[ca] En els últims anys, hem estat testimonis d'un creixement exponencial en el desenvolupament normatiu de la figura del consumidor vulnerable, i el dret contractual no constitueix, de cap manera, una excepció a aquesta tendència legislativa. La proliferació de l'ús d'aquesta figura en l'ordenament jurídic ha anat acompanyada per un interès creixent per part de la doctrina en l'estudi d'aquesta. No obstant això, poques anàlisis se centren en l'avaluació, la millora o el disseny de les eines i intervencions normatives implementades per donar cobertura jurídica a les seves nEcessitats de protecció específiques. El present treball té com a objectiu abordar aquesta qüestió en el context de les relacions contractuals de consum i contribuir a omplir aquest buit. La pregunta de recerca adoptada pot resumir­se en els següents termes: ¿són les eines de transparència instruments adequats per pal∙liar els efectes associats al fenomen de la vulnerabilitat en les relacions de consum? Per respondre aquesta qüestió, aquest treball pretén: (1) definir els objectius del dret contractual de consum, (2) identificar les eines utilitzades pel legislador, (3) delimitar la dimensió específica del terme "vulnerabilitat", que té sentit abordar des del dret contractual i (4) dissenyar un marc metodològic que permeti abordar la qüestió a partir d'evidències. Atès que la contractació de productes i serveis financers amb consumidors ofereix un camp de proves idoni per a l'anàlisi de les hipòtesis i qüestions plantejades, en el treball es realitza una aproximació empírica al fenomen de la vulnerabilitat en les relacions de consum en aquest sector econòmic. Aquesta aproximació es realitza a través de la construcció de models de regressió a partir de dades de l'Enquesta de Competències Financeres (ECF). Els resultats obtinguts suggereixen la ineficàcia de les eines de transparència com a sistema de protecció dels consumidors més vulnerables. S'ha pogut observar una robusta correlació negativa entre el grau de vulnerabilitat i els patrons informatius, la qual cosa sembla indicar que són precisament els consumidors més vulnerables aquells que menys ús fan de les eines de transparència. Al seu torn, mitjançant l'ús de variables instrumentals, s'ha pogut establir un cert grau de causalitat entre vulnerabilitat i mals hàbits informatius en les fases prèvies a la contractació. Atès que les eines de transparència requereixen, per al seu èxit, un cert grau de proactivitat per part del consumidor a l'hora de captar, processar i fer ús de la informació facilitada, les evidències trobades semblen posar­-ne en dubte l'eficàcia com a instruments de protecció destinats als consumidors més vulnerables. Així mateix, vincular la vulnerabilitat a les conductes informatives anteriors al procés de contractació sembla suggerir que certes tècniques de redisseny, com la simplificació de la informació, poden no proporcionar els resultats esperats.

[en] In recent years, we have witnessed an exponential growth in the regulatory development of the figure of the vulnerable consumer, and contract law is by no means an exception to this legislative trend. The proliferation of this figure in the legal system has been accompanied by a growing interest from scholars in studying it. However, few analyses focus on evaluating, improving, or designing the regulatory tools and interventions implemented to provide legal coverage for their specific protection needs. This thesis aims to address this issue in the context of consumer contractual relationships and to contribute to filling this gap. The research question adopted can be summarised as follows: are transparency tools suitable instruments to mitigate the effects associated with the phenomenon of vulnerability in consumer relationships? To answer this question, this thesis aims to: (1) define the objectives of consumer contract law, (2) identify the tools used by the legislator, (3) delineate the specific dimension of the term "vulnerability" that does it sense to address from contract law and (4) design a methodological framework that allows the issue to be addressed based on evidence. Since the contracting of financial products and services with consumers offers an ideal testing ground for analysing the hypotheses and questions raised, this thesis provides an empirical approach to the phenomenon of vulnerability in consumer relationships in this economic sector. This approach is carried out through the construction of regression models based on data from the Financial Competence Survey (FCS). The results obtained suggest the inefficacy of transparency tools as a system of protection for the most vulnerable consumers. A robust negative correlation has been observed between the degree of vulnerability and informational patterns, which seems to indicate that it is precisely the most vulnerable consumers who make the least use of transparency tools. In turn, through the use of instrumental variables, a certain degree of causality has been established between vulnerability and poor informational habits in the pre­contractual stages. Since transparency tools require, for their success, a certain degree of proactivity on the part of the consumer in capturing, processing, and using the information provided, the evidence found seems to cast doubt on their effectiveness as protection instruments intended for the most vulnerable consumers. Moreover, linking vulnerability to informational behaviours prior to the contracting process seems to suggest that certain redesign techniques, such as information simplification, may not yield the expected results.