres estudis publicats. A continuació, es revisen els possibles mètodes de tractament del terreny adaptats als relaves, dividits en tres grans categories: densificació, consolidació i tractaments químics. A continuació, es determina que el mètode d'injecció per permeació és el més adequat. A través de l'avaluació de dos productes de sílice col·loïdal MP320 i MP325, aplicades a un cas basat en la presa de Merriespruit, s'obtenen els resultats de factor de seguretat, temps d'execució i cost total d'operació. A partir dels resultats obtinguts, es pot obrir la porta a futurs estudis aplicats a la remediació de dipòsits de relaves mitjançant tractament d'injecció per permeació.

[es] Los depósitos de relaves presentan características geotécnicas que los hacen susceptibles de sufrir falla por licuefacción, por lo que las implicaciones de riesgo de este rasgo sólo se han apreciado en su totalidad recientemente. Por ello, es de interés actual estudiar las posibles técnicas de remediación de los depósitos existentes, centrándose en las posibilidades de tratamiento de los relaves mediante inyecciones por permeación. La tesis comienza presentando una visión general de los métodos de manejo de residuos y de las propiedades geotécnicas de los depósitos. Además, se presta especial atención a la permeabilidad mediante la ecuación propuesta por Chapuis y Aubertin (2003) y evaluada a partir de una base de datos de propiedades de relaves proporcionada por el Instituto Geológico y Minero de España. En consecuencia, se recalibra la ecuación original y se verifica utilizando los valores de permeabilidad de otros estudios publicados. A continuación, se revisan los posibles métodos de tratamiento del terreno adaptados a los relaves, divididos en tres grandes categorías: densificación, consolidación y tratamientos químicos. A continuación, se determina que el método de inyección por permeación es el más adecuado. A través de la evaluación de dos productos de sílice coloidal MP320 y MP325, aplicadas a un caso basado en la presa de Merriespruit, se obtienen los resultados de factor de seguridad, tiempos de ejecución y costo total de operación. A partir de los resultados obtenidos, se puede abrir la puerta a futuros estudios aplicados a la remediación de depósitos de relaves mediante tratamiento de inyección por permeación