[ca] En un moment en què la indústria periodística lluita per fer front al domini de l'espai publicitari per part de les grans plataformes, juntament amb crisis recents com la pandèmia de COVID-19, els acords comercials i les iniciatives reguladores són cada vegada més freqüents. Si bé existeix un ampli espai per a les intervencions reguladores que tractin d'equilibrar el terreny de joc entre les parts interessades de la indústria periodística i les plataformes, ens preocupa que aquestes puguin consolidar encara més la dependència de les primeres respecte de les segones a través de marcs coreguladors que encarnin la captura d'infraestructures vitals per part de les plataformes. Aquest article examina la negociació de tres anys dels editors de notícies francesos amb Google i Meta, que va concloure amb la signatura de quatre acords marc. Per a la nostra anàlisi, primer analitzem la trajectòria històrica de com aquests acords van ser possibles utilitzant fonts secundàries, com filtracions, comunicats de premsa i resolucions de l'Autoritat de la Competència de França; després n'analitzem el detalls i les implicacions. Rastregem l'intent de Google d'aconseguir els mitjans de comunicació a França i analitzem el poder asimètric que ha exercit sobre la indústria periodística, així com la forma en què es van veure afectats els posteriors acords amb Meta. Finalment, el nostre estudi de cas mostra que aquests marcs no són suficients per fer front als desequilibris sistèmics - encara que tinguin bones intencions- perquè no aconsegueixen qüestionar la concentració de poder d'un grapat d'empreses privades oligopòliques i, per tant, deixen efectivament que siguin aquestes i les idiosincràsies del lliure mercat les que decideixin sobre la seva aplicació.

[en] At a time when the news industry is struggling to cope with the dominance of the advertising market by large platforms, along with recent crises such as the COVID-19 pandemic, commercial deals and regulatory initiatives are becoming increasingly common. While there is ample space for regulatory interventions seeking to level the playing field between news industry stakeholders and platforms, we are concerned these might further cement the dependency of the former on the latter through co-regulatory frameworks that epitomize the capture of vital infrastructures by platforms. This article examines the three-year negotiation of French news publishers with Google and Meta, which concluded with four framework agreements being signed. For our analysis, we first look at the historical trajectory of how these deals were made possible, using secondary sources such as leaks, press releases and the French Competition Authority's rulings; we then discuss their details and implications. We trace Google's attempt to capture news media in France and discuss the asymmetrical power it has exercised over the news industry, and how the subsequent deals with Meta were affected. Finally, our case study shows that these frameworks are not sufficient to tackle systemic imbalances - despite their good intentions - because they fail to challenge the concentration of power by a handful of oligopolistic private companies and, thus, effectively leave it up to them and the free market's idiosyncrasies to decide how they are implemented.