[ca] TikTok està experimentant un creixement exponencial, especialment entre les generacions més joves. En el context educatiu, alguns professors utilitzen la plataforma per divulgar i viralitzar publicacions personals. En aquesta recerca, es fa servir l'anàlisi del discurs multimodal juntament amb la teoria fonamentada i el mètode comparatiu constant per conèixer i interpretar els recursos i les estratègies que empren els professionals de l'educació per crear continguts. Es comprova que els professors utilitzen diferents tipus d'abastabilitats (affordances) de la plataforma TikTok. En les abastabilitats tecnològiques, destaca el recurs del vídeo curt i el pla selfie i la veu pròpia per al posicionament identitari, per sobre de la música o la fonomímica. En les abastabilitats socials, es troben el seguiment de tendències, el to desenfadat i optimista, els jocs i l'humor. En les abastabilitats heretades, la pissarra i el retolador, la centralitat dels exàmens o la persistència de l'aula s'introdueixen en la virtualitat. Es produeix un fenomen tensional entre aquests analogismes i la direcció oposada: la "tiktokificació" de l'espai educatiu. En certs perfils, la finalitat educativa és substituïda per una orientació cap al creixement personal en la xarxa i la promoció i comercialització de productes, imitant processos propis dels influencers. També es detecta una sobreexposició de l'alumnat en coreografies i indicadors de sexualització del contingut, en una apropiació del rol de professor amb finalitats instrumentals. Alhora, la plataforma possibilita la visibilitat de l'exercici de perfils de caràcter educatiu que ofereixen una accessibilitat expandida a continguts pedagògics molt específics i concrets, sense que això es consolidi en la implementació d'estratègies de microaprenentatge, ni suposin una ruptura radical amb l'educació tradicional.

[en] TikTok is experiencing exponential growth, especially among the younger generation. In the educational context, teachers are using the platform to disseminate personal publications and make them go viral. In this study, multimodal discourse analysis is used, together with grounded theory and the constant comparative method, to understand and interpret the resources and strategies being deployed by teachers to create content. It is found that teachers use different types of affordances of the TikTok platform. In terms of technological affordances, the short video stands out, as well as the 'selfie shot' and the teacher's own voice for representing themself, rather than music or lip-synching. In terms of social affordances, there is trend-following, a casual and optimistic tone, games and humour. In terms of inherited affordances, the whiteboard and marker pen, the centrality of exams or the continued use of the classroom are introduced into the virtual world. This creates tension between these analogisms and their opposite: the 'Tiktokification' of the educational space. In the case of certain profiles, the educational purpose is replaced by a move towards personal growth on the internet and the promotion and commercialisation of products, imitating processes typical of influencers. There is also an overexposure of choreographed students, as well as indicators of sexualization of content, in an appropriation of the role of teacher for particular purposes. At the same time, the platform enables the visibility of educational profiles that offer expanded accessibility to very specific and concrete pedagogical content, without this resulting in the implementation of micro-learning strategies or representing a radical break with traditional education.