[ca] La identificació d'antígens tumorals és necessària per tal d'entendre millor la resposta immunològica contra els tumors i poder desenvolupar immunoteràpies més efectives. Els cribatges immunològics en pacients amb càncer identifiquen freqüentment respostes naturals dels limfòcits T contra antígens tumorals convencionals com els neoantigens, els antígens cancerosos de línia germinal i els antígens de diferenciació de teixits. Recentment, noves evidències suggereixen que els pèptids derivats de proteïnes no canòniques són presentats de forma específica en les molècules HLA de classe-I de les cèl·lules tumorals, el que diversifica el repertori d'antígens tumorals que es poden usar com a diana en tractaments. Actualment, els reptes principals en aquest camp són determinar si aquests antígens no-canònics es presenten de forma restringida a les cèl·lules tumorals i si els limfòcits T poden generar respostes de forma natural contra ells, dos fets importants per desenvolupar noves opcions terapèutiques. En aquesta tesi, hem estudiat en detall el repertori personalitzat d'antígens tumorals reconeguts per limfòcits T reactius contra la línia tumoral derivada de 9 pacients afectats per diferents tipus de càncer. Hem estudiat tan antígens tumorals convencionals com diferents fonts d'antígens tumorals no-canònics. En la primera part, ens hem centrat en determinar si els limfòcits T reactius reconeixien antígens tumorals convencionals per mitjà de tres metodologies diferents: cribatge immunològic personalitzat de neoantigens amb TMG, predictors in-silico i immunopeptidòmica d'HLA-I. Malgrat els esforços, la majoria de dianes antigèniques dels limfòcits T reactius contra el tumor no es van poder determinar. A la segona part, hem utilitzat un mètode proteogenomic per identificar pèptids derivats de proteïnes no-canòniques presentats en HLA-I a les línies tumorals dels pacients (en anglès, nonC-TL). Vem identificar nonC-TL en tots els pacients en la majoria de casos derivats de regions 5'UTR. Tot i representar la font d'antígens tumoral més abundant, no es van poder detectar respostes de limfòcits T contra nonC-TL en cap dels pacients estudiats. Per contra, els limfòcits T reactius contra el tumor dels pacients reconeixien preferencialment neoantigens, antígens cancerosos de línia germinal o antígens de diferenciació de teixits. Per mitjà de l'estimulació in-vitro de limfòcits de sang perifèrica de donants amb nonC-TL, vam demostrar que poden induir una resposta immunològica de novo. Concretament, vam trobar TCR específics contra 3 nonC-TL, dos dels quals deriven de la regió 5'UTR dels gens HOXC13 i ZKSCAN1 i el tercer d'ells deriva d'una variant d'splicing no-codificant del gen C5orf22C.Cal remarcar, el potencial terapèutic d'aquests tres nonC-TL degut a que s'expressen en diferents tipus tumorals però no es detecten en cèl·lules sanes. En conjunt, els nostres resultats demostren que els nonC-TL tenen un gran potencial terapèutic ja que poden ser immunogènics, freqüentment presentats en HLA-I de cèl·lules tumorals, compartits entre pacients, i poc expressats en cèl·lules sanes. Malgrat l'estudi exhaustiu de totes les possibles fonts antigèniques en pacients amb càncer, incloent nonC-TL, neoantigens, els antígens cancerosos de línia germinal, antígens de diferenciació de teixits, la diana de la majoria de limfòcits T reactius contra el tumor continua per determinar, el que deixa espai a futures investigacions.

[es] La identificación de antígenos tumorales es critica para un mejor entendimiento de la respuesta inmune contra los tumores y para el desarrollo de inmunoterapias más efectivas. Los cribados inmunológicos en pacientes con cáncer permiten frecuentemente identificar respuestas naturales de los linfocitos T contra antígenos tumorales convencionales como los neoantigenos, antígenos cancerosos de línea germinal y antígenos de diferenciación de tejidos. Recientemente, nuevas evidencias sugieren que los péptidos derivados de proteínas no-canónicas son presentados de forma específica en las moléculas HLA de clase-I de las células tumorales, lo que diversifica el repertorio de antígenos tumorales que se pueden usar como dianas en los tratamientos. Actualmente, los retos principales en este campo son determinar si estos antígenos no-canónicos se presentan de forma restringida en las células tumorales y si los linfocitos T pueden generar respuestas de forma natural contra ellos, dos hechos vitales desarrollar nuevas opciones terapéuticas. En esta tesis doctoral, hemos estudiado con detalle el repertorio personalizado de antígenos tumorales reconocidos por los linfocitos T reactivos contra la línea tumoral derivada de 9 pacientes afectados por diferentes tipos de cáncer. Concretamente, se han estudiado antígenos tumorales convencionales así como diversas fuentes de antígenos no-canónicos. En la primera parte, nos hemos centrado en determinar si los linfocitos T reactivos contra el tumor reconocían específicamente antígenos tumorales convencionales por medio de tres metodologías diferentes: cribaje inmunológico personalizado de neoantigens con TMG, predictores in-silico y immunopeptidómica de HLA-I. A pesar de los esfuerzos, la mayoría de dianas antigénicas de los linfocitos T reactivos contra el tumor no se pudieron determinar. En la segunda parte, hemos usado un método proteogenómico para identificar péptidos derivados de proteínas no-canónicas presentados en HLA-I en las líneas tumorales de los pacientes (en inglés, nonC-TL). Estos nonC-TL fueron identificados en todos los pacientes, derivando en la mayoría de los casos de regiones 5'UTR. A pesar de representar la fuente de antígenos tumorales más abundante, no se pudieron detectar respuestas de linfocitos T contra nonC-TL en ninguno de los pacientes estudiados. Contrariamente, en pacientes con cáncer, los linfocitos T reactivos contra el tumor reconocían preferencialmente neoantigenos, antígenos cancerosos de línea germinal y antígenos de diferenciación de tejidos. A través de la estimulación in vitro de linfocitos de sangre periférica de donantes con nonC-TL, demostramos que éstos pueden inducir una respuesta inmunológica de novo. Concretamente, encontramos TCR específicos contra 3 nonC-TL, dos de los cuales derivan de la región 5'UTR de los genes HOXC13 y ZKSCAN1 y el tercero de ellos deriva de una variante de splicing no-codificante del gen C5orf22C. Cabe remarcar el potencial terapéutico de estos tres nonC-TL debido a que se expresan en diferentes tipos tumorales pero no se detectan en células sanas. En conjunto, nuestros resultados demuestran que ellos nonC-TL tiene un gran potencial terapéutico ya que pueden ser inmunogénicos, frecuentemente presentados en HLA-I en células tumorales, compartidos entre pacientes y poco expresados en células sanas. A pesar del estudio exhaustivo de todas las posibles fuentes antigénicas en pacientes con cáncer, incluyendo nonC-TL, neoantigenos, antígenos cancerosos de línea germinal y antígenos de diferenciación de tejidos, la diana especifica de la mayoría de linfocitos reactivos contra el tumor continua por determinar, lo que deja espacio a futuras investigaciones.