[ca] Introducció. L'esclerosi múltiple (EM) és una malaltia neurodegenerativa caracteritzada per la inflamació i la destrucció de la mielina al sistema nerviós central (SNC). Es presenta principalment en adults joves, considerant-se la primera causa de discapacitat en aquesta població. Els cannabinoides presenten efectes analgèsics i antiespàstics; i estan aprovats pel tractament d'aquests símptomes. Objectius. Realitzar una revisió sistemàtica i metaanàlisi dels estudis clínics aleatoritzats que comparen cannabinoides amb placebo per: 1) Avaluar l'eficàcia terapèutica dels cannabinoides comparats amb placebo en espasticitat; dolor; qualitat de vida; altres símptomes com espasmes, alteracions urinàries i altres; i si l'eficàcia terapèutica dels diferents cannabinoides en el tractament de l'esclerosi múltiple és diferent. 2) Avaluar la tolerabilitat i per tant el risc d'esdeveniments adversos, els abandonaments per aquesta causa; esdeveniments adversos com mareig/vertigen, sequedat de boca o altres; i el perfil de tolerabilitat dels diferents cannabinoides. Mètodes. Es va fer una recerca bibliogràfica a les bases de dades MEDLINE (PubMed) i la Biblioteca Cochrane Plus d'assaigs clínics aleatoritzats, doble cec i controlats amb placebo en pacients d'esclerosi múltiple. Resultats. Es van incloure 15 estudis amb els tractaments d'extracte de cànnabis (cannabis extract, CE) oral, CE oromucós (nabiximols, Sativex®) i THC oral (dronabinol o nabilona). Els resultats van ser: 1) Hi ha diferències significatives entre els cannabinoides com a grup i el placebo (SMD = -0.17, 95% CI [-0.26, -0.07]) amb una reducció de l'espasticitat i dels espasmes (SMD = -0.21, 95% CI [-0.35, -0.07]); no hi ha diferències significatives entre els cannabinoides com a grup i el placebo (SMD= -0.16, 95% CI [-0.33, 0.01]) en dolor, encara que sí n'hi ha entre CE oral i placebo (SMD = -0.29, 95% CI [-0.53, -0.05]) i entre THC i placebo (SMD = -0.59, 95% CI [-1.16, -0.01]) amb una reducció del dolor; no hi ha diferències significatives entre els cannabinoides com a grup i el placebo en qualitat de vida (SMD = -0.08, 95% CI [-0.18, 0.01]) ni en alteracions urinàries (SMD = -0.12, 95% CI [-0.29, 0.04]). 2) Els cannabinoides incrementen el risc de patir esdeveniments adversos (rr = 1.76, 95% CI [1.48, 2.09]); els cannabinoides incrementen el risc d'abandonament per esdeveniments adversos (rr = 2.28, 95% CI [1.52, 3.41]). Conclusions. Els resultats suggereixen una limitada eficàcia dels cannabinoides pel tractament de l'espasticitat i el dolor. DESCRIPTORS. Revisió sistemàtica, metaanàlisi, esclerosi múltiple, sistema nerviós central, cànnabis, cannabinoides, tetrahidrocannabinol, cannabinol, cannabidiol.

[es] Introducción. La esclerosis múltiple (EM) es una enfermedad neurodegenerativa caracterizada por la inflamación y la destrucción selectiva de la mielina en el sistema nervioso central (SNC). Se presenta sobretodo en adultos jóvenes, siendo la primera causa de discapacidad en esta población. Los cannabinoides presentan efectos analgésicos y antiespásticos estando aprobados para el tratamiento de estos síntomas. Objetivos. Realizar una revisión sistemática y metaanálisis de los ensayos clínicos aleatorizados que comparan cannabinoides con placebo para: 1) Evaluar la eficacia terapéutica de los cannabinoides comparados con placebo en espasticidad; dolor; calidad de vida; otros síntomas como espasmos, alteraciones urinarias u otros; y el perfil de eficacia terapéutica de los distintos cannabinoides en el tratamiento de la EM. 2) Evaluar la tolerabilidad y por ello el riesgo de eventos adversos; los abandonos por esta causa; eventos adversos como mareo/vértigo, sequedad de boca u otros; y el perfil general de tolerabilidad de los distintos cannabinoides. Métodos. Se realizó una búsqueda bibliográfica en las bases de datos MEDLINE (PubMed) y la Biblioteca Cochrane Plus de ensayos clínicos aleatorizados, doble ciego y controlados con placebo con pacientes de EM. Resultados. Se incluyeron 15 estudios con los tratamientos de extracto de cannabis (cannabis extract, CE) oral, CE oromucoso (nabiximoles, Sativex®) y THC oral (dronabinol o nabilona). Los resultados fueron: 1) Hay diferencias significativas entre los cannabinoides como grupo y el placebo (SMD = -0.17, 95% CI [-0.26, -0.07]) con una reducción de la espasticidad y de los espasmos (SMD = -0.21, 95% CI [-0.35, -0.07]); no se encontraron diferencias significativas entre los cannabinoides como grupo y el placebo (SMD= -0.16, 95% CI [-0.33, 0.01]) en dolor, aunque sí entre CE oral y placebo (SMD = -0.29, 95% CI [-0.53, -0.05]) y entre THC y placebo (SMD = -0.59, 95% CI [-1.16, -0.01]) con una reducción del dolor; no hay diferencias significativas entre los cannabinoides como grupo y el placebo en calidad de vida (SMD = -0.08, 95% CI [-0.18, 0.01]) ni en alteraciones urinarias (SMD = -0.12, 95% CI [-0.29, 0.04]). 2) Los cannabinoides incrementan el riesgo de padecer eventos adversos (rr = 1.76, 95% CI [1.48, 2.09]); los cannabinoides incrementan el riesgo de abandono por eventos adversos (rr = 2.28, 95% CI [1.52, 3.41]). Conclusiones. Los resultados sugieren una limitada eficacia de los cannabinoides para el tratamiento de la espasticidad y el dolor. DESCRIPTORES. Revisión sistemática, metaanálisis, esclerosis múltiple, sistema nervioso central, cannabis, cannabinoides, tetrahidrocannabinol, cannabinol, cannabidiol.