[ca] El propòsit d'aquest article és estudiar la construcció de la memòria en la poesia de Teresa Pascual. Des dels primers llibres trobarem termes que fan referència al record, encara que no hi ha un intent d'elaborar una història, de construir una memòria. En aquesta etapa inicial, que inclouria Flexo (1988), Les hores (1988) i Arena (1992), el record, que va associat a la falta, representa només l'absència temporal de la persona estimada. Serà en els tres poemaris següents, Currículum vitae (1996), El temps en ordre (2002) i Rebel·lió de la sal (2008), quan aparega la memòria crítica. Aquesta es caracteritza per una reflexió sobre el passat que ha engegat el record, la manera com ha determinat el present. La finalitat de la memòria crítica és comprendre i alliberar un passat retingut que no deixa viure el present. L'estudi subratlla la importància del poema "Vindré demà", ja que marca un punt d'inflexió en la trajectòria que traça el treball. Aquí la desaparició ha esdevingut definitiva i, per tant, canvia el mode de situar-se en el món, ara el subjecte ha de pensar-se des de la falta. Amb Herències (2011) s'inicia una última etapa que inclourà València Nord (2014), Vertical (2018) i que, de moment, arriba fins a l'últim llibre publicat, Tot passa baix (2022). L'estudi mostra com el treball de memorització és fonamental perquè la falta anirà definint cada vegada més la protagonista dels poemes, que ha perdut la baula que la unia a un món que ja no existeix. Escriure els records i recuperar les paraules d'un altre temps serà una forma d'arrelar-se al món i, al mateix temps, de deixar una herència.

[en] The aim of this article is to study the construction of memory in the poetry of Teresa Pascual. Since her first books we can find terms that reference remembrance, although there is no attempt at creating a history, at constructing a memory. In this early stage, which includes Flexo (1988), Les hores (1988) and Arena (1992), remembrance, which is associated with loss, only represents the temporary absence of a loved one. It would be in her next three poetry books, Currículum vitae (1996), El temps en ordre (2002) and Rebel·lió de la sal (2008), when critical memory appears. Its main characteristic is that it triggers a reflection about the past and how it has determined the present. The purpose of critical memory is to understand and free a past that has been held back and doesn't allow us to live the present. This paper highlights the importance of the poem "Vindré demà", as it marks a turning point in the trajectory drawn in this article. Here, disappearance has become definitive and it therefore changes the way one positions themselves in the world, now the subject must think about themselves as defined by loss. Herències (2011) initiates one last stage that includes València Nord (2014), Vertical (2018) and, so far, reaches her last published book, Tot passa baix (2022). This article shows that the task of memorizing is fundamental because loss will increasingly define the protagonist of the poems, who has lost the link to a world that no longer exists. Writing memories down and recovering words from another time will be a way to take roots in this world and, at the same time, leave a legacy.