[ca] Recentment s'han descobert retrotransposons LTR no autònoms que s'expressen com RNAs circulars amb enzima d'àcid ribonuclèic HHR, batejats amb retrozyme. En aquest estudi s'ha realitzat una anàlisi detallada de la variabilitat natural d'un retrozima de Fragaria ananassa sota diverses condicions. Concretament es va estudiar el grau de variabilitat in vivo en el retrozima elegit, la quantitat de variants de seqüència que apareixen en el temps, si el fet que el RNA del retrozyme circularice o no afecta la variabilitat del retrozyme, i quins efectes té la variabilitat observada en la seva estructura secundària. Per a això es van dissenyar diferents construccions utilitzades per a la transformació genètica de dos models de plantes, per posteriorment purificar i extreure el RNA i realitzar una seqüenciació mitjançant Sanger. Les seqüències obtingudes van ser ordenades i utilitzades per realitzar un anàlisi de variants mitjançant scripts Inhouse en què s'utilitzen Biopython, bwa-mem, BCFtools i SAMtools, mentre que les estructures secundàries es van obtenir mitjançant el servei web RNAalifold. En els experiments realitzats es va confirmar l'aparició d'un mateix grup de variants estables que indicarien algun tipus d'avantatge adaptativa o edició específica dels circRNAs que les contenen. A més, s'ha demostrat que la variabilitat en els retrozyme mutats que donen lloc a RNA lineals és mínima comparada amb l'observada en els retrozyme amb circRNAs. La possible funció específica d'aquestes variants estables queda encara per determinar en futurs experiments, ja que ni tan sols van semblar influir en motius conservats ni en les estructures secundàries obtingudes.

[es] Recientemente se han descubierto retrotransposones LTR no autónomos que se expresan como RNAs circulares con ribozimas HHR, bautizados como retrozimas. En este estudio se ha realizado un análisis detallado de la variabilidad natural de un retrozima de Fragaria ananassa bajo diversas condiciones. Concretamente se estudió el grado de variabilidad in vivo en el retrozima elegido, la cantidad de variantes de secuencia que aparecen en el tiempo, si el hecho de que el RNA del retrozima circularice o no afecta a la variabilidad del retrozima, y qué efectos tiene la variabilidad observada en su estructura secundaria. Para ello se diseñaron distintas construcciones utilizadas para la transformacióngenética de dos modelos de plantas, para posteriormente purificar y extraer el RNA y realizar una secuenciación mediante Sanger. Las secuencias obtenidas fueron ordenadas y utilizadas para realizar un análisis de variantes mediante scripts inhouse en que se utilizan Biopython, bwa-mem, BCFtools y SAMtools, mientras que las estructuras secundarias se obtuvieron mediante el servicio web RNAalifold. En los experimentos realizados se confirmó la aparición de un mismo grupo de variantes estables que indicarían algún tipo de ventaja adaptativa o edición específica de los circRNAs que las contienen. Además, se ha demostrado que la variabilidad en retrozimas mutados que dan lugar a RNA lineales es mínima comparada con la observada en los retrozimas con circRNAs. La posible función específica de estas variantes estables queda aún por determinar en futuros experimentos, ya que ni siquiera parecieron influir en motivos conservados ni en las estructuras secundarias obtenidas.