[ca] La tesi tracta sobre els púlsars de mil·lisegons (MSP), un grup fascinant d'estrelles de neutrons que es distingeixen pels seus períodes de rotació excepcionalment ràpids (Ps < 30 mil·lisegons) i els seus camps magnètics forts (de l'ordre de 10^8 a 10^9 Gauss). Es creu que aquests objectes còsmics es formen a través d'un procés en què la transferència de massa d'una estrella acompanyant en un sistema binari accelera o "recicla" l'estrella de neutrons a aquests períodes de rotació ràpida. Aquest procés de reciclatge no només rejoveneix el púlsar, sinó que també proporciona informació sobre els complexos mecanismes de l'evolució estel·lar. La tesi està dividida en dues parts, totes dues centrades en els fenòmens associats als MSP. La primera part explora una població d'estrelles de neutrons mitjançant dades d'observació en raigs X. Se sap que els cúmuls globulars (GCs) són especialment eficients a l'hora de formar MSPs i binaris de raigs X de baixa massa (LMXBs) a causa de les seves altes densitats estel·lars. L'estudi presenta una investigació detallada del cúmul globular M28 (NGC 6626) utilitzant les dades completes del conjunt ACIS de Chandra (2002-2015). Es va examinar la lluminositat de raigs X (LX), l'espectre i la modulació orbital de 7 binaris compactes de MSP al cúmul. Entre els resultats destacats, es va descobrir una modulació del flux orbital en els raigs X de M28I (IGR J18245–2452), centrada al voltant de la conjunció inferior del púlsar. A més, l'anàlisi de l'espectre de l'estrella de neutrons en l'LMXB inactiva va permetre limitar la seva massa i radi, trobant radis d'entre 9,2 i 11,5 km per a models d'atmosfera d'hidrogen i de 13,0 a 17,5 km per a models d'heli, amb una massa d'1,4M⊙ (interval de confiança del 68%). També es va investigar la variabilitat a llarg termini de les 46 fonts de raigs X més brillants, descobrint sis noves fonts de raigs X variables de baixa lluminositat a M28. La segona part de la tesi estudia la interacció del camp magnètic de l'estrella de neutrons amb el disc d'acreció proper, realitzant simulacions detallades de magnetohidrodinàmica (MHD) que incorporen estructures realistes de discs a les simulacions numèriques. L'objectiu és dilucidar el mecanisme que impulsa les transicions d'estat en els MSPs de transició, l'origen físic de les quals encara és poc conegut. Les simulacions utilitzen un codi axisimètric de dinàmica de partícules suavitzades (SPH) MHD recentment desenvolupat, explorant quatre escenaris d'interacció basats en la distància entre l'estrella de neutrons i el radi interior del disc. Es van utilitzar camps magnètics superficials típics dels MSPs (B0 = 9,6 × 10^7 G), similar al valor conegut per l'MSP PSR J1023 + 0038, i es va investigar la interacció camp-disc en funció de l'angle d'inclinació entre l'eix de rotació i l'eix magnètic de l'estrella de neutrons. La tesi es centra en simulacions numèriques d'estructures de discs, amb i sense camps magnètics. Les simulacions inicials sense camps magnètics van establir una configuració de disc estable, que va servir de base per a estudis posteriors. Les simulacions que van introduir un camp magnètic amb angles d'inclinació variables van revelar que els rotadors alineats van mantenir l'estabilitat durant diverses òrbites, mentre que angles d'inclinació més elevats van provocar inestabilitat al disc. En conjunt, aquesta tesi contribueix de manera significativa a la comprensió dels cicles de vida de les estrelles, les interaccions binàries i les condicions físiques extremes en aquests objectes celestes extraordinaris, els MSPs.

[es] La tesis trata sobre los púlsares de milisegundos (MSP), un grupo fascinante de estrellas de neutrones que se distinguen por sus períodos de rotación excepcionalmente rápidos (Ps < 30 milisegundos) y sus campos magnéticos fuertes (del orden de 10^8 a 10^9 Gauss). Se cree que estos objetos cósmicos se forman a través de un proceso en el que la transferencia de masa de una estrella acompañando en un sistema binario acelera o "recicla" la estrella de neutrones a estos períodos de rotación rápida. Este proceso de reciclaje no sólo rejuvenece al púlsar, sino que también proporciona información sobre los complejos mecanismos de la evolución estelar. La tesis está dividida en dos partes, ambas centradas en los fenómenos asociados a los MSP. La primera parte explora una población de estrellas de neutrones mediante datos de observación en rayos X. Se sabe que los cúmulos globulares (GCs) son especialmente eficientes a la hora de formar MSPs y binarios de rayos X de baja masa (LMXBs) debido a sus altas densidades estelares. El estudio presenta una investigación detallada del cúmulo globular M28 (NGC 6626) utilizando los datos completos del conjunto ACIS de Chandra (2002-2015). Se examinó la luminosidad de rayos X (LX), el espectro y la modulación orbital de 7 binarios compactos de MSP en el cúmulo. Entre los resultados destacados, se descubrió una modulación del flujo orbital en los rayos X de M28I (IGR J18245-2452), centrada en torno a la conjunción inferior del púlsar. Además, el análisis del espectro de la estrella de neutrones en el LMXB inactiva permitió limitar su masa y radio, encontrando radios de entre 9,2 y 11,5 km para modelos de atmósfera de hidrógeno y de 13,0 a 17,5 km para modelos de helio, con una masa de 1,4M⊙ (intervalo de confianza del 68%). También se investigó la variabilidad a largo plazo de las 46 fuentes de rayos X más brillantes, descubriendo seis nuevas fuentes de rayos X variables de baja luminosidad en M28. La segunda parte de la tesis estudia la interacción del campo magnético de la estrella de neutrones con el disco de acreción cercano, realizando simulaciones detalladas de magnetohidrodinámica (MHD) que incorporan estructuras realistas de discos en las simulaciones numéricas. El objetivo es dilucidar el mecanismo que impulsa las transiciones de estado en los MSPs de transición, cuyo origen físico es todavía poco conocido. Las simulaciones utilizan un código axisimétrico de dinámica de partículas suavizadas (SPH) MHD recientemente desarrollado, explorando cuatro escenarios de interacción basados en la distancia entre la estrella de neutrones y el radio interior del disco. Se utilizaron campos magnéticos superficiales típicos de los MSPs (B0 = 9,6 × 10^7 G), similar al valor conocido por el MSP PSR J1023 + 0038, investigando la interacción campo-disco en función del ángulo de inclinación entre el eje de rotación y el eje magnético de la estrella de neutrones. La tesis se centra en simulaciones numéricas de estructuras de discos, con y sin campos magnéticos. Las simulaciones iniciales sin campos magnéticos establecieron una configuración de disco estable, que sirvió de base para estudios posteriores. Las simulaciones que introdujeron un campo magnético con ángulos de inclinación variables revelaron que los rotadores alineados mantuvieron la estabilidad durante varias órbitas, mientras que ángulos de inclinación más elevados provocaron inestabilidad en el disco. En conjunto, esta tesis contribuye de forma significativa a la comprensión de los ciclos de vida de las estrellas, las interacciones binarias y las condiciones físicas extremas en estos objetos celestes extraordinarios, los MSPs.