BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] L'aprenentatge-servei (ApS) ha estat utilitzat en la formació de docents de diferents especialitats i etapes educatives per afavorir-ne el desenvolupament competencial, entre les quals s'inclou la seva aplicació en contextos reals d'ensenyament de l'Educació Física (EF). L'objectiu del present treball és avaluar l'efecte d'una experiència d'APS basada en el disseny i la posada en pràctica d'activitats motrius en la formació de mestres d'Educació Infantil (EI). 44 mestres futurs d'EI van participar en l'experiència d'ApS i van registrar la seva valoració en un autoinforme sobre les emocions suscitades, els resultats d'aprenentatge i la percepció de l'actitud dels nens i nenes que van rebre el servei. L'experiència consistia a posar en pràctica una sessió d'EF per a una classe de 4 i 5 anys, dissenyada a partir del desenvolupament d'una activitat d'aprenentatge basada en problemes que descrivia la situació real de l'aula. Entre les conclusions extretes cal destacar que l'experiència va propiciar l'experimentació d'emocions majoritàriament positives en les participants com ara la satisfacció, l'alegria i la felicitat, i les va motivar per continuar els estudis. Així mateix, l'ApS els va permetre fer una reflexió crítica sobre la seva pràctica i obtenir retroalimentació respecte a diferents aspectes de la funció docent, com el disseny d'activitats, l'organització de la sessió o el control de la classe. Finalment, les participants van percebre una actitud participativa dels nens i nenes que van rebre el servei, fet que va propiciar l'augment de bagatge d'experiències motrius.

[es] El aprendizaje-servicio ha sido utilizado en la formación de docentes de diferentes especialidades y etapas educativas para favorecer su desarrollo competencial, entre las que se incluye su aplicación en contextos reales de enseñanza de la Educación Física (EF). El objetivo del presente trabajo es evaluar el efecto de una experiencia de ApS basada en el diseño y puesta en práctica de actividades motrices en la formación de maestras de Educación Infantil. 44 futuras maestras de EI participaron en la experiencia y registraron su valoración en un autoinforme sobre las emociones suscitadas, los resultados de aprendizaje y la percepción de la actitud de los niños que han recibido el servicio. La experiencia consistía en la puesta en práctica de una sesión de EF para una clase de 4 y 5 años, diseñada a partir del desarrollo de una actividad de aprendizaje basado en problemas. Entre las conclusiones extraídas cabe destacar que la experiencia propició la experimentación de emociones mayoritariamente positivas en las participantes como la satisfacción, la alegría y la felicidad, y las ha motivado para continuar sus estudios. Asimismo, el ApS les permitió realizar una reflexión crítica sobre su propia práctica y obtener retroalimentación respecto a diferentes aspectos de la función docente como el diseño de actividades, la organización de la sesión o el control de la clase. Por último, las participantes han percibido una actitud participativa de niños y niñas que han recibido el servicio, lo que ha propiciado el aumento de bagaje de experiencias motrices.
[ca] Aquest treball defensa la importància del lideratge a les escoles per promoure el rendiment i del benestar dels alumnes, i repassa literatura on se suggereix que els directors poden provocar diferències en influir en les variables que hi intervenen, en particular pel que fa a la motivació dels docents. S'hi analitzen les diferències culturals entre Mèxic, Espanya i els Estats Units i es connecten a les pràctiques de lideratge. Cada país podria treure'n profit examinant les pràctiques dels altres i, possiblement, adoptant les maneres de fer les coses que modifiquen o són contràries a les normes culturals imperants. L'enfocament unificador que es podria aplicar a cada país es basa en el lideratge transformacional.

[es] Este trabajo argumenta la importancia del liderazgo en las escuelas para promover el rendimiento y bienestar de los estudiantes, repasa la literatura que sugiere que el director marca la diferencia interviniendo en ciertas variables, particularmente en la motivación de los profesores. Son analizadas las diferencias culturales en México, España y los Estados Unidos y conectadas con las prácticas de liderazgo. Cada país puede beneficiarse observando las prácticas del otro, y eventualmente, adoptando maneras de hacer cosas que modifiquen o que son contrarias a las normas culturales imperantes. El enfoque unificador que se podría aplicar a cada país se basa en el liderazgo transformacional.
[ca] El nostre objectiu és comparar El senyor Palomar a Barcelona, de Tina Vallès (2021) amb Palomar, d'Italo Calvino (1983), amb el benentès que el primer deriva del segon. Aplicarem el marc teòric de Palimpsestes, de Gérard Genette (1982), cosa que ens permetrà analitzar la relació entre totes dues obres com una transposició seriosa o una continuació infidel. A partir d'aquesta i d'altres contribucions teòriques, caracteritzarem els llibres des d'una perspectiva paratextual, per a donar compte del context de publicació i dels mecanismes compositius que comparteixen. Demostrarem així que ambdós són el resultat de processos de reescriptura autògrafa, atès que una part dels textos aplegats ja havia aparegut prèviament en premsa.

[es] Nuestro objetivo es comparar El senyor Palomar a Barcelona, ​​de Tina Vallès (2021) con Palomar, de Italo Calvino (1983), con el reconocimiento de que el primero deriva del segundo. Aplicaremos el marco teórico de Palimpsestes, de Gérard Genette (1982), lo que nos permitirá analizar la relación entre ambas obras como una transposición seria o una continuación infiel. A partir de ésta y de otras contribuciones teóricas, caracterizaremos los libros desde una perspectiva paratextual, con el fin de dar cuenta del contexto de publicación y de los mecanismos compositivos que comparten. Demostraremos así que ambos son el resultado de procesos de reescritura autógrafa, dado que parte de los textos reunidos ya había aparecido previamente en prensa.
[ca] Aquest article explora la recuperació de la tradició femenina de la novel·la policíaca clàssica en tres novel·les criminals de l'autora catalana Teresa Solana: Un crim imperfecte (2006), Drecera al paradís (2007) i L'hora zen. Un crim refinat (2011). En prendre com a punt de partida la reinterpretació de l'obra de Christie, Sayers i altres escriptores de la novel·la policíaca clàssica que les crítiques feministes han portat a terme els últims anys, l'article manté que Solana recupera i reivindica la tradició femenina per fer una crítica política i cultural de la societat barcelonina contemporània. A més a més, l'obra de Solana fa possible una nova lectura i una nova apreciació d'aquest subgènere tradicionalment menyspreat pels escriptors i crítics masculins.

[es] Este artículo explora la recuperación de la tradición femenina de la novela policiaca clásica en tres novelas criminales de la autora catalana Teresa Solana: Un crim imperfecte (2006), Drecera al paradís (2007) y L'hora zen. Un crim refinat (2011). Al tomar como punto de partida la reinterpretación de la obra de Christie, Sayers y otras escritoras de la novela policiaca clásica que las críticas feministas han llevado a cabo en los últimos años, el artículo sostiene que Solana recupera y reivindica la tradición femenina para hacer una crítica política y cultural de la sociedad barcelonesa contemporánea. Además, la obra de Solana hace posible una nueva lectura y una nueva apreciación de este subgénero tradicionalmente menospreciado por parte de escritores y críticos masculinos.
[ca] El present article és una descripció de la situació de les Humanitats comparades al món occidental amb especial atenció a la disciplina de la literatura comparada I els camps de la literatura universal, els estudis culturals i els estudis culturals comparats. Mitjançant una breu discussió dels camps mencionats, els autors proposen que per realitzar l'estudi de la literatura i la cultura com una activitat social rellevant digna d'estudi, avui dia els acadèmics de les Humanitats s'han de centrar en el treball contextualitzat i basat en les proves i paral·lelament han de fer atenció a la responsabilitat derivada del lloc de treball dels graduats en Humanitats. Això no vol dir que l'estudi tradicional de la literatura, que inclou un estudi exhaustiu del text en qüestió s'hagi de relegar a una posició inferior, si no més aviat fer que l'objectiu sigui dur a terme tots dos mètodes de forma paral·lela. La seva anàlisi final és que els estudis culturals comparats es basen en principis de l'enfocament comparatiu i s'ideen dins la literatura comparada, la literatura universal i els estudis culturals que practiquen la interdisciplinarietat. Tot utilitzant els avantatges de les noves tecnologies de la informació, aquests estudis podrien aconseguir una presencia global i una rellevància social de la qual les Humanitats comparades demostrarien ser-ne un component clau.

[es] Este artículo describe la situación de las humanidades comparadas en el ámbito occidental, prestando una atención especial a la disciplina de la literatura comparada y las áreas de literatura del mundo, estudios culturales, y estudios culturales comparados. Con una breve exposición del estado de la cuestión en dichas áreas los autores proponen que para convertir el estudio de la literatura y la cultura en una actividad socialmente relevante de la academia hoy en día, los investigadores deben volcarse al estudio contextual y basado en evidencias, prestando atención a, y asumiendo la responsabilidad de las posibilidades de empleo de los graduados en humanidades. Esto no implica que el estudio tradicional de la literatura que incluye la lectura atenta del texto deba ser relevado a un lugar menor; por el contrario, el objetivo debería ser llevar adelante ambos de manera paralela. Su propuesta final consiste en sugerir que los estudios culturales comparados, basados en los principios del enfoque y pensamiento comparativo de la literatura comparada, la literatura universal y los estudios culturales practicados en interdisciplinariedad, empleando además las ventajas de las nuevas tecnologías de comunicación, podrían alcanzar una presencia global y una relevancia social con las que las humanidades podrían demostrar su relevancia.
[ca] En aquest article, la població xinesa, els gitanos i els jueus emigrats a l'Equador són estudiats en la funció d'arquetips de la població estrangera indesitjable per al país andí, entre finals del segle XIX i començament del segle XX. Sobre aquests tres grups es van construir una sèrie de discursos, pràctiques i actuacions que després van trobar cabuda a la praxi i, parcialment, a la legislació vigent al país. S'argumenta que l'Equador es va construir, com a estat-nació, també a través de la difusió d'alguns prejudicis i fenòmens d'exclusió, a base econòmica-racial estesos en el conjunt de la societat. Les fonts utilitzades per a aquest estudi són majoritàriament els debats parlamentaris, la premsa de l'època i els fons del Ministeri d'Interior de Equador.

[es] En este artículo, la población china, los gitanos y los judíos emigrados a Ecuador son estudiados en su función de arquetipos de la población extranjera indeseable para el país andino, entre finales del siglo xix y comienzosdel siglo xx. Sobre estos tres grupos se construyeron una serie de discursos, prácticas y actuaciones que luego encontraron cabida en la praxis y, parcialmente, en la legislación del país. Se argumenta que Ecuador se construyó comoEstado-nación a través de la difusión de algunos prejuicios y fenómenos de exclusión, de base económico-racial, que se habían extendido por el conjunto de la sociedad. Las fuentes utilizadas para este estudio son mayoritariamente losdebates parlamentarios, la prensa de la época y los fondos del Ministerio de Interior de Ecuador.
[ca] La transmissió lingüística intergeneracional es pot definir com el procés mitjançant el qual una llengua es transmet (o no) d'una generació a la següent, mecanisme que es produeix en la majoria dels casos a través de la família. Aquest article examina la importància d'aquest indicador com a mitjà per explicar el present i futur proper d'una llengua. També esmentarem els factors més rellevants involucrats en l'opció familiar de reproduir o no reproduir amb els seus descendents la llengua que els va ser transmesa pels seus progenitors. La segona part del treball té com a finalitat presentar un retrat de la transmissió lingüística del gallec i del català (a Catalunya) amb el propòsit d'exemplificar la utilitat de la reproducció per analitzar la vitalitat lingüística de les llengües i els factors que van afectar a la transmissió d'aquests idiomes.

[es] La transmisión lingüística intergeneracional se puede definir como el proceso mediante el cual una lengua se transmite (o no) de una generación a la siguiente, mecanismo que se produce en la mayoría de los casos a través de la familia. Este artículo examina la importancia de este indicador como medio para explicar el presente y futuro próximo de una lengua. También mencionaremos los factores más relevantes involucrados en la opción familiar de reproducir o no reproducir con sus descendientes la lengua que les fue transmitida por sus progenitores. La segunda parte del trabajo tiene como finalidad presentar un retrato de la transmisión lingüística del gallego en Galicia y del catalán a Cataluña con el propósito de ejemplificar la utilidad de la reproducción para analizar la vitalidad lingüística de las lenguas y los factores que afectaron a la transmisión de estos idiomas.
[ca] L'estudi de les llengües de signes (LS) com a segones llengües és un nou camp de coneixement, el desenvolupament del qual està íntimament relacionat amb la lingüística de corpus (LC). Si bé hem estat testimonis de l'auge a la LC pel que fa a l'anàlisi de les llengües orals minoritàries, en el cas d'aquelles de modalitat visogestual sembla que el creixement va al darrere. Això és degut a diversos factors que involucra la discussió sobre les característiques de les LS, des del seu reconeixement com a llengua natural (objecte d'estudi de la lingüística, d'altres disciplines de l'àmbit de les humanitats i de les ciències cognitives), fins a la complexitat de la seva representació, en tractar-se de sistemes lingüístics simultanis, seqüencials, espacials i temporals. Actualment, observem un interès creixent per l'aprenentatge d'aquestes llengües com una segona llengua (L2), tant per persones oients com per persones sordes usuàries d'una llengua de signes que s'interessen per l'aprenentatge d'una altra LS. Aquesta situació condueix els estudiosos de les LS a abocar-se a les dades primàries que es tenen sobre aquest tipus d'idiomes, per tal de discutir-ne l'estructura i la variació sociolingüística. Tenint en compte totes aquestes qüestions, la intenció del present article és presentar el desenvolupament de l'aplicació Signbank (https://signbank.cls.ru.nl) com una eina que pot contribuir a la recerca al camp de l'estudi de les LS com a L2.

[es] El estudio de las lenguas de señas (LS) como segundas lenguas es un nuevo campo de conocimiento, cuyo desarrollo está íntimamente relacionado con la lingüística de corpus (LC). Si bien hemos sido testigos del auge en la LC con respecto al análisis de las lenguas orales minoritarias, en el caso de aquellas de modalidad visogestual pareciera que su crecimiento va a la zaga. Esto se debe a varios factores que involucra la discusión sobre las características de las LS, desde su reconocimiento como una lengua natural (objeto de estudio de la lingüística, de otras disciplinas del ámbito de las humanidades y de las ciencias cognitivas), hasta la complejidad de su representación, al tratarse de sistemas lingüísticos simultáneos, secuenciales, espaciales y temporales. En la actualidad observamos un creciente interés por el aprendizaje de estas lenguas como una segunda lengua (L2), tanto por personas oyentes, como por personas sordas usuarias de una lengua de señas que se interesan por el aprendizaje de otra LS. Esta situación conduce a los estudiosos de las LS a volcarse en los datos primarios que se tienen sobre este tipo de idiomas, con el fin de discutir su estructura y su variación sociolingüística. Teniendo en cuenta todas estas cuestiones, la intención del presente artículo es presentar el desarrollo de la aplicación Signbank (https://signbank.cls.ru.nl) como una herramienta que puede contribuir a la investigación en el campo del estudio de las LS como L2.
[ca] Aquest article considera les emocions i laprenentatge a través de laprenentatge multimèdia, el processament de missatges intervingut i la computació afectiva. A l'aprenentatge multimèdia, el disseny emocional inclou totes les característiques rellevants del disseny visual, per la qual cosa les característiques emocionals i motivadores es donen a través de l'atractiu visual. El model de capacitat limitada de processament de missatges intervingut i motivat descriu les emocions com un producte de la cognició motivada. Explica com crear el missatge que amb més probabilitat complirà el seu propòsit comunicatiu. A través de la computació afectiva, laprenentatge adaptatiu i multimodal, lobjectiu és reduir la bretxa entre el disseny del missatge instructiu i el model mental cognitiu i emocional de lalumne. L'article té com a objectiu delinear les emocions i l'aprenentatge considerant l'aprenentatge multimèdia, el processament de missatges motivat i la computació afectiva com a tres perspectives en la creació d'una experiència d'aprenentatge.

[es] Este artículo considera las emociones y el aprendizaje a través del aprendizaje multimedia, el procesamiento de mensajes mediado y la computación afectiva. En el aprendizaje multimedia, el diseño emocional incluye todas las características relevantes del diseño visual, por lo que las características emocionales y motivadoras se dan a través del atractivo visual. El modelo de capacidad limitada de procesamiento de mensajes mediado y motivado describe las emociones como un producto de la cognición motivada. Explica cómo crear el mensaje que con mayor probabilidad cumplirá su propósito comunicativo. A través de la computación afectiva, el aprendizaje adaptativo y multimodal, el objetivo es reducir la brecha entre el diseño del mensaje instructivo y el modelo mental cognitivo y emocional del alumno. El artículo tiene como objetivo delinear las emociones y el aprendizaje considerando el aprendizaje multimedia, el procesamiento de mensajes mediado motivado y la computación afectiva como tres perspectivas en la creación de una experiencia de aprendizaje.
[ca] Aquest estudi es va realitzar en el marc de la institucionalització de l'aprenentatge servei (ApS) a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), amb l'objectiu de proporcionar una visió general de com l'ApS involucra i afecta diferents destinataris, en quines àrees es produeix aquest impacte i qui són els agents implicats en la seva avaluació. No constitueix un programa homogeni d' avaluació, sinó un primer pas per comprendre com l'ApS influeix en la universitat i el seu entorn. L'anàlisi es va basar en 53 projectes ApS duts a terme a la UAB durant els cursos 2019-20 i 2020-21. Els resultats mostren que predomina l'impacte en els aprenentatges de l'alumnat, i que l'impacte en les entitats es relaciona amb l'acompanyament i assessorament per a la millora d' aquestes. En la comunitat, l'impacte s'observa principalment en el desenvolupament de la mateixa i l'augment de la seva connexió a altres comunitats i serveis. A nivell social, l'impacte predomina en l'esfera de conscienciació i problematització. A més, s'investiga en quines àrees d'intervenció -relacionades amb els ODS (Objectius de Desenvolupament Sostenible)- es dóna l'impacte social, i s'observa que la salut, l'educació, la consolidació d'institucions, la reducció de desigualtats i la cura del medi ambient són àrees destacades. En resum, aquest estudi ofereix una visió general de l'ApS i ens permet aproximar-nos a conèixer com s'avalua l'impacte dels projectes a la UAB, contribuint a la comprensió d'aquesta pràctica a la universitat.

[es] Este estudio se realizó en el marco de la institucionalización del Aprendizaje-Servicio (ApS) en la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), con el objetivo de proporcionar una visión general de cómo el ApS involucra y afecta a diferentes destinatarios, en qué áreas se produce este impacto y quiénes son los agentes implicados en su evaluación. No constituye un programa homogéneo de evaluación, sino un primer paso para comprender cómo el ApS influye en la universidad y su entorno. El análisis se basó en 53 proyectos ApS llevados a cabo en la UAB durante los cursos 2019-20 y 2020-21. Los resultados muestran que predomina el impacto en los aprendizajes del alumnado, y que el impacto en las entidades se relaciona con el acompañamiento y asesoramiento para la mejora de estas. En la comunidad, el impacto se observa principalmente en el desarrollo de la misma y el aumento de su conexión a otras comunidades y servicios. A nivel social, el impacto predomina en la esfera de concienciación y problematización. Además, se investiga en qué áreas de intervención -relacionadas con los ODS (Objetivos de Desarrollo Sostenible)- se da el impacto social, y se observa que la salud, la educación, la consolidación de instituciones, la reducción de desigualdades y el cuidado del medio ambiente son áreas destacadas. En resumen, este estudio ofrece una visión general del ApS y nos permite aproximarnos a conocer cómo se evalúa el impacto de los proyectos en la UAB, contribuyendo a la comprensión de esta práctica en la universidad.
[ca] El concepte de "mentalitat de creixement" s'assembla a un prisma amb diverses cares: expectatives, estil comunicatiu, gestió emocional, etc. En aquest estudi s'avalua el coneixement que tenen docents de les etapes d'Educació infantil, Primària i Secundària sobre aquest concepte i les seves ramificacions aplicades a l'àmbit acadèmic a través d'una enquesta proporcionada per via telemàtica. S'observa que la majoria de docents, si bé desconeixen el concepte teòric de mentalitat de creixement, sí que tenen coneixement sobre la importància d'estratègies docents com el feedback, de les quals destaquen la seva rellevància i les apliquen correctament. Així mateix, una gran majoria són conscients que les expectatives que mestres i professors tenen sobre els seus alumnes tenen un pes important en el seu rendiment acadèmic, així com la valoració que l'alumne fa sobre les seves pròpies capacitats. No obstant això, sembla que encara una gran part de la comunitat educativa necessita ampliar la seva formació en neuroeducació per a aconseguir comprendre la influència que tenen les emocions en el pensament i, per tant, en l'aprenentatge, així com el tipus de comunicació verbal i no verbal que s'utilitza a l'aula.

[es] El concepto de "mentalidad de crecimiento" se asemeja a un prisma con diversas caras: expectativas, estilo comunicativo, gestión emocional, etc. En este estudio se evalúa el conocimiento que tienen docentes de las etapas de Educación infantil, Primaria y Secundaria sobre dicho concepto y sus ramificaciones aplicadas al ámbito académico a través de una encuesta proporcionada por vía telemática. Se observa que la mayoría de docentes, si bien desconocen el concepto teórico de mentalidad de crecimiento, sí tienen conocimiento sobre la importancia de estrategias docentes como el feedback, de las que destacan su relevancia y las aplican correctamente. Asimismo, una gran mayoría son conscientes de que las expectativas que maestros y profesores tienen sobre sus alumnos tienen un peso importante en su rendimiento académico, así como la valoración que el alumno hace sobre sus propias capacidades. Sin embargo, parece que aún una gran parte de la comunidad educativa necesita ampliar su formación en neuroeducación para alcanzar a comprender la influencia que tienen las emociones en el pensamiento y, por tanto, en el aprendizaje, así como el tipo de comunicación verbal y no verbal que se utiliza en el aula.