BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquesta tesi explora l'aplicació dels aproximants de Padé i D-Log Padé a la cromodinàmica quàntica (QCD), centrant-se en el seu potencial per modelar funcions divergents mantenint les propietats analítiques essencials. Proposem una nova conjectura de convergència per als aproximants D-Log Padé en el cas de les funcions de tipus Stieltjes i realitzem una anàlisi comparativa de les dues tècniques en diversos escenaris relacionats amb la QCD. Aquests inclouen la determinació del moment magnètic anòmal del muó i la parametrització dels factors de forma en les desintegracions del mesó B. Els nostres resultats demostren l'eficàcia d'aquestes aproximacions per reduir les incerteses i millorar la parametrització d'expressions amb pols o talls de branca.

[es] Esta tesis explora la aplicación de los aproximantes de Padé y D-Log Padé en la Cromodinámica Cuántica (QCD), centrándose en su potencial para modelar funciones divergentes manteniendo propiedades analíticas esenciales. Proponemos una nueva conjetura de convergencia para los aproximantes D-Log Padé en el caso de las funciones de tipo Stieltjes y realizamos un análisis comparativo de ambas técnicas en varios escenarios relacionados con la QCD. Estos incluyen la determinación del momento magnético anómalo del muón y la parametrización de los factores de forma en las desintegraciones del mesón B. Nuestros resultados demuestran la eficacia de estas aproximaciones para reducir incertidumbres y mejorar la parametrización de expresiones con polos o cortes de rama.
[ca] La vida teatral a Andorra de 1900 a 1970 estudia el teatre a Andorra des dels seus inicis populars fins a l'aparició del teatre comercial, a partir de 1960, amb l'auge del Casal del Centre. A partir dels anys cinquanta comencen les produccions d'autors andorrans. La tesi té dues vessants. La històrico-sociològica centrada en les representacions teatrals que es posen en escena a Andorra durant aquells anys. I la folklòrico-literària on s'analitzen les obres pròpiament andorranes, entre les quals destaca la producció d'Esteve Albert. Com a conclusió, durant el període 1900 – 1970, es constata que el teatre andorrà és popular i en català, lligat a les festes de Nadal i Carnaval i a l'entorn pirinenc. Malgrat les nombroses representacions d'obres còmiques (la major part de les quals són realistes i de dramaturgs catalans) el substrat escènic folklòric i muntanyenc (com el dels balls de l'óssa) predomina.

[es] La vida teatral en Andorra de 1900 a 1970 estudia el teatro en Andorra desde sus inicios populares hasta la aparición del teatro comercial, a partir de 1960, con el auge del Casal del Centre. A partir de los años cincuenta comienzan las producciones de autores andorranos. La tesis tiene dos vertientes. La histórico-sociológica centrada en las representaciones teatrales que se ponen en escena en Andorra durante aquellos años. Y la folclórica-literaria donde se analizan las obras propiamente andorranas, entre las que destaca la producción de Esteve Albert. Como conclusión, durante el periodo 1900 - 1970, se constata que el teatro andorrano es popular y en catalán, ligado a las fiestas de Navidad y Carnaval y en el entorno pirenaico. A pesar de las numerosas representaciones de obras cómicas (la mayor parte de las cuales son realistas y de dramaturgos catalanes) el sustrato escénico folclórico y montañoso (como el de los bailes de la osa) predomina.
[ca] Perseguim conèixer com eren les principals estances que hi havia en una casa als segles XIV-XVI. Desitgem saber com eren els mobles que hi hauríem trobat i les característiques de la resta d'objectes que hi havia. La primera font d'informació són els inventaris i encants que es feren a la ciutat de Lleida i que es conserven a l'Arxiu Capitular d'aquesta ciutat. En segon lloc, hem recorregut a les fonts iconogràfiques. Hem cercat els objectes que són esmentats als documents de Lleida en les representacions que trobem en la iconografia de l'Europa occidental. Recorrem a la pintura realitzada a Catalunya, als segles XIV-XVI. Amb tot, som conscients de la necessitat d'ampliar les fonts iconogràfiques amb els models nòrdics i italians si permeten documentar la informació de les fonts escrites. En tercer lloc, també són una font molt útil els objectes que es conserven als museus.

[es] Deseamos conocer las dependencias de las casas en los siglos XIV-XVI. Pretendemos saber cómo eran los muebles que ocupaban esas estancias y sus características, así como del resto de objetos que había. La primera fuente de información son los inventarios y las listas de objetos vendidos en el mercado de segunda mano que se conservan en el Archivo Capitular de esta ciudad. En segundo lugar, hemos recurrido a las fuentes iconográficas. Hemos buscado los objetos mencionados en los documentos de Lleida en las representaciones que encontramos en la iconografía de la Europa occidental. Recurrimos a la pintura realizada en Cataluña en los siglos XIV-XVI. No obstante, somos conscientes de la necesidad de ampliar las fuentes iconográficas con los modelos nórdicos e italianos, cuando estos permiten documentar la información de las fuentes escritas. En tercer lugar, también pueden ser una fuente muy útil los objetos que se conservan en los museos.
[ca] El treball reconstrueix la trajectòria professional d'Esteban Salazar Chapela des dels seus inicis fins l'acabament de la guerra civil. L'anàlisi de l'esmentat corpus (ressenyes critiques, articles d'opinió i obres narratives) permet determinar les principals característiques de la seva obra literària i periodística, conèixer les seves conviccions estètiques i ideològiques al llarg de més d'una dècada i precisar la influència que va rebre d'algunes de les figures més rellevants d'aquest període, entre les quals es troba José Ortega y Gasset. L'estudi de la seva vinculació a les principals publicacions periòdiques d'aquell moment, de la seva intervenció als debats públics que van sorgir durant els anys vint i els anys trenta i de les relacions personals i professionals que va mantenir llavors ajuden a situar la seva producció i el seu treball en el context en el qual es van desenvolupar, una època que ha estat revisada a partir del camí recorregut per l'escriptor.

[es] El trabajo reconstruye la trayectoria profesional de Esteban Salazar Chapela desde sus inicios hasta la finalización de la guerra civil. El análisis de dicho corpus (reseñas críticas, artículos de opinión y obras narrativas) permite establecer las principales características de su obra literaria y periodística, así como conocer sus convicciones estéticas e ideológicas a lo largo de más de una década y precisar la influencia que tuvieron en él algunas de las figuras más relevantes del mencionado período, entre las que se encuentra José Ortega y Gasset. El estudio de su vinculación a las principales publicaciones periódicas del momento, de su intervención en los debates públicos que surgieron durante las décadas de los veinte y de los treinta y de las relaciones personales y profesionales que mantuvo entonces ayudan a situar su producción y su trabajo en el contexto en el que se desarrollaron, una época que ha sido revisada siguiendo el camino recorrido por el escritor.
[ca] La present investigació analitza l'evolució que va tenir l'associacionisme durant la dictadura franquista, concretament entre els anys del que es coneix com a Primer Franquisme (1939-1959). Per fer-ho s'ha escollit com a marc geogràfic la comarca del Priorat, un espai que serveix per concretar el nostre àmbit de treball al món rural, a més de tenir certes particularitats en la seva evolució general que la fan susceptible a ser treballada. Estudiar l'associacionisme durant aquell període ens permet, a part de veure les principals característiques de les entitats, fer un treball exhaustiu sobre com va ser l'establiment de la dictadura al món rural, sobretot en els aspectes que fan referència a la repressió i la instauració dels poders locals. Tot això és necessari per veure que l'evolució que tingueren les associacions estigué molt condicionada per les actituds de les autoritats, a més de mostrar la duresa de la repressió franquista en matèria associativa.

[es] La presente investigación analiza la evolución que tuvo el asociacionismo durante la dictadura franquista, concretamente durante los años del llamado Primer Franquismo (1939-1959). Para hacerlo se ha escogido como marco geográfico la comarca del Priorat, un espacio que sirve para concretar nuestro ámbito de trabajo en el mundo rural y que además reúne ciertas particularidades en su evolución general que la hacen susceptible a ser trabajada. Estudiar el asociacionismo durante dicho período nos permite, aparte de ver las principales características de las entidades, hacer un trabajo exhaustivo acerca del establecimiento de la dictadura en el mundo rural, sobretodo en aspectos como la represión y la instauración de los poderes locales. Todo esto es necesario para ver que la evolución que tuvieron las asociaciones estuvo muy condicionada a las actitudes de las autoridades, además de mostrar la dureza de la represión franquista en materia asociativa.
[ca] L'estil de vida que durant les últimes dècades s'està imposant a la nostra societat afavoreix el desequilibri del balanç energètic i en conseqüència l'aparició de la síndrome metabòlica, amb les implicacions que suposa no només en salut pública sinó també a nivell socioeconòmic. Malgrat que existeixen treballs que evidencien afectes beneficiosos sobre paràmetres de la síndrome metabòlica atribuïts al consum de soja i te verd, les vies moleculars d'actuació dels seus principals biocompostos no han estat encara totalment caracteritzades. En aquesta tesi s'ha descrit que les vies d'actuació i els mecanismes en els que participen les isoflavones genisteïna, daidzeïna i el seu metabòlit equol, contribuirien a una millora de la hiperglucèmia, la hiperlipidèmia, la inflamació i l'esteatosi hepàtica, importants components de la fisiopatologia de la síndrome metabòlica en humans. Per altra banda, s'ha demostrat que la principal catequina del te verd, el gal•lat d'epigal•locatequina, actua mitjançant la seva autooxidació, com a senyalitzador cel•lular, induint un desacoblament mitocondrial compensat per un augment de l'activació d'AMPK. Aquestes troballes contribueixen a una descripció dels mecanismes d'acció que podrien explicar els efectes beneficiosos sobre les alteracions del metabolisme energètic associats al consum de soja i te verd.

[es] El estilo de vida que durante las últimas décadas se está imponiendo en nuestra sociedad favorece el desequilibrio del balance energético y con ello el desarrollo del síndrome metabólico, cuyas patologías asociadas son la principal causa de muerte en los países desarrollados. Aunque existen trabajos que evidencian efectos beneficiosos sobre parámetros del síndrome metabólico atribuidos al consumo de soja y té verde, las vías moleculares de actuación de sus principales biocompuestos no han sido aún caracterizadas. En esta tesis se ha descrito no sólo las vías sino también los mecanismos mediados por las isoflavonas genisteína, daidzeína y su metabolito equol, en modelos in vitro insulinorresistentes de los principales tejidos diana de la acción insulínica. Por su parte, se ha demostrado que la principal catequina del té verde, el galato de epigalocatequina, actúa mediante su autooxidación, como señalizador celular, induciendo un desacoplamiento mitocondrial, que se compensa por un incremento de la activación de AMPK. Estos hallazgos contribuyen a la descripción más de los mecanismos de acción que podrían explicar los efectos beneficiosos sobre los desajustes del metabolismo energético asociados al consumo de soja y té verde
[ca] Tran(s)-tocar la noció de gènere requeria no la seva eliminació, sinó un eixamplament com a forma de qüestionament. A través del rizoma de Deleuze i Guattari -i de moltes altres veus no menys fructíferes que han anat configurant el projecte- hem elaborat una noció de gènere rizomàtica, expandida, mòbil. Gezoma ofereix un conjunt d'eines per a traçar futures relacions afectives, socials i polítiques. Amplia i reformula la comprensió dels gèneres, la manera de pensar-los i relacionar-nos amb ells, des d'una diferència i no tant una identificació. Aquest treball explora les subjectivitats expandides i les seves resistències, com es pot tenir una vida vivible malgrat les imposicions normatives binàries en relació al cos, a les emocions, al llenguatge, a la pròpia manera de pensar-nos. Per a arribar a aquest lloc, hem necessitat problematitzar el mètode de recerca i proposar la broteGrafía com una maquinaria per a moure'ns pel fer investigatiu de forma rizomàtica. Aquesta proposta de tesi podria ser utilitzada com un dels múltiples mapes de resistències micropolítiques al gènere binari; o com un instrument d'intervenció terapèutica crítica activa; o com un mètode broteGràfic de pràctiques d'insurrecció en el fer investigatiu que planta cara a un sistema binari que viu infiltrat en el nostre desig i que, gràcies als moviments més enllà del binari de totes les persones implicades, ja hem començat la seva transformació imparable.

[es] Tran(s)-tocar la noción de género requería no su eliminación, sino un ensanchamiento como forma de cuestionamiento. A través del rizoma de Deleuze y Guattari -y de otras muchas voces no menos fructíferas que han ido configurando el proyecto- hemos elaborado una noción de género rizomática, expandida, móvil. Gezoma ofrece un conjunto de herramientas para trazar futuras relaciones afectivas, sociales y políticas. Amplía y reformula la comprensión de los géneros, la manera de pensarlos y relacionarnos con ellos, desde una diferencia y no tanto una identificación. Este trabajo explora las subjetividades expandidas y sus resistencias, cómo se puede tener una vida vivible a pesar de las imposiciones normativas binarias en relación al cuerpo, a las emociones, al lenguaje, a la propia manera de pensarnos. Para llegar a este lugar, hemos necesitado problematizar el método de investigación y proponer la broteGrafía como una maquinaría para movernos por el hacer investigativo de forma rizomática. Esta propuesta de tesis podría ser utilizada como uno de los múltiples mapas de resistencias micropolíticas al género binario; o como un instrumento de intervención terapéutica crítica activa; o como un método brotegráfico de prácticas de insurrección en el hacer investigativo que planta cara a un sistema binario que vive infiltrado en nuestro deseo y que, gracias a los movimientos más allá del binario de todas las personas implicadas, ya hemos comenzado su transformación imparable.
[ca] Aquesta tesi doctoral es tracta d'un estudi teòric descriptiu i comparatiu, sota un paradigma hermenèutic, del tractament de la transferència que fan Klein i Lacan. Per tant el seu objectiu es descriure comparativament l'abordatge tècnic de la transferència en aquests autors. La justificació roman en diversos punts. Primer, l'escassetat d'estudis comparatius entre Klein i Lacan. Segon, la influència d'ambdós autors en psicoanalistes posteriors. Tercer, la importància del concepte de transferència en els diàlegs psicoanalítics. S'empra un disseny inspirat en l'hermenèutica fenomenològica i en la bibliometria. Es conclou, a partir de la bibliometria, que Klein i Lacan sempre han atès el concepte de transferència al llarg de la seva obra. Ambdós presenten un especial interès sobre el mateix en la part mitja i final dels seus treballs. A partir de l'anàlisi de textos, inspirat en l'hermenèutica fenomenològica, es conclou que Klein verbalitza interpretativament la transferència en tot moment. En canvi Lacan, malgrat que entén que la transferència és necessària, no la verbalitza donat que ho considera contraindicat.

[es] Esta tesis doctoral se trata de un estudio teórico descriptivo y comparativo, bajo un paradigma hermenéutico, del tratamiento de la transferencia que hacen Klein y Lacan. Por tanto su objetivo es describir comparativamente el abordaje técnico de la transferencia en estos autores. La justificación se basa en varios puntos. Primero, la escasez de estudios comparativos entre Klein y Lacan. Segundo, la influencia de ambos autores en psicoanalistas posteriores. Tercero, la importancia del concepto de transferencia en los diálogos psicoanalíticos. Se emplea un diseño inspirado en la hermenéutica fenomenológica y en la bibliometría. Se concluye, a partir de la bibliometría, que Klein y Lacan siempre han atendido el concepto de transferencia a lo largo de su obra. Ambos presentan un especial interés sobre el mismo en la parte media y final de sus trabajos. A partir del análisis de textos, inspirado en la hermenéutica fenomenológica, se concluye que Klein verbaliza interpretativamente la transferencia en todo momento. En cambio Lacan, a pesar de que entiende que la transferencia es necesaria, no la verbaliza ya que lo considera contraindicado.
[ca] Les formes d'aparellament i els episodis de contagi entre la pràctica artística i l'audiovisual i el multimèdia en el context de canvi de la societat cultural dels darrers trenta anys són els objectius d'aquesta tesi. La seva gènesi es troba en la formalització hipermèdia (textos, imatges, sons i vídeos) d'aquesta i en la voluntat d'articular, organitzar i regular el marc referencial i metodològic, així com el corpus epistemològic, de manera ramificada. Sota una ordenació sincrònica i interactiva dels procediments d'interrogar-se pel què (detecció), de veure on i què ha suposat (anàlisi) i de conèixer com i de quina manera (descripció), s'extreu una valoració del conjunt complex de les aportacions fetes per l'art a la comunicació. Les etzibades, sense estrèpits, en l'estructura rígida de la comunicació encoratjades per l'art; les conseqüències de l'exercici d'un sentit crític envers la mediació i d'una conscienciació de l'ecologia dels mitjans; les influències en la renovació de la percepció d'espai i de temps mediàtic, formen part del plec de conclusions. La contribució de l'art a l'aparició de noves tipologies de l'expressió audiovisual i multimèdia; la inferència d'elements provinents de l'art en la configuració d'una sensibilitat post en la comunicació actual són descrits en aquesta tesi no lineal (versió original hipermèdia) que ara teniu a l'abast en forma lineal (versió textual en PDF).

[es] Las formas de aparejamiento y los episodios de contagio entre la práctica artística y el audiovisual y el multimedia en el contexto de cambio de la sociedad cultural de los últimos treinta años son los objetivos de esta tesis. Su génesis se encuentra en la formalización hipermedia (textos, imágenes, sonidos y vídeos) de la misma y en la volundad de articular, organizar y regular el marco referencial y metodológico, así como el corpus epistemológico, de manera ramificada. Bajo una ordenación sincrónica e interactiva de los procedimientos de interrogarse por el qué (detección), de ver dónde y qué ha supuesto (análisis) y de conocer cómo y de qué manera (descripción), se extrae una valoración del conjunto complejo de las aportaciones realizadas por el arte a la comunicación. Los golpes, sin estrépitos, en la estructura rígida de la comunicación, alentados por el arte; las consecuencias del ejercicio de un sentido crítico para con la mediación y de una concienciación de la ecología de los medios; las influencias en la renovación de la percepción de espacio y de tiempo mediático, forman parte del conjunto de conclusiones. La contribución del arte a la aparición de nuevas tipologías de la expresión audiovisual y multimedia; la inferencia de elementos procedentes del arte en la configuración de una sensibilidad post en la comunicación actual son descritos en esta tesis no lineal (versión original hipermedia) que ahora tienen a su alcance en forma lineal (versión textual en PDF).
[ca] Aquesta tesi està centrada en la necessitat permanent d'incrementar l'eficiència productiva dels productors dins un sector molt competitiu. Per això es proposa: i) Anàlisi de l'eficiència i les variables que l'explicarien i ii) desenvolupament i validació d'un model de simulació per avaluar diferents estratègies productives. La revisió bibliogràfica dels models econòmics desenvolupats per granges porcines demostra que l'ús al sector porcí de models de decisió estratègics publicats a la literatura és molt limitat. Es demostra com els mètodes no paramètrics (DEA) són més pràctics i intuïtius que els mètodes paramètrics. En conjunt, les granges analitzades van resultar molt eficients. Per recolzar als grangers en la seva pressa de decisions i en l'anàlisi de diferents estratègies productives, es va desenvolupar un Sistema de Suport a la presa de Decisions: AnaPorkDSS. En conclusió, decisions com entrar en contractes d'integració ben negociats, mantenir un cens de truges estable i l'augment del nombre d'inseminacions que augmentin la prolificitat, incrementen l'eficiència de les granges.

[es] Esta tesis se centra en la necesidad permanente de incrementar la eficiencia productiva de los productores dentro de un sector muy competitivo. En base a lo anterior se propone: i) Análisis de la eficiencia y las variables que la explicarían y ii) desarrollo y validación de un modelo de simulación para evaluar diferentes estrategias productivas. La revisión bibliográfica de los modelos económicos desarrollados para granjas porcinas demuestra que el uso dentro del sector porcino de modelos de decisión estratégicos publicados en la literatura es muy limitado. Se demuestra como los métodos no paramétricos (DEA) son más prácticos e intuitivos que los métodos paramétricos. En conjunto, las granjas analizadas resultaron muy eficientes. Para apoyar a los granjeros en la toma de decisiones y en el análisis de diferentes estrategias productivas, se desarrolló un Sistema de Soporte a la toma de Decisiones: AnaPorkDSS. En conclusión, decisiones como entrar en contratos de integración bien negociados, mantener un censo de cerdas estable y el aumento del número de inseminaciones que aumenten la prolificidad, incrementan la eficiencia de las granjas.