[ca] La tesi doctoral s'ha plantejat com un acostament des de la Demografia Històrica a la qüestió de la immigració francesa a Catalunya als segles XV-XVII a partir de l'estudi de la mobilitat social dels immigrants, la immigració femenina, la formació de la parella, o la transmissió intergeneracional entre els immigrants francesos i els seus fills i filles. Aquests aspectes no han estat tractats per la historiografia principal sobre la qüestió i són de principal transcendència per a conèixer la incidència real de la immigració francesa en l'evolució de la història de la població catalana. Aleshores, aquesta tesi compta amb una sèrie de capítols que tracten individualment els temes següents: Límits cronològic i territorials de la immigració francesa a l'Àrea de Barcelona en Època Moderna, perfil demogràfic i social dels immigrants francesos, pes de la immigració femenina dins el conjunt de l'onada migratòria francesa, comportament matrimonial dels immigrants francesos i, finalment, anàlisi de la transmissió intergeneracional. La recerca s'ha portat a terme a partir de tres fonts principals: la Barcelona Historical Marriage Database (BHMD), una de les series de registres vitals conservades més llargues del món, construïda a partir dels Llibres d'Esposalles de l'Obra de la Catedral de Barcelona, una font de caràcter fiscal sobre el matrimoni sorgida d'un privilegi atorgat per Benet XIII (1394-1423) a la Catedral i que esdevé un registre matrimonial de tota la diòcesi anterior a l'aparició dels registres parroquials a rel del Concili de Trento (1545-1563); els expedients matrimonials de la Catedral de Barcelona i, finalment, la Matrícula de francesos de 1637. Les dues primeres resulten gairebé inèdites en l'estudi de la immigració francesa, mentre que la tercera, tot i que molt utilitzada, va ser analitzada de forma íntegra tan sols per Nadal i Giralt en els anys 60. La immigració francesa a la Catalunya moderna és un tema sobre el qual en les darreres dècades s'ha anat bastint tot un corpus historiogràfic que abraça des d'obres tan llunyanes com la d'Enric Moreu-Rey (1959) fins a d'altres molt recents i que, principalment, s'ha encarregat d'establir per a l'onada migratòria francesa els factors d'expulsió i atracció principals (pull and push factors), o la localització d'immigrants en nombrosos estudis de caràcter local i comarcal i en diferents cronologies, però, a grans trets, en la segona meitat del segle XVI i la primera meitat del XVII. A més, també s'ha establert un perfil social de l'immigrant francès. Els resultats principals de la tesi apunten que: La immigració francesa mostra una distribució heterogènia en el temps i en l'espai, centrada en la zona litoral i als principals nuclis urbans i a cavall dels segles XVI-XVII, amb procedències equilibrades entres les tres zones principals d'emigració; l'estructura socioeconòmica dels immigrants francesos és comparable a la dels autòctons, formada majoritàriament per pagesos i artesans i amb poca mobilitat, tant ascendent com descendent, tot i que amb un important major pes de treballadors sense terra; la immigració femenina, de menor volum que la masculina però existent, presenta alguns trets diferencials, com són una major proporció d'immigrants amb origen pirinenc i de pagesos i jornalers entre els pares de les esposes que entre els marits; el comportament matrimonial dels francesos i franceses s'ha observat diferent al dels autòctons, més per l'aspecte geogràfic que pel social, amb una tendència a l'homogàmia malgrat el baix nombre de dones franceses i destacant les unions de marits francesos amb dones vídues i, finalment, una forta transmissió intergeneracional entre els immigrants francesos i els seus fills i filles, encara que amb paràmetres similars als del conjunt de la població catalana.

[es] La tesis doctoral se ha planteado como una aproximación desde la Demografía Histórica a la inmigración francesa en Cataluña en los siglos XV-XVII a partir del estudio de la movilidad social de los inmigrantes, la inmigración femenina, la formación de la pareja o la transmisión intergeneracional entre inmigrantes franceses y sus hijos e hijas. Estos aspectos no han sido tratados por la historiografía principal sobre el tema y son de principal transcendencia para conocer la incidencia real de la inmigración francesa en la evolución de la historia de la población catalana. Así, esta tesis está formada por una serie de capítulos que tratan individualmente los siguientes temas: Límites cronológico y territorial de la inmigración francesa en el Área de Barcelona en Época Moderna, perfil demográfico y social de los inmigrantes franceses, peso de la inmigración femenina dentro del conjunto de la oleada migratoria, comportamiento matrimonial de los inmigrantes franceses y, finalmente, análisis de la transmisión intergeneracional. La investigación se ha llevado a cabo a partir de tres fuentes principales: la Barcelona Historical Marriage Database, una de las series de registros vitales conservadas más largas del mundo, construida a partir de los libros de esponsales de la Catedral de Barcelona, una fuente de carácter fiscal sobre el matrimonio surgida de un privilegio otorgado por el papa Benedicto XIII (1394-1423) a la Catedral y que resulta anterior a la aparición de los registros parroquiales a raíz del Concilio de Trento (1545-1563); los expedientes matrimoniales de la Catedral de Barcelona y, finalmente, la Matrícula de franceses de 1637. Las dos primeras resultan casi inéditas en el estudio de la inmigración francesa, mientras que la tercera, aunque muy utilizada, únicamente fue analizada de forma íntegra por Nadal y Giralt en los años sesenta. La inmigración francesa en la Cataluña moderna es un tema sobre el cuál en las últimas décadas se ha ido construyendo todo un corpus historiográfico que abarca des de obras tan lejanas como la de Enric Moreu-Rey (1959) hasta otras muy recientes y que, principalmente, se ha encargado de establecer para la oleada migratoria francesa los factores de expulsión y atracción principales (pull and push factors), o la localización de inmigrantes en numerosos estudios de carácter local y en distintas cronologías, pero, a grandes rasgos, en la segunda mitad del siglo XVI y la primera del XVII. También se ha establecido un perfil social del inmigrante francés. Los resultados principales de la tesis apuntan que: La inmigración francesa muestra una distribución heterogénea en el tiempo y en el espacio, centrada en la zona litoral y en los principales núcleos urbanos y entre los siglos XVI-XVII, con procedencias equilibradas entre las tres zonas principales de emigración; la estructura socioeconómica de los inmigrantes franceses es comparable a la de los autóctonos, formada mayoritariamente por campesinos y artesanos y con poca movilidad, tanto ascendente como descendente, aunque con un importante mayor peso de los trabajadores sin tierra; la inmigración femenina, de menor volumen que la masculina pero existente, presenta algunos rasgos diferenciales, como una mayor proporción de inmigrantes con origen pirenaico y mayor proporción de campesinos y jornaleros entres los padres de las esposas que entre los maridos; el comportamiento matrimonial de los franceses y francesas se ha observado diferente al de los autóctonos, más por el aspecto geográfico que por el social, con una tendencia a la homogamia a pesar del bajo número de mujeres francesas y destacando las uniones de maridos franceses con mujeres viudas y, finalmente, una fuerte transmisión intergeneracional entre los inmigrantes y sus hijos e hijas, aunque con parámetros similares a los del conjunto de la población catalana.