[ca] El denominat mite del geni-artista perpetua la supremacia de l'home com a artista-creador. A més, això contribueix a la desconnexió de l'alumnat amb el món artístic. L'objectiu principal d'aquest treball és investigar com connectar el món de l'art amb l'estudiantat de Batxillerat, a través dels centres d'art del seu entorn, desenvolupant una proposta artístic-educativa. Una proposta que, amb motiu de la pandèmia Covid-19, va ser adaptada a un escenari en línia. Aquest treball es correspon amb el model 2, Investigació educativa. En concret, es tracta d'una investigació basada en el disseny educatiu, en la qual a través de diversos instruments s'analitza, dissenya i avalua una proposta a partir de tres fases i prototips. En aquest procés van participar cinc alumnes i una professora d'Educació Secundària. A més, es van analitzar cinc propostes virtuals de centres artístics. Segons els resultats, en la primera fase es detecta la falta d'interés de l'alumnat i la necessitat de millorar la comunicació entre els centres d'art i educatius. En la fase dos, es reformula la intervenció adaptada a una modalitat en línia i s'avalua a través d'un focus group i una rúbrica performativa amb les alumnes. Finalment, en la fase tres, s'extrauen bones pràctiques: (1) adaptar la guia didàctica als continguts curriculars; (2) utilitzar les xarxes socials i pàgina web per a no perdre el contacte amb el públic objectiu, a més d'utilitzar aquestes eines per a la generació de contingut; i (3) la importància de realitzar una exposició final. Com a conclusió, les institucions artístiques i educatives han d'unir esforços per millorar la seua comunicació i procurar un aprenentatge significatiu per a l'alumnat. La virtualització ha demostrat que és possible treballar juntament amb el centre d'art. El compromís de les institucions és fonamental per a lluitar contra la desigualtat de gènere, trencar amb les barreres, a més de reconèixer i apoderar a aquestes futures dones artistes.

[es] El denominado mito del genio-artista perpetúa la supremacía del hombre como artista-creador. Además, esto contribuye a la desconexión del alumnado con el mundo artístico. El objetivo principal de este trabajo es investigar cómo conectar el mundo del arte con el estudiantado de Bachillerato, a través de los centros de arte de su entorno, desarrollando una propuesta artístico-educativa. Una propuesta que, con motivo de la pandemia Covid-19, fue adaptada a un escenario en línea. Este trabajo se corresponde con en el modelo 2, Investigación educativa. En concreto, se trata de una investigación basada en el diseño educativo, en la que a través de varios instrumentos se analiza, diseña y evalúa una propuesta a partir de tres fases y prototipos. En este proceso participaron cinco alumnas y una profesora de Educación Secundaria. Además, se analizaron cinco propuestas virtuales de centros artísticos. Según los resultados, en la fase uno se detecta la falta de interés del alumnado y la necesidad de mejorar la comunicación entre los centros de arte y educativos. En la fase dos, se reformula la intervención adaptada a una modalidad en línea y se evalúa a través de un focus group y una rúbrica performática con las alumnas. Por último, en la fase tres, se extraen buenas prácticas: (1) adaptar la guía didáctica a los contenidos curriculares; (2) usar las redes sociales y página web para no perder el contacto con el público objetivo, además de utilizar estas herramientas para la generación de contenido; y (3) la importancia de realizar una exposición final. Como conclusión, las instituciones artísticas y educativas deben unir esfuerzos por mejorar su comunicación y procurar un aprendizaje significativo para el alumnado. La virtualización ha demostrado que es posible trabajar juntamente con el centro de arte. El compromiso de las instituciones es fundamental para luchar contra la desigualdad de género, romper con las barreras, además de reconocer y empoderar a esas futuras mujeres artistas.