[ca] Aquest estudi es va realitzar amb l'objectiu de proposar materials alternatius que reduirien l'impacte ambiental d'un disseny existent d'un robot, utilitzant tècniques d'Anàlisi del Cicle de Vida (ACV) i diagrames d'Ashby. El disseny en qüestió era d'un robot agrícola autònom, part d'un projecte anomenat agroMOBY. El procediment general d'aquest treball consistia en estudiar l'ACV del disseny utilitzant el programari openLCA i la base de dades Environmental Footprint (EF). Un cop fet això, es va dur a terme un procés de selecció de materials per substituir els components més perjudicials per al medi ambient, i les noves opcions es van incorporar al model d'openLCA per realitzar un altre ACV i avaluar-les. Les principals limitacions del projecte provenien de la base de dades, que no era molt detallada, i la incapacitat de substituir components com els electrònics perquè la seva fabricació no depenia d'agroMOBY, o les bateries, que eren un component intrínsec del disseny i, per tant, no es van considerar per a la substitució. L'ACV inicial va mostrar que l'impacte del robot provenia principalment dels components d'acer galvanitzat i alumini, però si es tenia en compte el reciclatge de l'alumini, només les peces d'acer quedaven com les més perjudicials per al medi ambient. El procés de selecció de materials va intentar minimitzar la massa basant-se en la resistència específica utilitzant l'acer galvanitzat com a punt de referència. A més, només es van considerar aquells materials presents a la base de dades EF. El procés va concloure amb tres possibles substitucions per a l'acer galvanitzat: acer inoxidable, epoxi + fibra de vidre i fusta de pi, però es va descartar el primer a causa del seu alt impacte ambiental. Finalment, es van proposar dos dissenys alternatius, un que utilitzava fusta per a algunes peces internes i fibra de vidre per a la carcassa, i un altre amb les mateixes peces de fusta però sense utilitzar fibra de vidre com a mesura de reducció de costos. El millor equilibri entre funcionalitat, reducció de l'impacte ambiental i cost es va trobar en l'opció que utilitzava fusta de pi per a algunes peces però mantenia la carcassa d'acer. Això va donar com a resultat una reducció de la massa del 7,4% i un 14% menys d'impacte ambiental en algunes categories, substituint el 30% de l'acer galvanitzat original per aquesta fusta

[es] Este estudio se llevó a cabo con el objetivo de proponer materiales alternativos que reducirían el impacto ambiental de un diseño existente de un robot, utilizando técnicas de Análisis del Ciclo de Vida (ACV) y diagramas de Ashby. El diseño en cuestión era de un robot agrícola autónomo, parte de un proyecto llamado agroMOBY. El procedimiento general de este trabajo consistió en estudiar el ACV del diseño utilizando el software openLCA y la base de datos Environmental Footprint (EF). Una vez hecho esto, se llevó a cabo un proceso de selección de materiales para reemplazar los componentes más perjudiciales para el medio ambiente, y las nuevas opciones se incorporaron al modelo de openLCA para realizar otro ACV y evaluarlas. Las principales limitaciones del proyecto provenían de la base de datos, que no era muy detallada, y la incapacidad de reemplazar componentes como los electrónicos porque su fabricación no dependía de agroMOBY, o las baterías, que eran un componente intrínseco del diseño y, por lo tanto, no se consideraron para su sustitución. El ACV inicial mostró que el impacto del robot provenía principalmente de los componentes de acero galvanizado y aluminio, sin embargo, si se consideraba el reciclaje del aluminio, solo las partes de acero permanecían como las más perjudiciales para el medio ambiente. El proceso de selección de materiales intentó minimizar la masa basándose en la resistencia específica utilizando el acero galvanizado como punto de referencia. Además, solo se consideraron aquellos materiales presentes en la base de datos EF. El proceso concluyó con tres posibles substitutos para el acero galvanizado: acero inoxidable, epoxi + fibra de vidrio y madera de pino, pero se descartó el primero debido a su alto impacto ambiental. Por último, se propusieron dos diseños alternativos, uno que utilizaba madera para algunas partes internas y fibra de vidrio para la carcasa, y otro con las mismas piezas de madera, pero sin utilizar fibra de vidrio como medida de reducción de costes. El mejor equilibrio entre funcionamiento, reducción del impacto ambiental y coste se encontró en la opción que utilizaba madera de pino para algunas partes, pero mantenía la carcasa de acero. Esto dio como resultado una reducción de la masa del 7,4% y un 14% menos de impacto ambiental en algunas categorías, reemplazando el 30% del acero galvanizado original con dicha madera