[ca] L'habitatge i l'hàbit d'habitar han estat objecte d'un constant debat entre arquitectes i la societat des dels inicis de la disciplina de l'arquitectura. Els continus canvis en la societat, juntament amb les noves maneres d'habitar i la vida urbana, així com la innovació tecnològica, l'optimització de l'espai i la sostenibilitat, han obligat a replantejar com han de dissenyar-se els espais domèstics, incloses les cuines. Aquests espais testifiquen la interacció entre la història i la vida privada, proporcionant un escenari per a analitzar com les persones vivien, cuinaven i es relacionaven en diferents períodes. Des d'una perspectiva arquitectònica, les transformacions en el disseny i la distribució de les cuines revelen tendències canviants en l'ús de l'espai domèstic. Des d'una perspectiva sociocultural, aquestes cuines poden ser examinades com a espais en els quals es van construir rols de gènere i dinàmiques familiars, la qual cosa porta a considerar el seu impacte en la igualtat i la diversitat en l'actualitat. L'atenció a les cuines transcendeix la nostàlgia històrica; en un món de constant transformació, les formes en què habitem i ens relacionem amb les nostres llars evolucionen sense parar. Des de l'època del Modernisme fins a l'actualitat, la distribució de les cuines ha estat influenciada progressivament per demandes socials i avanços en la igualtat de gènere, així com per la redistribució de rols en la societat. L'Eixample de Barcelona destaca com un testimoniatge arquitectònic de l'evolució urbana i social de la metròpolis catalana, i el tema de les cuines emergeix com un assumpte d'innegable importància que mereix ser estudiat en un treball de final de grau. Per tant, aquest proposa l'anàlisi i l'avaluació del paper de les cuines en els habitatges entre mitgeres de poma tancada de l'Eixample de Barcelona, centrant-se en: context social i polític, demografia, el paper de la dona i l'anàlisi tipològica dels habitatges.

[en] Housing and the practice of inhabiting have been the subject of constant debate among architects and society since the beginnings of the discipline of architecture. Continuous changes in society, along with new ways of living urban life, technological innovation, space optimization, and sustainability, have forced a reconsideration of how domestic spaces, including kitchens, should be designed. These domestic spaces bear tesify the interaction between history and private life, providing a context for analyzing how people lived, cooked, and interacted in different periods. From an architectural perspective, transformations in the design and layout of kitchens reveal changing trends in the use of domestic space. From a sociocultural perspective, these kitchens can be examined as spaces in which gender roles and family dynamics were constructed, leading to considerations of their impact on contemporary equality and diversity. Attention to kitchens goes beyond historical nostalgia; in a world of constant transformation, the ways in which we inhabit and relate to our homes are continually evolving. From the Modernist era to the present day, the arrangement of kitchens has progressively been influenced by social demands, advances in gender equality, and the reconfiguration of societal roles. The Eixample of Barcelona stands out as an architectural testament to the urban and social evolution of the Catalan metropolis, and the issue of kitchens emerges as a matter of undeniable importance deserving of study in a final degree project. Therefore, this work proposes the analysis and evaluation of the role of kitchens in the closed-block housing of the Eixample of Barcelona, with a focus on the following criteria: social and political context, demography, the role of women, and the typological analysis of the dwellings.