[ca] Aquesta investigació se centra en el procés de modalització de l'adjectiu "capaz". Els objectius principals són, d'una banda, analitzar la sintaxi de la peça lèxica "capaz" des d'un punt de vista sincrònic i, d'altra banda, descriure el procés de modalització que ha operat sobre "capaz" des d'un punt de vista diacrònic. Les construccions en què ens centrem són les següents: (1) "un arquitecto capaz", (2) "un arquitecto capaz para hacer todo tipo de encargos", (3) "esta persona es capaz de aprobar los exámenes" i (4) "capaz que viene / venga a visitarnos". Assumim el marc formal de la gramàtica generativa (cf. Chomsky, 1995), del qual prenem diferents aspectes del projecte cartogràfic (cf. Cinque, 1999; Rizzi, 1997, 2001, 2004) i de la teoria del canvi lingüístic de Roberts y Roussou (2003). Al primer capítol, caracteritzem les propietats sintàctiques i semàntiques de "capaz" quan es manifesta amb valor no modal de capacitat (cf. 1 i 2), amb valor modal radical (cf. 3) i epistèmic (cf. 3 i 4). Al segon capítol, analitzem la sintaxi de "capaz" quan es configura de manera intransitiva (cf. 1), quan es construeix amb la preposició "para" (cf. 2) i amb la preposició "de" (cf. 3). A la primera part d'aquest capítol, justifiquem que "capaz" no selecciona la preposició "para" (cf. 2) i la construcció introduïda per aquesta preposició se situa en la posició d'especificador d'un Sintagma Grau -el seu nucli selecciona "capaz"-. A partir d'aquí, defensem que "capaz" selecciona la preposició "de" (cf. 3). A la segona part d'aquest capítol, proposem que, quan "capaz" adopta un valor modal epistèmic (cf. 3), aquest adjectiu es mou en Forma Lògica des del nucli de Sintagma Adjectiu al nucli funcional ModEpistèmic de la jerarquia dels nuclis funcionals proposada per Cinque (1999). A la tercera i última part d'aquest capítol, defensem que, quan "capaz" és atribut del verb "ser" i selecciona un argument introduït per la preposició "de" (cf. 3), el subjecte de l'oració principal pot comportar-se de dues maneres: quan s'interpreta modalitat radical, el subjecte s'origina en l'oració principal i controla una PRO i, quan s'interpreta modalitat epistèmica, s'origina en el complement argumental de "capaz" i es mou a l'oració principal per motiu relacionats amb l'assignació de cas. Al tercer capítol, analitzem la sintaxi de "capaz" quan es configura com un marcador oracional amb valor modal epistèmic (cf. 4). Determinem quina posició ocupa aquesta construcció a la perifèria esquerra (cf. Rizzi, 1997) i examinem com interacciona amb altres elements perifèrics. Proposem que "capaz" es fusiona en la posició d'especificador de la projecció SModEpistèmic de la jerarquia proposada per Cinque (1999) a la perifèria esquerra de l'oració. Aquesta sintaxi adverbial es manifesta en l'admissió del mode indicatiu, en la impossibilitat d'admetre modificació de grau (*muy capaz que) i trets flexius (*capaces que) i en la possibilitat d'omissió del complementant "que" (capaz se enfada / se enfade) . Al quart i últim capítol, caracteritzem el recorregut evolutiu de l'adjectiu "capaz". En primer lloc, examinem els canvis sintàctics que han operat sobre "capaz" al llarg de la història de l'espanyol. En segon lloc, defensem que l'adjectiu "capaz" posseeix la propietat lèxica de infraespecificació, que fa possible que es pugui interpretar la lectura de capacitat (cf. 1 i 2) i la lectura radical i epistèmica (cf. 3 i 4). Proposem que els mecanismes del llenguatge implicats en la modalització de l'adjectiu "capaz" són la transitivització -que es va consolidar al segle XVIII- i la adverbialització -que es va consolidar al segle XX-.

[en] This dissertation focuses on the phenomenon of modalization of the adjective "capaz" ('capable' in Spanish) has been subject to. The main aims are, on the one hand, to analyse the syntax of the lexical item "capaz" from a synchronic point of view and, on the other, to describe the process of modalization that has operated on "capaz" from a diachronic point of view. We focus on the following constructions: (1) "un arquitecto capaz", (2) "un arquitecto capaz para hacer todo tipo de encargos", (3) "esta persona es capaz de aprobar los exámenes" and (4) "capaz que viene / venga a visitarnos". To that end, we assume the formal generative framework (cf. Chomsky, 1995), making use of specific proposals within the Cartographic Project (cf. Cinque, 1999; Rizzi, 1997, 2001, 2004) and the theory of grammatical changed outlined in Roberts and Roussou (2003). In the first chapter, we describe the syntactic and semantic properties of "capaz" when it has a non-modal value that expresses capacity (cf. 1 and 2), a root modal value (cf. 3) and an epistemic modal value (cf. 3 and 4). In the second chapter, we analyse the syntax of "capaz" in the constructions (1)-(4). In the first part of this chapter, we justify that capaz does not select the preposition "para" (cf. 2) and the construction introduced by this preposition is located in the specifier of Degree Phrase, whose head selects "capaz". From that point on, we defend that the embedded clause introduced by the preposition "de" is an internal argument of "capaz" (cf. 3). In the second part of this chapter, we propose that this adjective moves in Logical Form from the head of the Adjective Phrase to a head of ModEpistemic Phrase in Logical Form, adopting Cinque's (1999) hierarchy -when "capaz" has an epistemic modal value (cf. 3)-. In the last part of this chapter, we defend that, when "capaz" is an attribute of the verb "ser" ('o be') and selects an internal argument (cf. 3), the subject of the main clause can display two syntactic behaviours: the subject is merged directly in the main clause and controls a PRO -root modality is interpreted- and the subject is merged in the embedded clause and it moves to the main clause because of case reasons -epistemic modality is interpreted-. In the third chapter, we analyse the syntax of "capaz" when it is configured as an epistemic marker (cf. 4). We analyse the position which this construction occupies in the left periphery (cf. Rizzi, 1997) and we examine the interactions of this epistemic marker with other elements. We propose that "capaz" merges in the specifier of ModEpistemic Phrase on the left periphery of the sentence. An adverbial syntax is acquired by "capaz", because it admits indicative mood, the complementizer "que" can be deleted (capaz se enfada / enfade), it neither admit degree quantifiers (*muy capaz que) nor inflectional features (*capaces que). In the last chapter, we describe the diachronic evolution of this adjective. We describe the syntactic changes that have operated on "capaz" throughout the history of Spanish language. We defend that this adjective has the lexical property of infra-specification, which makes it possible to interpret the capacity reading (cf. 1 and 2), root reading (cf. 3) and epistemic reading (cf. 4). We propose that the mechanisms of language involved in the modalization of "capaz" are the transitivization -which was consolidated in the 18th century- and the adverbialization -which was consolidated in the 20th century-.