[ca] Aquesta tesi s'emmarca en l'espai polític etíop i abasta cronològicament la fase 1855-1930. Es tracta d'una anàlisi al voltant de les transformacions que es produeixen entre els regnats de Tewódros II (1855-1868) i Menelik II (1889-1913), on els principals eixos d'estudi són la tradició i la modernitat. La qüestió que s'hi planteja és: Que té l'espai polític etíop anterior a la coronació de Haile Sellassie d'estat modern i quina presència real te el model cultural i polític associat al salomonisme? Tot mirant de respondre a aquesta qüestió clau, s'hi analitzen altres temes que són complementaris i que d'alguna manera, es dedueixen del binomi modernitat-tradició. Entre aquests hi ha la batalla d'Adwa (1896) com a element fundador d'aquesta modernitat, o bé, de forma més diluïda el procés de Statebuilding dut a terme per Tewódros II, Yohannes IV i Menelik II, cadascú amb el seu propi projecte d'estat. Una altra qüestió que requereix atenció és el desplegament de l'autoritat de la reialesa: com a aquesta a través d'una sèrie de mecanismes es legitima, per mitjà del discurs escrit, però també per mitjà de l'escenografia del poder i de la selecció de determinades accions d'ordre polític. També caldrà analitzar les relacions entre el centre de poder i els centres secundaris, entre la capital i les províncies, entre totes elles i la perifèria immediata- o suburbial- i la que es troba més allunyada. Tot plegat va lligat amb els discursos sobre el poder i també emesos des d'aquest i té a veure amb l'apropiació i exercici d'una determinada narrativa històrica i un projecte de país. La investigació es recolza, a més a més d'un estudi del país com a realitat política en transformació a partir de textos històrics, en l'anàlisi comparatiu d'estudis de cas, tot comparant el procés abissini amb Egipte, Oman-Zanzíbar i Madagascar al llarg del s. XIX. Certament, l'aplicació i anàlisi d'estudis de cas permet establir una mesura qualitativa del grau d'implantació de la modernització a la llum de les grans transformacions del segle i de la penetració d'idees que en el llarg recorregut degotegen al continent des dels inicis de la presència europea.

[es] Esta tesis se enmarca en el espacio político etíope y abarca cronológicamente la fase 1855-1930. Se trata de un análisis en torno a las transformaciones que se produjeron entre los reinados de Tewodros II (1855-1868) y Menelik II (1889-1913), tomando como principal eje de estudio la tradición y la modernidad. La cuestión que se plantea es: ¿Qué tiene el espacio político etíope anterior a la coronación de Haile Sellassie de estado moderno y qué presencia real tiene el modelo cultural y político asociado al Salomonismo? Además de tratar de responder a esta cuestión clave, se analizan otros temas que son complementarios y que de alguna manera, se deducen del binomio modernidad-tradición. Entre estos está la batalla de Adwa (1896) como elemento fundador de esta modernidad, o si se prefiere, de forma más diluida, el proceso de Statebuilding llevado a cabo por Tewodros II, Yohannes IV y Menelik II, cada uno con su propio proyecto de estado. Otra cuestión que requiere atención es el despliegue de la autoridad de la realeza: como esta se legitima a través de una serie de mecanismos, recurriendo al discurso escrito, la escenografía del poder – el llamado Estado Teatral- y la elección de determinadas acciones de orden político. También habrá que analizar las relaciones entre el centro de poder y los centros secundarios, entre la capital y las provincias, entre todas ellas y la periferia inmediatamente suburbial- y la que se encuentra más alejada. Todo ello va ligado con los discursos sobre el poder y también emitidos desde este y tiene que ver con la apropiación y ejercicio de una determinada narrativa histórica y un proyecto de país. La investigación se apoya, además de un estudio del país como realidad política en transformación a partir de textos históricos, en el análisis comparativo de estudios de caso, comparando el proceso abisinio con Egipto, Omán-Zanzíbar y Madagascar a lo largo del s. XIX. Ciertamente, la aplicación y análisis de estudios de caso permite establecer una medida cualitativa del grado de implantación de la modernización a la luz de las grandes transformaciones del siglo, tomando en consideración que el concepto, "modernización" se refiera aquí principalmente a la penetración de ideas, proceso de largo recorrido que se remonta a los orígenes y gradual implantación de la presencia europea en el continente africano.