BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] En els últims anys ha incrementat l'interès per metodologies alternatives i innovadores que a poc a poc es van implementant a l'aula. D'entre aquestes metodologies, trobem la gamificació, amb un component lúdic i motivacional que paulatinament ha guanyat terreny en l'àmbit educatiu. Conscients d'això, en aquest article s'analitza la concepció dels futurs mestres d'Educació Secundària d'especialitat en Educació Física i Tecnologia sobre l'experiència de dissenyar i participar en una escape room educativa. Amb aquest objectiu, mostrem les propostes didàctiques desenvolupades en ambdues matèries i els resultats obtinguts d'un qüestionari realitzat amb Google Forms. Els resultats mostren com els estudiants valoren positivament l'experiència de participar i dissenyar una escape room a nivell educatiu i veuen viable la seva futura implementació a l'aula. Es mostra un exemple d'investigació-acció que permet concloure la necessitat de transformar la formació inicial docent a través d'estratègies com la gamificació i obrir línies d'investigació que apostin per escape rooms inter i transdisciplinars.

[es] En los últimos años se ha incrementado el interés por metodologías alternativas e innovadoras que poco a poco se van implementando en las aulas. Dentro de estas metodologías encontramos la gamificación, con un componente lúdico y motivacional que paulatinamente ha ganado terreno en el ámbito educativo. Conscientes de ello, en el presente artículo se analiza la concepción de los futuros profesores de educación secundaria en especialidad de educación física y tecnología sobre la experiencia de diseñar y participar en una Escape Room educativa. Para ello se muestra las propuestas didácticas desarrolladas en ambas materias y los resultados obtenidos de un cuestionario realizado con Google Forms. Los resultados muestran como los estudiantes valoran positivamente la experiencia de participar y diseñar una Escape Room a nivel educativo y ven viable su futura aplicación en el aula. Se muestra un ejemplo de investigación-acción que permite concluir la necesidad de transformar la formación inicial docente a través de estrategias como la gamificación y abrir líneas de investigación que apuesten por Escape Rooms inter y transdisciplinares.
[ca] El present text és una ressenya del llibre Portafolio docente. Fundamentos, modelos y experiencias, en el qual es reflexiona sobre la carpeta docent i es comenta la seva aplicació en l'avaluació de la docència en diferents contextos acadèmics i amb diferents finalitats. El llibre inclou també una secció final dedicada a la carpeta de l'estudiant.

[es] El presente texto es una reseña del libro Portafolio docente. Fundamentos, modelos y experiencias, en el que se reflexiona sobre el portafolio docente y se comenta su aplicación en la evaluación de la docencia en diferentes contextos académicos y con diferentes finalidades. El libro incluye también una sección final dedicada al portafolio del estudiante
[ca] Mitjançant l'anàlisi de la relació de María Zambrano amb l'intel·lectual nord-americà Waldo Frank (que implica la introducció en el seu pensament de la dicotomia nord vs. sud), aquest article sosté que el panamericanisme de María Zambrano durant els anys 1930- 1940 és no només la resposta a una contigència històrica, sinó també un recurs per desenvolupar la seva crítica al racionalisme i formular la raó poètica.

[es] Mediante el análisis de la relación de María Zambrano con el intelectual estadounidense Waldo Frank (que implica la introducción en su pensamiento de la dicotomía norte vs. sur), este artículo sostiene que el panamericanismo de María Zambrano en 1930-1940 es no solo la respuesta a una contigencia histórica, sino también un recurso para desarrollar su crítica al racionalismo y formular la razón poética.
[ca] Les "històries no oficials" de la Xina premoderna, englobades sota la vaga categoria de xiaoshuo ("paraules insignificants"), se situen en la intersecció entre realitat i ficció. Gràcies al seu caràcter "parresiàstic", aquestes històries no oficials aconsegueixen reescriure, completar o vulgaritzar els coneixements continguts en el registre oficial, és a dir, "fer visible" un discurs de veridicció diferent del que l'historiador enuncia en el seu relat. En aquest article s'analitzaran els subgèneres de la "història salvatge" (yeshi), la "història extraoficial" (waishi) i la "història oblidada" (yishi), que, malgrat la seva naturalesa inconsistent, tenen implicacions ideològiques específiques enfront de la Veritat de l'arxiu històric.

[es] Las "historias no oficiales" de la China premoderna, englobadas bajo la vaga categoría de xiaoshuo ("palabras insignificantes"), se sitúan en la intersección entre realidad y ficción. Gracias a su carácter "parresiástico", estas historias no oficiales logran reescribir, completar o vulgarizar los saberes contenidos en el registro oficial, es decir, "hacer visible" un discurso de veridicción distinto al que el historiador enuncia en su relato. En este artículo analizaremos los subgéneros de la "historia salvaje" (yeshi), la "historia extraoficial" (waishi) y la "historia olvidada" (yishi), que, a pesar de su naturaleza inconsistente, poseen implicaciones ideológicas específicas frente a la Verdad del archivo histórico.
[ca] A partir del anàlisi de la figura d'Hernando Arias de Saavedra en algunes obres –acadèmiques i de divulgació– de la historiografia del Río de la Plata dels últims cent anys mostra els fils que uneixen les opcions que lliguen les opcions per una historiografia nacionalista, amb un passat colonial, interrogant-se finalment per la transparència o opocitat del vincle existent entre la revisió de la història, el posicionament polític dels historiadors i la seva manera d'interpretar un passat, en aquest cas, pre-nacional.

[es] A partir del análisis de la figura de Hernando Arias de Saavedra en algunas obras –académicas y de divulgación– de la historiografía rioplatense de los últimos cien años, el trabajo muestra los hilos que anudan las opciones por una historiografía nacionalista, con un pasado colonial, interrogándose finalmente por la transparencia u opacidad del vínculo existente entre la revisión de la historia, el posicionamiento político de los historiadores y su manera de interpretar un pasado, en este caso, pre-nacional.
[ca] Aquest treball s'emmarca en el projecte EGRAMINT (PID2019-105298RB-I00), l'objectiu principal del qual és l'elaboració d'una gramàtica escolar interlingüística en la qual es fomenti l'ensenyament reflexiu de les llengües. En aquest article, presentem els resultats d'un estudi exploratori sobre creences sobre l'ensenyament de la gramàtica de futurs docents (estudiants de Grau d'Educació Primària i de Màster de Secundària) de llengües primeres i estrangeres. Amb aquest objectiu, es va dissenyar un qüestionari de 38 preguntes que van respondre més de 1200 futurs docents de tot Espanya. El nostre objectiu principal és determinar les seves creences sobre sabers teòrics de l'ensenyament de la gramàtica, criteris metodològics i pràctiques docents predilectes. Els resultats demostren que la necessitat d'un ensenyament gramatical explícit constitueix una representació consolidada per als futurs docents enquestats; treballar a partir de problemes observats en els propis textos i l'ús de la llengua oral per reflexionar sobre fenòmens gramaticals a l'aula són les pràctiques preferides per aquests docents en formació, que abandonen els exercicis de manipulació per tal de fomentar una reflexió explícita des d'un enfocament funcional.

[es] Este trabajo se enmarca en el proyecto EGRAMINT (PID2019-105298RB-I00), cuyo objetivo principal es la elaboración de una gramática escolar interlingüística en la que se fomente la enseñanza reflexiva de las lenguas. En este artículo, presentamos los resultados de un estudio exploratorio sobre creencias acerca de la enseñanza de la gramática de futuros docentes (estudiantes de Grado de Educación Primaria y de Máster de Secundaria) de lenguas primeras y extranjeras. Con este fin, se diseñó un cuestionario de 38 preguntas que fue completado por más de 1200 futuros docentes de toda España. Nuestro objetivo principal es determinar sus creencias sobre saberes teóricos de la enseñanza de la gramática, criterios metodológicos y prácticas docentes predilectas. Los resultados demuestran que la necesidad de una enseñanza gramatical explícita constituye una representación consolidada para los futuros docentes encuestados; trabajar a partir de problemas observados en los propios textos y el uso de la lengua oral para reflexionar sobre fenómenos gramaticales en el aula son las prácticas preferidas por estos docentes en formación, que abandonan los ejercicios de manipulación en aras a fomentar una reflexión explícita desde un enfoque funcional.
[ca] Aquest estudi es basa en el disseny, execució i avaluació del recurs didàctic del teatre d'ombres corporals per treballar l'expressió corporal i la interculturalitat. Amb aquest objectiu, es va dur a terme un disseny d'estudi de cas a través d'una investigació qualitativa bàsica en la que hi participaren 52 infants de 2n cicle d'Educació Infantil. La recollida de dades es realitzà principalment amb l'instrument "L'estenedor dels desitjos" i es complementà amb l'observació directa, utilitzant com a instruments el full de registre, el registre anecdòtic i el diari del professorat. Els resultats mostren que el teatre d'ombres corporals a Educació Infantil convida a la participació de l'alumnat i permet un treball global i interdisciplinar. No obstant això, no tot l'alumnat vincula el seu grau de satisfacció amb l'experìencia realitzada. Concloem que el teatre d'ombres corporals és un recurs òptim per utilitzar a Educació Infantil, ja que treballa de forma global i interdisciplinar els continguts de dansa, ritme i interculturalitat, entre d'altres.

[es] Este estudio se basa en el diseño, puesta en práctica y evaluación del recurso didáctico del teatro de sombras corporales para trabajar la expresión corporal y la interculturalidad. Para ello, se realizó un diseño de estudio de caso a través de una investigación cualitativa básica en la que participaron 52 alumnos y alumnas de 2.° ciclo de Educación Infantil. La recogida de datos se realizó principalmente a través del instrumento "El tendero de los deseos" y se complementó con la observación directa, utilizando como instrumentos la hoja de registro, el registro anecdótico y el diario del profesor. Los resultados muestran que el teatro de sombras corporales en el trabajo de Educación Infantil invita a la participación del alumnado y permite un trabajo global e interdisciplinar. Sin embargo, no todo el alumnado vincula su grado de satisfacción con la experiencia realizada. La conclusión extraída en este trabajo permite considerar el teatro de sombras corporales como un recurso óptimo para utilizar en Educación Infantil, al trabajar de forma global e interdisciplinar los contenidos de danza, ritmo e interculturalidad, entre otros.
[ca] Aquest treball aporta informació sobre alguns canvis suprasegmentals experimentats al llarg del segle xx en relació amb discursos formals polítics i informatius. El corpus consta de 10 fragments de parla pertanyents als anys 30 i 90 del segle passat, dels quals els intervinents són rellevants en el seu àmbit professional d'acció. Tenint en compte la seva freqüència en el corpus estudiat, s'ha descrit el comportament diferencial de l'F0 en els contorns entonatius (presència/absència d'ascensos entonatius interiors, èmfasi tonal final de cada contorn, mitjana d'F0 de cada contorn entonatiu), durada mitjana de cada grup entonatiu, velocitat de parla mitjana, intensitat mitjana i major/menor presència de vacil·lacions de parla. L'anàlisi acústica dels resultats permet apuntar algunes tendències associades als diferents períodes estudiats.

[es] Este trabajo aporta información sobre algunos cambios suprasegmentales experimentados a lo largo del siglo xx en España en relación con discursos formales políticos e informativos. El corpus consta de 10 fragmentos de audio pertenecientes a los años 30 y 90 del siglo pasado, cuyos intervinientes son relevantes en su ámbito profesional de acción. Teniendo en cuenta su frecuencia en el corpus estudiado, se ha descrito el comportamiento diferencial de la F0 en los contornos entonativos (presencia/ausencia de ascensos entonativos interiores, énfasis tonal final de cada contorno, promedio de F0 de cada contorno entonativo), del promedio de duración de cada grupo entonativo, del promedio de velocidad de habla, del promedio de intensidad y la mayor/menor presencia de vacilaciones de habla. El análisis acústico de los resultados permite apuntar algunas tendencias asociadas a los diferentes periodos estudiados.
[ca] En aquesta edició de l'Anuari destaquen un parell de tendències en l'àmbit de les biblioteques i centres patrimonials. La primera és la innovació, amb exemples d'experiències en què els bibliotecaris surten de la seva zona de confort per col·laborar amb altres investigadors al mateix nivell, aportant la seva expertesa i potenciant la utilització de les col·leccions que custodien, i generant continguts. Parlant també d'innovació, les humanitats digitals es consoliden amb múltiples projectes o grups de treball o espais de creació, com els digital labs, que contribueixen a democratitzar el patrimoni. La segona tendència que apuntem és la reuti-lització del patrimoni digital. La digitalització ha estat una bona eina de difusió del patrimoni, però els usos encara són molt limitats i se circumscriuen majoritàriament en els àmbits acadèmics i erudits. Cal trobar nous usos del patrimoni digital i això segurament requerirà de partenariats amb agents molt diversos, que siguem més flexibles i creatius, i sobretot que hi hagi un marc legal clar que ho reguli. Finalment, l'article repassa les principals novetats en matèria de formació, recerca, difusió i publicacions al llarg del bienni 2018-2019.

[es] En esta edición del Anuari destacan dos tendencias en el ámbito de las bibliotecas y centros patrimoniales. La primera es la innovación, con ejemplos de experiencias en las que los bibliotecarios salen de su zona de confort para colaborar con otros investigadores en el mismo nivel, aportando su experiencia, potenciando la utilización de las colecciones que custodian y generando contenidos. Hablando también de innovación, las humanidades digitales se consolidan con múltiples proyectos o grupos de trabajo o espacios de creación, como los digital labs, que contribuyen a democratizar el patrimonio. La segunda tendencia que apuntamos es la reutilización del patrimonio digital. La digitalización ha sido una buena herramienta de difusión del patrimonio, pero los usos todavía son muy limitados y se circunscriben mayoritariamente en los ámbitos académicos y eruditos. Hay que encontrar nuevos usos del patrimonio digital y esto seguramente requerirá de partenariados con agentes muy diversos, que seamos más flexibles y creativos, y sobre todo que haya un marco legal claro que lo regule. Finalmente, el artículo repasa las principales novedades en materia de formación, investigación, difusión y publicaciones a lo largo del bienio 2018 hasta 2019.
[ca] El fet que la ciutadania compti amb una esfera cada vegada més àmplia de drets, així com amb una consciència plena sobre la seva capacitat per a fer-los valer enfront dels altres, és, sens dubte, un avenç essencial en el camp de la justícia, però pot tenir alguns efectes negatius si no s'acompanya d'una educació, una cultura i unes institucions que facilitin una gestió més pacífica, racional i eficaç dels conflictes provocats per la inevitable fricció entre drets. Això és, precisament, el que pretenen aconseguir els diferents països amb el foment i implantació d'un conjunt de mètodes de resolució de conflictes alternatius a la via judicial, entre els quals es troba la mediació. La utilització d'un procediment com aquest, en el qual un tercer imparcial ajuda les parts en conflicte que siguin elles mateixes les que aconsegueixin un acord satisfactori per a les dues, requereix d'un canvi d'actitud i de llenguatge: en lloc de pensar i parlar, davant un conflicte, de drets i que es busqui una solució guanyar-perdre, cal que es pensi i es parli d'interessos i que el que es persegueixi sigui un acord.

[es] El hecho de que la ciudadanía cuente con una esfera cada vez más amplia de derechos, así como con una conciencia plena sobre su capacidad para hacerlos valer frente a otros, es, sin duda, un avance esencial en el campo de la justicia, pero puede tener algunos efectos negativos si no se acompaña de una educación, una cultura y unas instituciones que faciliten una gestión más pacífica, racional y eficaz de los conflictos provocados por la inevitable fricción entre derechos. Eso es, precisamente, lo que pretenden conseguir los distintos países con el fomento e implantación de un conjunto de métodos de resolución de conflictos alternativos a la vía judicial, entre los cuales se encuentra la mediación. La utilización de un procedimiento como este, en el que un tercero imparcial ayuda a las partes en conflicto a que sean ellas mismas las que alcancen un acuerdo satisfactorio para ambas, requiere de un cambio de actitud y de lenguaje: en lugar de pensar y hablar, ante un conflicto, de derechos y buscar una solución ganar-perder, debe pensarse y hablarse de intereses con el objetivo de alcanzar un acuerdo.
[ca] L'ús creixent de les Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC), en les més diverses dimensions i institucions de la vida social, imposa reptes als sistemes educatius que han d'acompanyar aquest avenç tecnològic. L'objectiu d'aquesta recerca era conèixer l'ús que fan els estudiants de la Universitat d'Évora dels suports tecnològics (ordinador i/o tauleta i telèfon mòbil), tant en l'àmbit acadèmic com personal. La mostra d'estudi està formada per un total de 308 alumnes als quals s'ha aplicat el qüestionari CUTIC sobre comportaments i opinions digitals sobre l'ús de les TIC. La recollida de dades s'ha dut a terme mitjançant Google Form, amb el consentiment informat previ. Segons els resultats, els alumnes fan un ús freqüent de l'ordinador i la tauleta en les seves tasques acadèmiques, essent menys freqüent l'ús del telèfon mòbil, mentre que les seves emocions i comportaments no es veuen alterades per l'ús i l'accés als suports tecnològics en cap de les dues. els dos nivells d'estudis analitzats (grau i postgrau).

[es] El uso creciente de las Tecnologías de la Información y la Comunicación (TIC), en las más diversas dimensiones e instituciones de la vida social, impone desafíos a los sistemas educativos que deben acompañar este avance tecnológico. El objetivo de esta investigación fue conocer el uso que los estudiantes de la Universidad de Évora hacen de los soportes tecnológicos (ordenador y/o tablet y teléfono móvil), tanto en el ámbito académico como personal. La muestra de estudio está compuesta por un total de 308 estudiantes a los que se les aplicó el cuestionario CUTIC sobre los comportamientos digitales y opiniones sobre el uso de las TIC. La recogida de datos se realizó mediante Google Form, previo consentimiento informado. De acuerdo con los resultados, los estudiantes hacen un uso frecuente del ordenador y la tablet en sus tareas académicas, siendo menos frecuente el uso del teléfono móvil, mientras que sus emociones y conductas no se ven alteradas por el uso y acceso a los soportes tecnológicos en ninguno de los dos niveles de estudios analizados (grados y posgrados).
[ca] Berlín, París, Eivissa, San Remo, Skovsbostrand, Londres, Nova York, entre altres ciutats, es van transformar en l'escenari on es va desenvolupar la frondosa Correspondencia entre Walter Benjamin -Detlef- y Gretel Adorno –Felicitas-, i que ara gràcies a l'excel·lent traducció, pròleg, notes, confrontació de fonts i documents realitzada per Mariana Dimópulos, es mostra al públic hispanoparlant.

[es] Berlín, París, Ibiza, San Remo, Skovsbostrand, Londres, Nueva York, entre otras ciudades, se transformaron en el escenario en donde se desarrolló la frondosa Correspondencia entre Walter Benjamin -Detlef- y Gretel Adorno –Felicitas-, y que ahora gracias a la excelente traducción, prólogo, notas, confrontación de fuentes y documentos realizada por Mariana Dimópulos, se muestra al público hispanoparlante.
[ca] La tradició ceràmica japonesa (i altres formes d'artesania tradicional) que va sorgir durant el període d'entreguerres sota el Moviment Mingei com una forma de reacció a la industrialització salvatge i expansiva que va arrasar el Japó des de la fi del segle XIX, va treure a la llum els valors tradicionals morals, filosòfics, funcionals, tècnics i estètics que havien començat a eliminar-se. En vetllar pel ressorgiment de la terrissa japonesa, grans artistes, crítics d'art i ceramistes japonesos, com Sōetsu Yanagi i Shōji Hamada, així com la personalitat emblemàtica del terrissaire anglès Bernard Leach, van considerar que havien de difondre la filosofia de la ceràmica tradicional japonesa per tot el món, i especialment als Estats Units de la postguerra. Allà hi van trobar una resposta significativa per part dels grans terrissaires i artistes de l'argila, però també del sistema educatiu del país. Aquest article té com a objectiu centrar-se precisament en la influència significativa que l'art ceràmic estatunidenc de postguerra va rebre dels ideals tradicionals de la ceràmica japonesa. Per tal de documentar els motius d'aquest nou ordre de coses, l'autor estudiarà i analitzarà l'obra d'importants ceramistes estatunidencs de l'època, i en destacarà el context social, filosòfic i cultural en què l'esmentat projecte va tenir lloc.

[es] La tradición cerámica japonesa (así como otras formas de artesanía tradicional) que surgió durante el período de entreguerras bajo el Movimiento Mingei como una forma de reacción a la industrialización salvaje y expansiva que arrasó Japón desde finales del siglo XIX, sacó a la luz los valores tradicionales morales, filosóficos, funcionales, técnicos y estéticos que habían empezado a eliminarse. Al velar por el resurgimiento de la alfarería japonesa, grandes artistas, críticos de arte y ceramistas japoneses, como Sōetsu Yanagi y Shōji Hamada, así como la personalidad emblemática del alfarero inglés Bernard Leach, consideraron que debían difundir la filosofía de la cerámica tradicional japonesa por todo el mundo, y especialmente en los Estados Unidos de posguerra. Allí encontraron una respuesta significativa por parte de los grandes alfareros y artistas de la arcilla, pero también del sistema educativo del país. Este artículo tiene como objetivo centrarse precisamente en la influencia significativa que el arte cerámico estadounidense de posguerra recibió de los ideales tradicionales de la cerámica japonesa. Con el fin de documentar los motivos de este nuevo orden de cosas, el autor estudiará y analizará la obra de importantes ceramistas estadounidenses de la época, y destacará el contexto social, filosófico y cultural en el cual dicho proyecto tuvo lugar.