[ca] Tot i que les investigacions recents destaquen els beneficis dels boscos en diferents sistemes i funcions del cos humà, els mecanismes i les vies per les quals es donen aquests efectes positius estan poc estudiats o els resultats són encara inconclusius. L'objectiu principal d'aquesta tesis és analitzar les interaccions entre els boscos mediterranis i la salut humana. En particular, els objectius específics de la tesi són: A) analitzar quines variables forestals han estat vinculades amb efectes en la salut humana; B) caracteritzar les concentracions de monoterpens en l'aire per sota la copa dels arbres en un bosc mediterrani; C) estudiar l'absorció humana de monoterpens en el bosc; i D) investigar el potencial dels boscos com a reguladors de l'estrès. El capítol 1 parteix d'una revisió sistemàtica de la literatura existent per tal d'analitzar el grau de detall amb què es descriuen els boscos i si s'han observat relacions entre variables forestals i efectes en la salut de les persones. Els resultats subratllen la manca de descripcions dels boscos i una gran heterogeneïtat en la descripció de les variables en els estudis de l'àmbit de recerca. No es van identificar patrons en els articles que correlacionessin la variable forestal "tipus de bosc" amb les variables mèdiques més estudiades (pressió sanguínia, ritme cardíac i nivells de cortisol). El capítol 2 caracteritza les concentracions totals de monoterpenes en l'aire d'un alzinar mediterrani per sota la copa dels arbres. Els resultats reporten una gran variabilitat estacional i diària d'aquestes concentracions amb els pics més alts durant els mesos de juliol i agost. Durant aquests dos mesos, el cicles diaris mostren dos màximes: durant les primeres hores del matí i a primera hora de la tarda. A més a més, les concentracions de terpens en l'aire es mostren fortament correlacionades amb la temperatura de l'aire i la radiació solar. Les concentracions registrades són similar i, fins i tot, superiors a les investigacions prèvies que destaquen els efectes dels boscos en la salut. En el capítol 3, s'analitza l'absorció de monoterpens pels humans durant una estada al bosc. Els resultats no mostren diferències significatives en les concertacions de monoterpens en sang pels grups exposat al bosc o a la ciutat. Es va identificar un relació negativa significativa entre l'absorció i les concentracions basals dels compostos més abundants en el bosc: alfa- i beta-pinè. Es van trobar també correlacions significatives entre l'absorció dels diferents compostos. El capítol 4 estudia l'evolució de diferents marcadors d'estrès durant una estada de 8 hores al bosc. Els resultats mostren: A) una baixada significativa dels nivells de cortisol a partir de les 2 hores d'exposició fins al final en comparació amb els valors basals; B) un augment significatiu de l'activitat de l'alfa-amilasa després de la primera hora d'exposició forestal que es manté estable fins al final de l'estudi; C) una disminució significativa de l'IgA des de la quarta hora d'exposició en comparació amb els nivells basals. Aquests descobriments donen suport al paper dels boscos com a mitigadors de l'estrès tant a nivell fisiològic com psicològic. En conclusió, els resultats d'aquesta tesi subratllen la necessitat d'incorporar la descripció de variables forestals en els estudis d'aquest camp i aboquen al desenvolupament de més recerca en aquest camp interdisciplinari. En referència a la química forestal i a la mitigació de l'estrès, la tesis conclou que els boscos mediterranis poden constituir hàbitats adequats per desenvolupar iniciatives orientades a la medicina preventiva malgrat cal més investigació per avançar en la comprensió de les vies i dels mecanismes involucrats en l'equació boscos i salut humana i així aportar més dades al sector sanitari.

[en] Although the current body of literature has underlined the benefits of these ecosystems on different human body systems and functions, studies on the mechanisms and pathways leading to the health outcomes are still scarce and inconclusive. The main goal of this thesis is to assess to what extend Mediterranean forests can be linked to human health. More particularly, the specific aims of the thesis are: A) analysing which forest variables have been linked with effects on human health; B) characterising the Mediterranean forest air monoterpene concentrations below the canopy; C) studying the human absorption of monoterpenes in the forest; and D) investigating the potential of forests to regulate human stress markers. Chapter 1 is articulated from a systematic review of the current literature to assess the extent to which forests have been studied and described in detail and the extent to which relationships between forest variables and health effects have been reported. The analysis underlines the lack of forest descriptions as well as the high heterogeneity of forest variables' description. Patterns among the articles could not be identified correlating the broader forest variable (forest type) and the most studied health variables identified (blood pressure, pulse rate or/and cortisol levels). The growing body of research on this topic, has argued that biogenic volatile organic compounds (BVOCs), particularly monoterpenes, may be potential determinants of the human health effects induced by forest exposure. Chapter 2 characterizes the total monoterpene air concentrations at nose height in a Mediterranean holm oak forest. Results show a strong variability of the total monoterpene air concentrations in season and daytime with its peak during July and August. These two months displayed two average maxima in their diel cycles; during early morning and at early afternoon. Monoterpene air concentrations were strongly related with temperature and solar radiation. The concentrations registered are similar or higher than in previous ex situ studies showcasing the effects of forests on human health. In chapter 3, we step further in the chemical bonds between forest and people by analysing the monoterpene absorption by humans during forest exposure. Results showed no significant changes in monoterpene blood concentrations for the forest and control group. However, a negative significant relationship between absorption and baseline blood concentration of the most abundant forest air monoterpenes, alpha-pinene and beta-pinene, was found in individuals visiting the forest, i.e. higher absorption was found the lower the baseline blood concentration was. We also found significant correlations between the absorption of the different monoterpene compounds. Finally, chapter 4 studies the evolution of human stress markers during an 8-hours exposure. Our results show: A) a significant decrease in cortisol saliva concentrations since the second hour until the end compared to basal time; B) a significant increase of alpha amylase activity after the first hour of exposure compared to basal time that remained stable during the rest of the study; C) a significant decrease of IgA from the fourth hour of exposure compared to the basal time. The findings of this chapter support the physiological and psychological relaxing effects of forest exposure. Overall, the findings of this thesis underline the need to incorporate forest variables descriptions in the ongoing studies and call for the development of more interdisciplinary research teams. Considering our results regarding forest chemistry and stress mitigation, we conclude that Mediterranean forests can constitute suitable habitats for preventive health initiatives although further research is essential to advance the comprehension of the mechanisms an pathways involved in the equation forests-human health to provide valid data for the healthcare community, civil society and policy makers.