[ca] Aquesta tesi té com a objectiu examinar els processos d'establiment d'objectius globals en educació mitjançant un estudi de cas de la negociació l'Objectiu de Desenvolupament Sostenible 4 (ODS4). L'establiment d'objectius té una llarga història en el camp de l'educació. Si bé els Objectius de Desenvolupament de Mil·lenni (ODM) i els sis objectius d'Educació per a Tots (EPT) figuren entre els episodis més coneguts, l'establiment d'objectius educatius globals es remunta almenys als anys seixanta. L'adopció de l'ODS4 se suma així una tradició ben establerta en l'àmbit de l'educació per al desenvolupament. Si bé gran part de la discussió sobre els objectius globals ha tendit a centrar-se en l'impacte d'aquests instruments normatius, aquesta tesi fa un pas enrere i se centra en canvi en el procés a través del qual aquests objectius van prendre forma. La tesi explora aquestes qüestions centrant-se en el paper de les organitzacions internacionals, un tema comparativament poc analitzat. L'objectiu principal de la tesi és per tant examinar la negociació i el seguiment de l'ODS4 posant al centre de l'anàlisi els interessos i les rutines de les organitzacions internacionals que participen en aquests esforços, així com l'arquitectura institucional en què interaccionen. La investigació es nodreix de diverses fonts de dades (entrevistes semiestructurades, anàlisi documental i observació no participant) i es basa en una estratègia analítica informada per una variant de process tracing centrada en casos. La primera línia d'investigació abordada per la tesi se centra en el procés mitjançant el qual es van acordar les metes de l'ODS4. L'estudi detecta que aquesta negociació va estar marcada per dues fonts persistents de tensió, relatives a la pròpia arquitectura del debat i al contingut de la nova agenda. En relació amb el primer, la coexistència de dues línies de treball (una liderada per l'ONU i l'altra per EFA) sovint va resultar ser una font de fricció com a resultat de les disparitats entre la cultura burocràtica de l'ONU i de l'arquitectura EPT. En relació a la segona, la investigació identifica que els intents d'institucionalitzar els resultats d'aprenentatge com a peça central de l'ODS4 van ser activament resistits per certs grups estratègicament ubicats. La segona línia d'investigació abordada per la investigació fa referència a l'impacte de el nou objectiu educatiu global sobre les organitzacions involucrades en la producció d'indicadors de l'ODS4. La tesi mostra que, tot i el consens sobre la indispensabilitat de les dades d'aprenentatge global, la producció d'aquestes dades representa un desafiament considerable. Això es deu al fet que la creixent centralitat de les dades d'aprenentatge és percebuda pels productors d'avaluacions com una oportunitat per consolidar i expandir les seves àrees d'influència, una dinàmica que crea problemes de rivalitat. En segon lloc, la naturalesa col·lectiva de la producció d'indicadors ha posat de manifest el fet que es dipositen expectatives múltiples (i contradictòries) sobre els esforços de seguiment global. En general, els patrons de negociació identificats per la investigació suggereixen que, si bé la formulació dels ODS va ser un procés deliberatiu i participatiu, aquestes qualitats no poden equipar-se mecànicament a l'absència de conflicte o a la supressió de relacions de poder. Si bé les negociacions es van basar en estructures horitzontals de presa de decisions, diferents actors estan equipats de manera desigual per aprofitar-les. A més, la construcció de consens es va basar amb freqüència en el reforç de l'ambigüitat més que en un procés genuí de convergència o acostament d'idees.

[es] Esta tesis tiene como objetivo examinar los procesos de establecimiento de objetivos globales en educación mediante un estudio de caso de la negociación del Objetivo de Desarrollo Sostenible 4 (ODS4). El establecimiento de objetivos tiene una larga historia en el campo de la educación. Si bien los Objetivos de Desarrollo del Milenio (ODM) y los seis objetivos de Educación para Todos (EPT) figuran entre los episodios más conocidos, el establecimiento de objetivos educativos globales se remonta al menos a los años sesenta. La adopción del ODS4 se suma así una tradición bien establecida en el ámbito de la educación para el desarrollo. Si bien gran parte de la discusión sobre los objetivos globales ha tendido a centrarse en el impacto de dichos instrumentos normativos, esta tesis da un paso atrás y se centra en cambio en el proceso a través del cual tales objetivos tomaron forma. La tesis explora estas cuestiones centrándose en el papel de las organizaciones internacionales, un tema comparativamente poco analizado. El objetivo principal de la tesis es por tanto examinar la negociación y el seguimiento del ODS4 poniendo en el centro del análisis los intereses y las rutinas de las organizaciones internacionales que participan en estos esfuerzos, así como la arquitectura institucional en la que interaccionan. La investigación se nutre de distintas fuentes de datos (entrevistas semiestructuradas, análisis documental y observación no participante) y se basa en una estrategia analítica informada por una variante de process tracing centrada en casos. La primera línea de investigación abordada por la tesis se centra en el proceso mediante el cual se acordaron las metas del ODS4. El estudio detecta que esta negociación estuvo marcada por dos fuentes persistentes de tensión, relativas a la propia arquitectura del debate y al contenido de la nueva agenda. En relación con el primero, la coexistencia de dos líneas de trabajo (una liderada por la ONU y la otra por EFA) a menudo resultó ser una fuente de fricción, como resultado de las disparidades entre la cultura burocrática de la ONU y de la arquitectura EPT. En relación con el segundo, la investigación identifica que los intentos de institucionalizar los resultados de aprendizaje como la pieza central del ODS4 fueron activamente resistidos por ciertos grupos estratégicamente ubicados. La segunda línea de investigación abordada por la investigación se refiere al impacto del nuevo objetivo sobre las organizaciones involucradas en la producción de indicadores del ODS4. La tesis muestra que, a pesar del consenso sobre la indispensabilidad de los datos de aprendizaje global, la producción de dichos datos representa un desafío considerable. Esto se debe a que la creciente centralidad de los datos de aprendizaje es percibida por los productores de evaluaciones como una oportunidad para consolidar y expandir sus áreas de influencia, una dinámica que crea problemas de rivalidad. En segundo lugar, la naturaleza colectiva del proceso de medición ha puesto de manifiesto el hecho de que se depositan expectativas múltiples (y contradictorias) sobre los esfuerzos de seguimiento global. En general, los patrones de negociación identificados por la investigación sugieren que, si bien la formulación de los ODS fue un proceso deliberativo y participativo, estas cualidades no pueden equipararse mecánicamente con la ausencia de conflicto o con la supresión de relaciones de poder. Por lo tanto, si bien las negociaciones se basaron en estructuras horizontales de toma de decisiones, diferentes actores están equipados de manera desigual para aprovecharlas. Además, la construcción de consenso se basó con frecuencia en el refuerzo de la ambigüedad más que en un proceso genuino de convergencia o acercamiento de ideas.