[ca] En els darrers anys hi hagut un gran increment de la demanda hídrica, tant en zones urbanes com en agrícoles, mentre que l'oferta s'ha mantingut igual o fins i tot, en alguns llocs, ha disminuït. L'increment de la població mundial any rere any sumada a la crisi climàtica en que vivim fa que aquest recurs sigui cada cop més escàs. Una de les possibles solucions a aquest problema es la utilització de les aigües residuals regenerades. La reutilització d'aquesta aigua es dona principalment en agricultura, però sobretot en espais verds com podrien ser parcs i jardins urbans, o fins i tot camps de golf. L'objectiu principal del treball va ser avaluar els efectes de la utilització de diferents tipus d'aigües en el desenvolupament i creixement dels enciams, contingut de clorofil·les, contingut d'elements minerals com nitrats, potassi i calci, i també contingut de lípids i carbohidrats en un cultiu d'enciam varietat romana. L'assaig es va realitzar al Parc UPC-Agropòlis de Viladecans dins d'hivernacle de vidre, amb cultiu fora sòl i ha durat un total 79 dies. S'han utilitzat tres tipus d'aigües/tractaments: 1) aigua del dipòsit de la finca, és a dir, aigua barreja de la recollida de la pluja i de pou , 2) aigua recollida del canal i 3) aigua sotmesa a un procés d'osmosi directe. L'aigua de canal és una barreja de diferents tipus d'aigua (regenerada, escolament, drenatge i pluja). Durant el temps de cultiu es va avaluar l'evolució del nombre de fulles i la longitud de la fulla més llarga. Després de la collita es va quantificar la biomassa, el contingut clorofíl·lic i el contingut dels elements com nitrats, potassi i calci. En els laboratoris del centre d'investigació IDAEA-CSIC es va determinar el contingut de lípids i carbohidrats. Es van detectar diferències significatives en el número de fulles per planta, però no en longitud de fulles ni en biomassa. En l'estudi del contingut de lípids no va haver-hi diferències significatives, però si en el cas dels carbohidrats. Tampoc va haver-hi grans diferències pel que fa a la composició de clorofil·les. En el cas dels elements com nitrats, potassi i calci si que es van veure diferències significatives entre els tractaments.

[es] En los últimos años ha habido un gran incremento de la demanda hídrica, tanto en zonas urbanas como en agrícolas, mientras que la oferta se ha mantenido igual o incluso en algunos lugares ha disminuido. El incremento de la población mundial año tras año sumada a la crisis climática en la que vivimos hace que este recurso sea cada vez más escaso. Una de las posibles soluciones a este problema es la utilización de aguas residuales regeneradas. La reutilización de este agua se da principalmente en agricultura, pero sobre todo en espacios verdes como podrían ser parques y jardines urbanos, o incluso campos de golf. El objetivo principal del trabajo fue evaluar los efectos de la utilización de diferentes tipos de aguas en el desarrollo y crecimiento de las lechugas, contenido de clorofilas, contenido de elementos minerales como nitratos, potasio y calcio, así como contenido de lípidos y carbohidratos en un cultivo de lechuga variedad romana. El ensayo se realizó en el Parque UPC-Agropolis de Viladecans dentro de invernadero de vidrio, con cultivo fuera de suelo y ha durado un total 79 días. Se han utilizado tres tipos de aguas/tratamientos: 1) agua del depósito de la finca, es decir, agua mezcla de la recogida de la lluvia y de pozo, 2) agua recogida del canal y 3) agua sometida a un proceso de ósmosis directo. El agua de canal es una mezcla de diferentes tipos de agua (regenerada, escorrentía, drenaje y lluvia). Durante el tiempo de cultivo se evaluó la evolución del número de hojas y la longitud de la hoja más larga. Después de la cosecha se cuantificó la biomasa, el contenido clorofílico y el contenido de los elementos como nitratos, potasio y calcio. En los laboratorios del centro de investigación IDAEACSIC se determinó el contenido de lípidos y carbohidratos. Se detectaron diferencias significativas en el número de hojas por planta pero no en longitud de hojas ni en biomasa. En el estudio del contenido de lípidos no hubo diferencias significativas, pero sí en el caso de los carbohidratos. Tampoco hubo grandes diferencias en lo que se refiere a la composición de clorofilas. En el caso de elementos como nitratos, potasio y calcio sí que se vieron diferencias significativas entre los tratamientos.