[ca] En aquest treball es fa una revisió sobre l'estat de l'art de la millora genètica en vinya (Vitis vinifera), espècie pertanyent a la família Vitaceae. Forma part del gènere botànic Vitis, que conté unes 60 espècies, essent la més coneguda i més cultivada Vitis vinifera. Tot i l'arribada de la fil·loxera (Dactylosphaera vitifoliae) i la importació de patògens Nord-americans, que van provocar una elevada mortalitat entre les vinyes europees, no s'han perdut les diferents espècies silvestres emparentades a Europa, tot i que en el procés van estar en perill d'extinció. Actualment es coneixen unes 10.000 varietats de vinya cultivades, de les quals moltes es conserven en bancs de germoplasma arreu del món. Hi ha molts estudis que mostren que tot i existir un gran nombre de noms designant varietats, es pot estimar que gairebé el 50% de la diversitat estimada són duplicats. Les varietats vinificables més cultivades a nivell mundial són el Cabernet Sauvignon, la Sultanina, el Merlot i el Tempranillo. Aquestes varietats son tradicionals, es a dir, no han sigut obtingudes a partir de programes de millora genètica dirigits. Tot i que en el món de la vinya només s'accepten varietats obtingudes mitjançant mètodes tradicionals, degut a la restrictiva legislació que existeix en el sector del vi, actualment hi ha molta investigació sobre l'ús d'altres tècniques com la mutagènesis, la variació soma-clonal, l'embriogènesi somàtica, l'enginyeria genètica o el CRISPR (Clustered Regularly Interspaced Short Palindromic Repeats). Aquesta última sembla ser la que tindrà un ús més notori en un futur, ja que es la tècnica més nova i amb més precisió per poder editar genèticament 'a la carta'. Principalment, els investigadors es centren en la millora de la resistència a patògens i la millora del raïm per a que aquest tingui millors característiques organolèptiques. Aquest treball presenta un resum de totes les tècniques que s'han fet servir per millorar la vinya, ja sigui només treball experimental sense transferència al sector productiu o treballs que s'han transformat en programes de millora genètica per obtenir varietats que finalment s'han arribat a cultivar.

[es] En este trabajo se realiza una revisión sobre el estado del arte de la mejora genética en la vid (Vitis vinifera), una especie perteneciente a la familia Vitaceae. Forma parte del género botánico Vitis, que incluye unas 60 especies, siendo la más conocida y cultivada la Vitis vinifera. A pesar de la llegada de la filoxera (Dactylosphaera vitifoliae) y la importación de patógenos de América del Norte, lo que causó una alta mortalidad en las vides europeas, no se han perdido las diferentes especies silvestres relacionadas con Europa, aunque durante el proceso estuvieron en peligro de extinción. Actualmente se conocen unas 10,000 variedades de vid cultivadas, muchas de las cuales se conservan en bancos de germoplasma en todo el mundo. Hay muchos estudios que muestran que, a pesar de existir un gran número de nombres que designan variedades, se estima que casi el 50% de la diversidad estimada son duplicados. Las variedades viníferas más cultivadas a nivel mundial son el Cabernet Sauvignon, la Sultanina, el Merlot y el Tempranillo. Estas variedades son tradicionales, es decir, no han sido obtenidas a partir de programas de mejora genética dirigidos. Aunque en el mundo de la vid solo se aceptan variedades obtenidas mediante métodos tradicionales debido a la restrictiva legislación en el sector del vino, actualmente existe mucha investigación sobre el uso de otras técnicas como la mutagénesis, la variación somaclonal, la embriogénesis somática, la ingeniería genética o el CRISPR (Clustered Regularly Interspaced Short Palindromic Repeats). Esta última parece ser la que tendrá un uso más destacado en el futuro, ya que es la técnica más nueva y precisa para la edición genética "a medida". Principalmente, los investigadores se centran en mejorar la resistencia a patógenos y las características organolépticas del racimo. Este trabajo presenta un resumen de todas las técnicas utilizadas para mejorar la vid, ya sea solo en trabajos experimentales sin transferencia al sector productivo o en programas de mejora genética para obtener variedades que finalmente se han llegado a cultivar.