[ca] L'ús de la quimioteràpia neoadjuvant (NAC, de l'anglès) en el càncer de mama és cada vegada més freqüent a causa dels seus nombrosos avantatges. Els tumors HER2 positius i els triples negatius solen tenir taxes altes de respostes patològiques completes (pCR, de l'anglès) després d'aquest tractament, mentre que en els tumors luminals-HER2 negatius, les respostes completes són infreqüents. En aquest projecte realitzem dos estudis amb la finalitat d'optimitzar la gestió post-NAC en pacients amb càncer de mama, explorant la utilitat de noves eines de diagnòstic molecular per oferir un tractament més personalitzat. En el primer estudi valorem el potencial de l'ADN tumoral circulant (ctDNA, de l'anglès) per predir la pCR en pacients amb càncer de mama HER2 positiu i triple negatiu post-NAC. Els resultats suggereixen que en pacients que aconsegueixen una resposta clínica completa (cCR, de l'anglès), la desaparició de mutacions específiques del tumor en el ctDNA després de la NAC es correlaciona amb una alta probabilitat de pCR. Això planteja la possibilitat futura d'ometre la cirurgia en pacients que compleixin aquests criteris. El segon estudi avalua el valor pronòstic de l'Oncotype DX Breast Recurrence Score® (RS) post-NAC en pacients amb càncer de mama luminal HER2 negatiu que no van aconseguir una pCR, per identificar aquelles de risc alt que podrien beneficiar-se de tractaments addicionals. Les troballes demostren que l'RS post-NAC és un predictor independent de metàstasis a distància i supervivència global, i que la NAC redueix significativament l'RS, cosa que podria tenir implicacions pronòstiques positives. Ambdues investigacions destaquen la importància dels estudis moleculars en la personalització del tractament post-NAC per al càncer de mama, tot i que amb enfocaments diferents. El ctDNA podria ser una eina prometedora per identificar les pacients que poden evitar la cirurgia després de la NAC, mentre que l'RS post-NAC podria ajudar a estratificar el risc i guiar les decisions terapèutiques en pacients amb malaltia residual després de la NAC.

[es] El uso de quimioterapia neoadyuvante (NAC, del inglés) en el cáncer de mama es cada vez mayor debido a sus numerosas ventajas. Los tumores HER2 positivos y los triples negativos suelen tener tasas altas de respuestas patológicas completas (pCR, del inglés) tras este tratamiento, mientras que en los tumores luminales-HER2 negativos, las respuestas completas son infrecuentes. En este proyecto realizamos dos estudios que tienen como finalidad la optimización del manejo post-NAC en pacientes con cáncer de mama, explorando la utilidad de nuevas herramientas de diagnóstico molecular para ofrecer un tratamiento más personalizado. En el primer estudio valoramos el potencial del ADN tumoral circulante (ctDNA, del inglés) para predecir la pCR en pacientes con cáncer de mama HER2 positivo y triple negativo post-NAC. Los resultados sugieren que en pacientes que logran una respuesta clínica completa (cCR, del inglés), la desaparición de mutaciones específicas del tumor en el ctDNA después de la NAC se correlaciona con una alta probabilidad de pCR. Esto plantea la posibilidad futura de omitir la cirugía en pacientes que cumplan estos criterios. El segundo estudio evalúa el valor pronóstico del Oncotype DX Breast Recurrence Score® (RS) post-NAC en pacientes con cáncer de mama luminal HER2 negativo que no lograron una pCR, para identificar aquellas de alto riesgo que podrían beneficiarse de tratamientos adicionales. Los hallazgos demuestran que el RS post-NAC es un predictor independiente de metástasis a distancia y supervivencia global, y que la NAC reduce significativamente el RS, lo que podría tener implicaciones pronósticas positivas. Ambas investigaciones destacan la importancia de los estudios moleculares en la personalización del tratamiento post-NAC para el cáncer de mama, aunque con enfoques diferentes. El ctDNA podría ser una herramienta prometedora para identificar a las pacientes que pueden evitar la cirugía después de la NAC, mientras que el RS post-NAC podría ayudar a estratificar el riesgo y guiar las decisiones terapéuticas en pacientes con enfermedad residual después de la NAC.