[ca] En aquest projecte, s'han mesurat velocitats locals d'aigua dins d'un Perfusion Phantom mitjançant polsos d'ultrasò i la mesura del temps que triguen a recórrer l'aigua en sentit contrari i a favor de la corrent. La diferència en el temps de propagació, el ∆Time of Flight, segueix teòricament una relació lineal amb el flux a través del tub. El sistema de mesura s'ha construït utilitzant una placa Red Pitaya Stemlab 125-14, que s'utilitza per generar els polsos de 200 ms i una freqüència de 975 kHz, llegir la senyal rebuda i processar-la digitalment a la FPGA. Els polsos del DAC s'amplifiquen amb un Differential Line Driver MAX4147 i després s'emeten acústicament amb un transductor US-0014 Audiowell amb una amplitud de 5V pic a pic. La senyal transmesa es rep amb un transductor idèntic i s'amplifica mitjançant un amplificador diferencial amb un guany de 38. A continuació, es prenen mostres amb un ADC de 14 bits. El programari que controla la Red Pitaya té una arquitectura Server-Client amb un PC enviant les ordres i rebent i processant les dades. El ∆ToF es calcula mitjançant un algorisme d'estimació de fase que utilitza els components en fase i quadratura de les senyals rebudes. S'ha trobat una relació lineal entre la diferència de fase mesurada i el flux de referència, en concordança amb l'estimació teòrica utilitzant una secció transversal rectangular i un flux laminar unidimensional en la direcció vertical. S'ha trobat una variància inferior a 0,05 cm/s per a velocitats en el rang de 0 a 1 cm/s, que són els valors possibles amb la bomba d'aigua. S'han investigat i caracteritzat les característiques i limitacions del mètode. A causa de les no idealitats del Phantom de flux utilitzat i la falta d'un flor-meter de referència, els resultats de les mesures encara s'han d'interpretar amb precaució. No obstant això, s'ha establert amb èxit un prototip funcionant.

[es] En este proyecto se han medido las velocidades locales del agua dentro de un perfusion phanotm mediante el envío de pulsos de ultrasonido y la medida del tiempo que les lleva recorrer el agua en sentido contrario y a favor de la corriente. La diferencia en el tiempo de propagación, el ∆Time of Flight, sigue teóricamente una relación lineal con el flujo a través del tubo. El sistema de medición se ha construido utilizando una placa Red Pitaya Stemlab 125-14, que se utiliza para generar los pulsos de 200 ms de duración y una frecuencia de 975 kHz, leer la señal recibida y procesarla digitalmente en la FPGA. Los pulsos de la DAC se amplifican con un Differential Line Driver MAX4147 y luego se emiten acústicamente con un transductor US-0014 Audiowell con una amplitud de 5V pico a pico. La señal transmitida se recibe con un transductor idéntico y se amplifica mediante un amplificador diferencial con una ganancia 38. Luego se muestrea con un ADC de 14 bits. El software que controla la Red Pitaya tiene una arquitectura Client-Server con un ordenador enviando las órdenes y recibiendo y procesando los datos. El ∆ToF se calcula mediante un algoritmo de estimación de fase que utiliza los componentes en fase y en cuadratura de las señales recibidas. Se ha encontrado una relación lineal entre la diferencia de fase medida y el flujo de referencia, en acuerdo con la estimación teórica utilizando una sección transversal rectangular y un flujo laminar unidimensional en la dirección vertical. Se ha encontrado una varianza inferior a 0,05 cm/s para velocidades en el rango de 0 a 1 cm/s, que son los valores posibles con la bomba. Se han investigado y caracterizado las características y limitaciones del método. Debido a las no idealidades del fantasma de flujo utilizado y la falta de un caudalímetro de referencia, los resultados de las mediciones aún deben interpretarse con precaución. Sin embargo, se ha establecido con éxito un prototipo funcional.