[ca] La investigació ha posat de manifest que les iniciatives d'integració de treball i vida personal tenen efectes positius sobre la conciliació i sobre el benestar general dels empleats quan, a més del suport estructural, es tenen en compte altres variables. La cultura organitzacional ha estat identificada com un d'aquests factors clau per a la conciliació efectiva de treball i vida personal. Però per si sola aquesta variable cultural no dóna compte de la diversitat d'experiències de conciliació treball- vida a les organitzacions. Aquesta tesi parteix d'una constatació i d'una sospita: D'una banda, es basa en l'observació de l'existència de subgrups diferenciats dins d'una mateixa organització que poden adoptar posicions diferents pel que fa a determinats valors de la cultura general de l'organització. Per altra, s'inspira en la sospita que les subcultures organitzacionals són la dimensió oculta que permet explicar aquella multiplicitat d'experiències pel que fa a la conciliació. Se suposa que el nivell de suport a la integració de treball i vida personal varia entre subcultures, influint en la conciliació. Des d'un enfocament multinivell (organitzacional, interindividual i individual), s'ha estudiat el paper de les subcultures en la conciliació dels empleats de la seu central i de diverses delegacions d'una empresa espanyola del sector de les assegurances, que gestiona contingències d'accidents de treball i malalties professionals. Es van utilitzar diverses tècniques qualitatives de col · lecció de dades: recerca documental, grup de discussió (amb l'equip de recursos humans), 44 entrevistes semiestructurades en profunditat i observacions de camp. Els resultats mostren com els individus construeixen les seves experiències d'integració de vida laboral i personal dins de les subcultures i influenciats a més per factors contextuals macroeconòmics i legals. El model conceptual construït mitjançant la integració dels resultats posa de manifest que la subcultura organitzacional va tenir el major impacte en l'experiència de conciliació, en la consegüent gestió dels límits entre diferents facetes de la vida i en les estratègies d'afrontament utilitzades. Diversos nivells de context s'afegeixen a la complexitat dels fenòmens estudiats. El context nacional amb els seus supòsits bàsics, que abasten la ideologia del treball i la visió de gènere sobre la conciliació, van influir en les '"opcions" que tenien els empleats al voltant de la integració de la vida amb el treball. Així mateix, els contextos macro econòmics i jurídics i les característiques del treball van ser els factors contextuals que van orientar addicionalment les decisions dels individus. Els supervisors i companys de treball van tenir una influència directa en la integració de la vida laboral i personal, ja que van promoure els supòsits subculturals subjacents, influint en les estratègies dels individus mitjançant el nivell del suport mostrat i els permisos concedits. El nivell d'interdependència laboral i la possibilitat de coincidir durant les hores de treball van facilitar també les conductes de suport i les seves contràries exhibides pels supervisors i col · legues, posant en evidència la importància de les variables professionals i contextuals en l'estudi de la conciliació. Finalment, les persones van descriure la seva integració de treball- vida en funció de diversos nivells de context. D'aquesta manera, l'estudi de les subcultures i l'enfocament de múltiples nivells van permetre descobrir, més enllà de la resiliència individual i de l'avaluació positiva, barreres existents per a la integració de la vida laboral i personal en diferents nivells, aportant suggeriments per a futures investigacions i intervencions.

[en] Research in the work-life field has shown that work-life initiatives positively affect employees' integration attempts and overall well-being, when other variables, beyond structural support, are considered. Culture has been identified as a key factor for employees' work-life integration. However, even with organizational culture considered, research still falls short on being able to explain the variance in the experience of work-life balance in organizations. This thesis combines a confirmatory and exploratory approach. On one hand, it is known that within one organization there can exist various subgroups that share the same values and behaviors, which can differ or even oppose the organizational culture. On the other hand, we suspect that organizational subcultures are the missing dimension that allows understanding the vast array of work-life experiences. We suppose that the level of work-life support can vary within subcultures and thus influence employees' work-life integration. This thesis adopted a multi-level approach (organizational, interindividual and individual) to study the role of subcultures in employees' work-life balance in the headquarters and various branches of an insurance non-profit Spanish organization, administrating contingencies of work-related accidents and illnesses. Multiple sources of data collection were used to compile evidence, including archival research, a focus group (with the HR team), 44 in-depth semi-structured interviews and field observations. The results show how individuals construct their work-life integration experiences within subcultures, also when influenced by different contextual macroeconomic and legal factors. The conceptual model constructed through the integration of these results shows that the immediate subculture had the strongest impact on the work-life experience and consequent boundary management and coping strategies used. Various layers of context added to the complexity of the studied phenomenon. National context with its assumptions, encompassing the ideology of work and the gendered view of work-life issues, affected employees' "choices" around work-life integration. The macro economic and legal contexts and job characteristics represented the contextual factors that further directed individuals' decisions. Supervisors and colleagues had a direct influence on work-life integration as they enacted the existing subcultural assumptions, directing individuals' work-life strategies by their supportive behaviors and allowance decisions. The level of job interdependence and possibility to coincide during working hours, further influenced supportive and unsupportive behaviours exhibited by supervisor and colleagues, emphasizing the importance of occupational and other contextual variables, when studying work-life issues. Finally, individuals described their experience of work-life integration in function of multiple layers of context. This way, additionally to individual resilience and positive assessment, the study of subcultures and the multi-layered approach allowed uncovering existing barriers for work-life integration at different levels, providing suggestions for future research and practice.