[ca] La prevenció d'infeccions en pròtesis articulars és crucial. El recobriment d'implants amb hidroxiapatita impregnada amb gentamicina es presenta com una estratègia prometedora per contrarestar aquest risc. Es van sintetitzar nanopartícules i se'ls va afegir gentamicina, que por ser tant durant la seva síntesis com després de l'electrodeposició, per immersió. Es van tractar discs de titani grau II per millorar l'adherència de la Polidopamina (PDA) i es va utilitzar col·lagen tipus I per facilitar la deposició de les nanopartícules, proporcionant una càrrega positiva al disc (tenint en compte que les NP tenen una càrrega negativa). Les mostres es van caracteritzar mitjançant espectroscòpia infraroja (FTIR), microscòpia electrònica de rastreig (SEM), angle de contacte, potencial Z, dispersió dinàmica de llum (DLS) i difracció de raigs X (XRD). Els resultats van confirmar la rellevància de la capa de Polidopamina en l'estabilització del disc i en l'obtenció d'un grau de cristal·linetat de l'ACP del 20%. Es va evidenciar una inhibició bacteriana significativa, amb diàmetres d'inhibició de 31,33 mm (ACP amb gentamicina), 32,16 mm (disc amb gentamicina sense ACP) i 32,35 mm (ACP sense PDA amb gentamicina). A més, l'electrodeposició de Polilisina (PLL) després de l'EDP de les NP en el disc va millorar l'estabilitat de la capa, resultant en una alliberació més controlada del fàrmac, amb halos d'inhibició similars a les 72 hores que a les 24 hores. L'eficiència òptima de l'electrodeposició es va assolir mitjançant un cicle de 50V, 15V, 50V i 15V, amb una durada de 5 minuts cadascun. En conclusió, la hidroxiapatita carregada amb gentamicina, recobrint el disc amb PDA, col·lagen i electrodepositant PLL posteriorment, permet obtenir un recobriment del disc de titani grau II amb un gruix important, que inhibeix el creixement bacterià i que és estable durant la finestra de major infecció (72h).

[es] La prevención de infecciones en prótesis articulares es crucial. El recubrimiento de implantes con hidroxiapatita impregnada con gentamicina se presenta como una estrategia prometedora para contrarrestar este riesgo. Se sintetizaron nanopartículas y se les añadió la gentamicina, tanto durante su producción como tras la electrodeposición, por sumersión. Se trató discos de titanio grado II para mejorar la adherencia de la Polidopamina (PDA) y se empleó colágeno tipo I para facilitar la deposición de las nanopartículas, brindando una carga positiva al disco (teniendo en cuenta que las NP tienen una carga negativa). Las muestras se caracterizaron mediante espectroscopía infrarroja (FTIR), microscopía electrónica de barrido (SEM), ángulo de contacto, potencial Z, dispersión dinámica de luz(DLS) y difracción de rayos X (XRD). Los resultados confirmaron la relevancia de la capa de Polidopamina en la estabilización del disco y en la obtención de un grado de cristalinidad del ACP del 20%. Se evidenció una significativa inhibición bacteriana, con diámetros de inhibición de 31.33 mm (ACP con gentamicina), 32.16 mm (disco con gentamicina sin ACP) y 32.35 mm (ACP sin PDA con gentamicina). Además, la electrodeposición de Polilisina (PLL) después de EDP las NP en el disco mejoró la estabilidad de la capa, resultando en una liberación más controlada del fármaco, con halos de inhibición similares a las 72 horas que a las 24 horas. La eficiencia óptima de electrodeposición se alcanzó mediante un ciclo de 50V, 15V, 50V y 15V, con una duración de 5 minutos cada uno. En conclusión, la hidroxiapatita cargada con gentamicina, recubriendo el disco con PDA, colágeno y electrodepositando PLL posteriormente, permite obtener un recubrimiento del disco de titanio grado II con un grosor importante, que inhibe el crecimiento bacteriano y que es estable durante la ventana de mayor infección (72h).