[ca] Introducció: L'epilèpsia del lòbul temporal representa un dels subtipus més freqüents d'epilèpsia, freqüentment refractària. S'associa a una disfunció cognitiva multidomini que afecta particularment a la memòria i el llenguatge, tot i que també hi ha alteracions en funcions executives, atenció i velocitat de processament. L'alteració en les capacitats perceptives visoespacials no ha estat confirmada. Paral·lelament, s'ha descrit una pèrdua de volum cerebral que s'acompanya d'una disrupció progressiva de la substància blanca més enllà de l'àrea epileptogènica i que afecta múltiples xarxes neuronals. Estudis previs han demostrat correlacions entre els volums de substància gris temporal amb la memòria i el llenguatge específicament. Aquestes funcions s'han associat també a la pèrdua d'integritat d'alguns tractes de substància blanca. No obstant això, hi ha menys evidència que relacioni els canvis en volumetria tant en la substància gris com blanca amb el rendiment cognitiu multidomini i en particular amb altres funcions com les executives, atencionals i visoperceptives. Objectiu: l'objectiu de aquest treball és descriure els canvis existents en els volums cerebrals globals i regionals de substància gris i blanca i establir la seva correlació amb el rendiment cognitiu multidomini, incloent les funcions visoperceptives, atencionals i executives en pacients amb epilèpsia del lòbul temporal. També vam estudiar les possibles associacions de les característiques de l'epilèpsia amb el rendiment cognitiu i la pèrdua de volum cerebral. Mètodes: es va realitzar un estudi transversal que analitzava volums cerebrals globals i regionals extrets a partir d'estudis de ressonància magnètica cerebral, utilitzant seqüències ponderades en 3D T-1, comparant a 34 pacients amb epilèpsia del lòbul temporal amb 30 controls sans, utilitzant models de regressió lineal ajustats per edat i sexe. Els volums cerebrals dels pacients es van correlacionar amb els paràmetres neuropsicològics estandarditzats (T-score) obtinguts en una avaluació neuropsicològica. Finalment, es van estudiar les seus potencials associacions amb les característiques clíniques de l'epilèpsia (tipus de crisis, refractarietat i durada de la malaltia). Resultats: els pacients amb epilèpsia van presentar un volum reduït de substància gris cortical i subcortical, substància blanca frontal, putamen, hipocamp i accumbens, així com un major volum de líquid cefaloraquidi. En els pacients amb epilèpsia del lòbul temporal, tant l'atenció com la velocitat de processament es van correlacionar positivament amb els volums de l'hipocamp, l'amígdala, el cos callós i amb la substància blanca dels lòbuls frontal, parietal i temporal. Les funcions executives es van correlacionar positivament amb els volums del globus pàl·lid, hipocamp, cos callós i amb la substància blanca en els lòbuls frontal, parietal i temporal i el cíngol. Pel que fa a les funcions visoperceptives, visoespacials i visoconstructives, es van trobar correlacions addicionals: 1) memòria visual amb precuneus i gruix cortical parietal inferior; 2) funcions visoperceptives amb la substància blanca precuneal i supramarginal; 3) funcions visuoespacials amb la substància blanca precuneal, post-central i parietal inferior i superior; 4) rendiment visoconstructiu amb la substància blanca parietal inferior. La major durada de l'epilèpsia es va associar a un menor volum supramarginal dret i una menor velocitat de processament i un pitjor rendiment en la memòria verbal. Conclusió: en l'epilèpsia del lòbul temporal ha una pèrdua de volum cerebral global que afecta a la substància gris i substància blanca de diverses regions cerebrals i que es reflecteix en un augment del volum de líquid cefaloraquidi. L'atròfia resultant en àrees extratemporals es correlaciona amb un deteriorament cognitiu en funcions atencionals, executives, visoperceptives i la velocitat de processament. Aquestes troballes són probablement la conseqüència d'un dany neuronal que afecta de manera difusa tant a regions corticals com a xarxes neuronals en regions extratemporals, i que implica una disfunció cognitiva multidomini.

[es] Introducción: La epilepsia del lóbulo temporal representa uno de los subtipos más frecuentes de epilepsia, frecuentemente refractaria. Se asocia a una disfunción cognitiva multidominio que afecta particularmente a la memoria y el lenguaje, aunque también existen alteraciones en funciones ejecutivas, atención y velocidad de procesamiento. La alteración en las capacidades perceptivas visoespaciales no ha sido confirmada. Paralelamente, se ha descrito una pérdida de volumen cerebral que se acompaña de una disrupción progresiva de la sustancia blanca más allá del área epileptogénica y que afecta a múltiples redes neuronales. Estudios previos han demostrado correlaciones entre los volúmenes de sustancia gris temporal con la memoria y el lenguaje específicamente. Estas funciones se han asociado también a la pérdida de integridad de algunos tractos de sustancia blanca. Sin embargo, existe menos evidencia que relacione los cambios en volumetría tanto en la sustancia gris como blanca junto con el rendimiento cognitivo multidominio y en particular con otras funciones como las ejecutivas, atencionales y visoperceptivas. Objetivo: el objetivo del presente trabajo es describir los cambios existentes en los volúmenes cerebrales globales y regionales de sustancia gris y blanca y establecer su correlación con el rendimiento cognitivo multidominio, incluyendo las funciones visoperceptivas, atencionales y ejecutivas en pacientes con epilepsia del lóbulo temporal. También estudiamos las posibles asociaciones de las características de la epilepsia con el rendimiento cognitivo y la pérdida de volumen cerebral. Métodos: se realizó un estudio transversal que analizaba volúmenes cerebrales globales y regionales extraídos a partir de estudios de resonancia magnética cerebral, utilizando secuencias ponderadas en 3D T-1, comparando a 34 pacientes con epilepsia del lóbulo temporal con 30 controles sanos, utilizando modelos de regresión lineal ajustados por edad y sexo. Los volúmenes cerebrales de los pacientes se correlacionaron con los parámetros neuropsicológicos estandarizados (T-score) obtenidos en una evaluación neuropsicológica. Por último, se estudiaron sus potenciales asociaciones con las características clínicas de la epilepsia (tipos de crisis, fármaco-resistencia y duración de la enfermedad). Resultados: los pacientes con epilepsia presentaron un volumen reducido de sustancia gris cortical y subcortical, sustancia blanca frontal, putamen, hipocampo y accumbens, así como un mayor volumen de líquido cefalorraquídeo. En los pacientes con epilepsia del lóbulo temporal, tanto la atención como la velocidad de procesamiento se correlacionaron positivamente con los volúmenes del hipocampo, la amígdala, el cuerpo calloso y con la sustancia blanca de los lóbulos frontal, parietal y temporal. Las funciones ejecutivas se correlacionaron positivamente con los volúmenes del globo pálido, hipocampo, cuerpo calloso y con la sustancia blanca en los lóbulos frontal, parietal y temporal y el cíngulo. En cuanto a las funciones visoperceptivas, visoespaciales y visoconstructivas, se encontraron correlaciones adicionales: 1) memoria visual con precuneus y grosor cortical parietal inferior; 2) funciones visoperceptivas con la sustancia blanca precuneal y supramarginal; 3) funciones visoespaciales con la sustancia blanca precuneal, poscentral y parietal inferior y superior; 4) rendimiento visoconstructivo con la sustancia blanca parietal inferior. La mayor duración de la epilepsia se asoció a un menor volumen supramarginal derecho y a una menor velocidad de procesamiento y un peor rendimiento en la memoria verbal. Conclusión: en la epilepsia del lóbulo temporal existe una pérdida de volumen cerebral global que afecta a la sustancia gris y sustancia blanca de varias regiones cerebrales y que se refleja en un aumento del volumen de líquido cefalorraquídeo. La atrofia resultante en áreas extratemporales se correlaciona con un empobrecimiento cognitivo en funciones atencionales, ejecutivas, visoperceptivas y la velocidad de procesamiento. Estos hallazgos son probablemente la consecuencia de un daño neuronal que afecta de manera difusa tanto a regiones corticales como a redes neuronales en regiones extratemporales, y que implica una disfunción cognitiva multidominio.