[ca] INTRODUCCIÓ: L'ecoendoscòpia (EUS) és una tècnica útil en el diagnòstic de PC perquè ens permet identificar els canvis parenquimatosos i ductals del pàncrees. Els criteris de Rosemont s'han proposat per a establir els diferents graus de PC mitjançant EUS. L'elastografia mitjançant EUS (EUS-EG) és una prova d'imatge que ens permet establir diferències de duresa o rigidesa entre el teixit malalt i el teixit normal. Per arribar al diagnòstic final de PC el patró de referència és la histologia. HIPÒTESI: La hipòtesi que s'ha proposat en aquest estudi és que la informació obtinguda mitjançant EUS-EG és útil per al diagnòstic i classificació de la PC. OBJECTIUS: Avaluar l'eficàcia de la EUS-EG qualitativa i la EUS-EG quantitativa com tests diagnòstics i classificatoris per a la PC. MÈTODE: Es va dissenyar un estudi retrospectiu i unicèntric a l'Hospital Universitari Vall d'Hebron de Barcelona per avaluar el diagnòstic i estadificació de la PC mitjançant EUS i EUS-EG qualitativa i quantitativa. RESULTATS: es van incloure 163 pacients que van consultar per a la realització d'una EUS diagnòstica al servei d'endoscòpies de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron de Barcelona. Al realitzar la EUS-EG qualitativa el patró heterogeni va ser el més freqüent, trobant-se en 116 pacients (71%). El patró homogeni va ser predominant en el grau 1 (pàncrees normal). En canvi, el patró heterogeni va ser el més freqüent en els graus 2, 3 i 4 observant-se en el 88%, 100% i 97% dels pacients, respectivament. Al comparar la distribució dels patrons obtinguts en els diferents graus, es van trobar diferències significatives entre el grau 1 i la resta de graus (p <0.0001). A partir d'aquests resultats concloem que la EUS-EG qualitativa és un bon test diagnòstic per a la PC. Un patró heterogeni diagnostica la PC amb una S 94%, E 75%, VPP 89% i VPN 85%. La EUS-EG qualitativa discrimina clarament entre pàncrees normal i la resta de grups però no entre els diferents graus de consistent, suggestiu i indeterminat per a PC. El patró heterogeni oferia una S del 98% i E 45% per detectar pacients amb pàncrees suggestiu o consistent amb PC i una S del 97% i E del 35% per detectar pacients amb pàncrees consistent amb PC. La relació de deformació o "strain ràtio" (SR) és la mesura d'avaluació de la variable EUS-EG quantitativa. Al realitzar la EUS-EG quantitativa en els graus 1, 2, 3 i 4 la xifra va ser de 2.8, 3.7, 4.8 i 5.1 respectivament. Al comparar els resultats entre els diferents graus es van observar diferències significatives entre els 4 graus (p <0.001 p <0.003) llevat al comparar grau 3 amb grau 4 que la p = 0.89. Al comparar el SR entre els diferents graus el SR sempre va ser menor en els graus inferiors. En totes les comparacions realitzades es va apreciar una diferència estadísticament significativa (p <0.0001). A partir de la informació EUS-EG quantitativa obtinguda en els diferents grups de pacients segons la classificació de Rosemont i a mesura que la fibrosi pancreàtica augmenta a la PC, aquests grups podrien correspondre a diferents estadis de la malaltia. En l'anàlisi binari no aconseguim establir aquesta correlació. Una raó de tensió igual o superior a 3.08 amb una sensibilitat 80% i especificitat de 81% i un VPP 90% és indicativa de PC, sense poder diferenciar indeterminada, suggerent o diagnòstica. CONCLUSIONS: La EUS-EG tant qualitativa com quantitativa permet discriminar entre un pàncrees normal i una pancreatitis crònica però no permet distingir entre els diferents graus de pancreatitis crònica.

[es] INTRODUCCIÓN: La ecoendoscopia (EUS) es una técnica útil en el diagnóstico de PC porque nos permite identificar los cambios parenquimatosos y ductales del páncreas. Los criterios de Rosemont se han propuesto para establecer los diferentes grados de PC mediante EUS. La elastografía mediante EUS (EUS-EG) es una nueva prueba de imagen que nos permite establecer diferencias de dureza o rigidez entre el tejido enfermo y el tejido normal. Para llegar al diagnóstico final de PC el patrón de referencia es la histología. HIPÓTESIS: La hipótesis que se ha propuesto en este estudio es que la información obtenida mediante EUS-EG es útil para el diagnóstico y clasificación de la PC. OBJETIVOS: Evaluar la eficacia de la EUS-EG cualitativa y la EUS-EG cuantitativa como tests diagnósticos y clasificatorios para la PC. MÉTODO: Se diseñó un estudio retrospectivo y unicéntrico en el Hospital Universitari Vall Hebron de Barcelona para evaluar el diagnóstico y estadificación de PC mediante EUS y EUS-EG cualitativa y cuantitativa. RESULTADOS: se incluyeron 163 pacientes que consultaron para la realización de una EUS diagnóstica al servicio de endoscopias del Hospital Vall Hebron de Barcelona. Al realizar la EUS-EG cualitativa el patrón heterogéneo fue el más frecuente, encontrándose en 116 pacientes (71%). El patrón homogéneo fue predominante en el grado 1 ( páncreas normal). En cambio, el patrón heterogéneo fue el más frecuente en los grados 2, 3 y 4 observándose en el 88%, 100% y 97% de los pacientes, respectivamente. Al comparar la distribución de los patrones obtenidos en los diferentes grados, se encontraron diferencias significativas entre el grado 1 y el resto de grados. A partir de estos resultados concluimos que la EUS-EG cualitativa es un buen test diagnóstico para la PC. Un patrón heterogéneo diagnostica la PC con una S 94%, E 75%, VPP 89% y VPN 85%. La EUS-EG cualitativa discrimina claramente entre páncreas normal y el resto de grupos pero no entre los diferentes grados de consistente, sugerente e indeterminado para PC. El patrón heterogéneo ofrecía una S del 98% y E 45% para detectar pacientes con páncreas sugestivo o consistente con PC y una S del 97% y E del 35% para detectar pacientes con páncreas consistente con PC. La relación de deformación o "strain ratio" (SR) es la medida de evaluación de la variable EUS-EG cuantitativa. Al realizar la EUS-EG cuantitativa en los grado 1, 2, 3 y 4 la cifra fue de 2.8, 3.7, 4.8 y 5.1 respectivamente. Al comparar los resultados entre los diferentes grados se observaron diferencias significativas entre los 4 grados ( p < 0.001 y p < 0.003 ) salvo al comparar grado 3 con grado 4 que la p = 0.89. Al comparar el SR entre los diferentes grados el SR siempre fue menor en los grados inferiores. En todas las comparaciones realizadas se apreció una diferencia estadísticamente significativa. A partir de la información EUS-EG cuantitativa obtenida en los diferentes grupos de pacientes según la clasificación de Rosemont y a medida que la fibrosis pancreática aumenta en la PC, estos grupos podrían corresponder a diferentes estadios de la enfermedad. En el análisis binario no logramos establecer esta correlación. Una razón de tensión igual o superior a 3.08 con una sensibilidad 80% y especificidad de 81% y un VPP 90% es indicativa de PC, sin poder diferenciar indeterminada, sugerente o diagnóstica. CONCLUSIONES: La EUS-EG tanto cualitativa como cuantitativa permite discriminar entre un páncreas normal y una pancreatitis crónica pero no permite distinguir entre los diferentes grados de pancreatitis crónica.