[ca] En els darrers anys hi hagut un important desenvolupament en el camp de la recerca biomèdica que ha portat a la necessitat de definir nous biomarcadors tant de diagnòstic, pronòstic com de seguiment de les malalties i de teràpies. La citometria de flux multiparamètrica s'ha posicionat com una de les tecnologies més útils per al monitoratge de les malaties immunomediades, permeten un anàlisi detallat i exhaustiu de les subpoblacions limfocitàries minoritàries en sang perifèrica. En aquest treball s'ha abordat l'estudi de les subpoblacions limfocitàries minoritàries com a marcadors en sang perifèrica en malalties autoimmunitàries organoespecífiques, en concret en la malaltia de Graves-Basedow i en l'Esclerosi múltiple. En pacients amb malaltia de Graves-Basedow s'ha buscat quin patró de subpoblacions limfocitàries diferenciava aquells pacients en els que tot i estar clínicament estable es manté la presència d'autoanticossos, d'aquells pacients en què els autoanticossos han negativitzat. En l'Esclerosi Múltiple, s'han analitzat els canvis en les subpoblacions limfocitàries en sang perifèrica de pacients amb Esclerosi Múltiple Remitent Recurrent sense tractament i amb formes progressives, comparat amb donants sans. També s'ha realitzat un estudi observacional en el que s'ha analitzat la influència dels tractament immunomoduladors sobre les subpoblacions limfocitàries. A més, s'ha fet un seguiment longitudinal durant 12 mesos en un subgrup de pacients amb Esclerosi Múltiple que iniciaven tractament amb fingolimod, un agonista del receptor de l'esfingosina-1P que reté els limfòcits en els ganglis limfàtics. S'ha identificat els patrons limfocitaris a temps basal que diferencien els pacients que han fet bona resposta al tractament dels que no. Es resultats recolzen que la caracterització fenotípica de subpoblacions limfocitàries minoritàries en sang perifèrica per citometria de flux és una eina útil que permet identificar possibles biomarcadors per al diagnòstic i resposta al tractament de les malalties autoimmunitàries organoespecífiques i, per extensió, d'altres malalties immunomediades.

[en] In the last years, the significant development in the field of biomedical research has lead to the need to define new biomarkers for diagnosis, prognosis or monitoring of diseases. In this context, flow cytometry has been positioned as one of the most useful technologies for monitoring immune-mediated diseases, as it allows to perform a detailed and exhaustive analysis of minor lymphocyte subpopulations in peripheral blood. In the present study, the flow cytometry analysis of minor lymphocyte subpopulations as biomarkers in peripheral blood for organ-specific autoimmune diseases -specifically in Graves' disease and Multiple Sclerosis- has been addressed. In Graves' disease patients, a different pattern of lymphocyte subpopulations has been identified in those patients clinically stable who maintain the presence of anti-TSH autoantibodies, compared to patients without those autoantibodies. In Multiple sclerosis, changes in lymphocyte subpopulations in peripheral blood have been identified in untreated relapsing-remitting patients and progressive forms compared with those of healthy donors. The influence of immunomodulatory therapies on lymphocyte subpopulations has been also analysed in a cross-sectional study. In addition, a 12 months follow-up has been performed in a subgroup of Multiple Sclerosis patients starting fingolimod therapy, an antagonist of S1P that sequesters lymphocytes in the lymph nodes. Interestingly, a different pattern in minor lymphocyte subpopulations has been identified according to response to fingolimod-treatment. The results of this work support that characterization of minor lymphocyte subpopulations in peripheral blood, by flow cytometry, is a useful tool to identify potential biomarkers for the diagnosis and response to treatment of organ-specific autoimmune diseases, and by extension to other immune-mediated diseases.