[ca] El "pòster" a presentar pretén donar a conèixer molt resumidament el que podríem anomenar com un "gir" en la manera de fer i de relacionar-se de l'Arqueologia amb altres ciències. En particular es defensa un paper central de l'Arqueologia dins de l'ampli camp de la gestió del patrimoni cultural (GPT). Malgrat la seva escassa representació en el món acadèmic espanyol, sens dubte la GPT mourà en el futur - si no ho fa - més recursos i persones que el mercat arqueològic. En que la disciplina arqueològica sàpiga adaptar-se als canvis que aquesta situació comportarà resideix la clau de la seva supervivència futura com a activitat acadèmica profitosa per a la societat. Més tenint en compte el context actual neoliberal on les retallades de fons públics tendeixen a minar en primer lloc aspectes culturals i de recerca. Per això, creiem que l'Arqueologia ha d'ocupar el seu espai en el món de la GPT per no ser desbancada per altres disciplines que fins ara s'han mostrat més puixants en el nostre país, com la Geografia o l'arquitectura. A més, dins del camp de la GPT l'Arqueologia pot desplegar tota la seva capacitat projectual basada en una facilitat per entendre contextos històrics, sociopolítics i econòmics amplis que es mostra essencial en el món contemporani. Des d'aquesta perspectiva, creiem que l'Arqueologia no ha de sotmetre's a les rígides categories administratives que la condemnen a una posició secundària com "bombers patrimonials", sinó que més aviat hauria de repensar les seves relacions amb altres disciplines sense una estratificació jeràrquica. Des de la GPT, per tant, l'Arqueologia entra en contacte amb camps tan diversos com el desenvolupament rural, la gestió ambiental, cinegètica i forestal, l'ordenació del territori, les polítiques urbanístiques, l'arquitectura i la restauració, la gestió empresarial, etc . Per això la disciplina ha d'estar al corrent no només de l'evolució de les polítiques administratives i de les transformacions teòriques i metodològiques de les altres disciplines, sinó que ha de repensar a si mateixa dins de nous paradigmes filosòfics i sociològics als que sens dubte pot aportar nous conceptes i experiències. Sempre que, evidentment, l'Arqueologia es trobi present en les discussions contemporànies sobre teoria i pràctica en l'àmbit francòfon i anglosaxó. La situació actual no és sostenible: les diferents corrents de pensament solen arribar a la nostra disciplina amb un retard d'uns 15 anys en el món anglosaxó i més encara a Espanya, si és que arriben. Estructuralisme, post-estructuralisme, teoria de l'actor-xarxa, pragmatisme, etc. haurien de ser paraules habituals en el món arqueològic, més enllà de les simples dicotomies processualista - postprocesualistas. Dins d'aquest marc general es pot intuir un nou paper de la Universitat en el context de la GPT i la creació de projectes a nivell territorial. Entenc la Universitat com un ens que, sent conscient del context de domini de les polítiques de mercat i de les limitacions de les rígides categories administratives, sobrepassi les dues restriccions per poder crear nous conceptes i línies de pensament - això sí, mantenint sempre per difícil que pugui semblar, una posició pragmàtica-. Lluny d'aquesta funció la Universitat deixa de tenir sentit i per això la crisi al començament del segle XXI: o la fagocita el mercat o l'administració. Convençut d'aquests plantejaments, intentaré explicar breument partint de dos eixos que giren en una manera obert al voltant de la GPC. En el primer d'ells es esbossen les línies de desenvolupament teòric en una manera abstracte. En el segon, per evitar la crítica d'excessiva abstracció i per mantenir la convicció pragmàtica, s'explica succintament la posada en pràctica de la teoria a través del projecte de creació d'un Parc Cultural a Maragatería (Lleó).

[en] The "poster" to introduce aims to show very briefly what we could call a "spin" on how to make and interact with other sciences Archaeology. In particular, it advocates a central role of archeology in the broad field of cultural heritage management (GPT). Despite their low representation in the Spanish aca demic world, certainly the GPT move into the future - if it does now - more resources and people the archaeological market. Archeology that can adapt to changing this situation would lead lies the key to its future survival as an academic activity beneficial to society. Especially considering the current neoliberal context where public funding cuts tend to undermine first research and cultural aspects. We therefore believe that archeology has to take his place in the world of GPT to not be supplanted by other disciplines so far have been more vigorous in our country, such as geography or architecture. Furthermore, within the field of archeology GPT can display his design skills based on a facility to understand the historical, sociopolitical and economic services essential shown in the contemporary world. From this perspective, we believe that archeology is not to be subject to rigid administrative categories condemn it to a secondary position as a "fire property", but rather should reconsider its relations with other disciplines without a hierarchical stratification. Since the GPT, therefore, Archaeology contact fields as diverse as rural development, environmental management, hunting and forestry, land management, urban policy, architecture and restoration, management, etc. For this, the discipline has to be aware not only of the development of administrative policies and the theoretical and methodological changes to the other disciplines, but has to rethink itself in philosophical and sociological paradigms to which no doubt can bring new concepts and experiences. Provided, of course, Archaeology is present in contemporary discussions on theory and practice in Francophone and Anglo-Saxon area. The current situation is not sustainable: the different schools of thought often come to our discipline with a delay of about 15 years in the Anglo world and more so in Spain, if ever. Structuralism, post-structuralism, actor-network theory, pragmatism, and so on. should be common words in the archeological world, beyond the simple dichotomies procesual - postprocessual. Within this framework one can sense a new role of universities in the context of the GPT and the creation of projects at national level. I understand the University as an entity that, being aware of the context domain market policies and the limitations of rigid administrative categories, exceeding both restrictions in order to create new concepts and ways of thinking - yes, always difficult to maintain may seem, a pragmatic position. Far from the University this feature is meaningless and hence the crisis in the early twenty first century: either engulfs the market or the administration. Convinced of these approaches, try to explain briefly from two shafts rotating in an open manner about the GPC. In the first of which outlines the lines of theoretical development in the abstract. In the second, to avoid criticism of excessive abstraction and to maintain a pragmatic conviction, succinctly explained the implementation of the theory through the proposed establishment of a Cultural Park Maragatería (León).