[ca] Recientement la multiliteracitat ha despertat molt interès acadèmic. Tenint en compte la migració creixent, la globalització i l'increment de matrimonis entre persones procedents de cultures diverses, al 2017 hi havia 203 Hoshukos (o escoles japoneses a l'estranger) en 56 països, recolzades pel Ministeri d'Educació del Japó. Aquest estudi analitza les pràctiques lletrades plurialfabètiques d'11 nens que assisteixen a aquest tipus de centre educatiu, a Barcelona, a partir de l'anàlisi de les seves produccions escrites i de les entrevistes realitzades als seus progenitors i docents. Els textos escrits utilitzen castellà, català, anglès, francès i japonès i provenen de situacions didàctiques de l'aula o d'activitats privades realitzades a casa. Entre els resultats obtinguts, vam descobrir que escriure un diari (personal o d'aprenentatge), felicitacions de cap d'any i d'aniversari, cartes o redaccions són les pràctiques de producció escrita més habituals. Quant a les entrevistes realitzades al professorat, vam trobar que en aquesta mena d'escoles es limita l'ús a classe de les llengües que no siguin el japonès, evitant els fenòmens corrents de canvi d'idioma o d'aprofitament d'una altra llengua per a la producció textual (translanguaging). Pel que fa a l'ús que fan els nens de les tecnologies de la informació i la comunicació, les entrevistes mostren que està fortament regulada pels progenitors i que la majoria té actituds negatives. Finalment, les dades també mostren que l'apropiació de l'escriptura japonesa que fan els nois ocupa una part molt important del temps extraescolar, el qual està tutelada per les mares. Aquestes despleguen diverses iniciatives i propostes (estades al Japó, cursos de reforç, pràctiques d'oci, jocs, etc.) per incrementar l'exposició dels seus fills a l'escriptura japonesa i per crear situacions autèntiques de comunicació escrita en aquest idioma.

[es] Recientemente la multiliteracidad ha despertado mucho interés académico. Dada la creciente migración, la globalización y el incremento de matrimonios entre personas procedentes de diferentes culturas, en 2017 había 203 Hoshukos (o escuelas japonesas en el extranjero) a lo largo de 56 países, todas apoyadas por el Ministerio de Educación de Japón. Este estudio analiza las prácticas letradas plurialfabéticas de 11 niños que asisten a este tipo de centros educativos, en Barcelona, a partir del análisis de sus producciones escritas y de las entrevistas realizadas a sus progenitores y docentes. Los textos escritos utilizan castellano, catalán, inglés, francés y japonés y proceden de situaciones didácticas de aula o de actividades privadas realizadas en casa. Entre los resultados obtenidos, descubrimos que escribir un diario (personal o de aprendizaje), felicitaciones de año nuevo y cumpleaños, cartas o redacciones son las prácticas de producción escrita más comunes. En cuanto a las entrevistas realizadas al profesorado, se descubrió que en este tipo de escuelas se limita el uso en clase de las lenguas que no sean el japonés, evitando los fenómenos de cambio de idioma o de uso de otro idioma para la producción textual (translanguaging). Por lo que respecta al uso que hacen los niños de las tecnologías de la información y la comunicación, las entrevistas muestran que está fuertemente regulada por sus progenitores y que la mayoría tiene actitudes negativas. Finalmente, los datos también muestran que la apropiación de la escritura japonesa que realizan los niños ocupa una parte importante del tiempo extraescolar, el cual está tutelado por las madres. Estas desarrollan varias iniciativas y propuestas (estancias en Japón, cursos de refuerzo, prácticas de ocio, juegos, etc.) para incrementar la exposición de sus hijos a la escritura japonesa y para crear situaciones auténticas de comunicación escrita en ese idioma.