[ca] El treball indica en primer lloc el context acadèmic i docent actual postbolonya i subratlla la importància que la literatura ha atorgat a la constitució dels equips docents per a la millora de l'ensenyament universitari. A continuació es descriuen 12 accions concretes i tangibles que donen contingut a una experiència reiterada de coordinació docent entre el professorat de totes les assignatures d'un grup classe de primer curs de Dret. Es tracta de les següents actuacions: constitució com a grup o equip docent i establiment de canals de comunicació ràpids i àgils; disseny i presentació d'un programa docent conjunt semestral; programació d'una activitat composta d'avaluació continuada conjunta cada semestre; implantació d'un pla de lectures comunes; proposta d'un pla d'activitats complementàries; realització d'un treball acadèmic o d'investigació integrat; redacció d'un thesaurus essencial de cada assignatura; coordinació en les dates de les proves d'AC; celebració d'un claustre final d'avaluació; altres iniciatives menors, com torn d'incidències d'exàmens comú i establiment d'un espai d'anàlisi i debat conjunt. Finalment els autors ofereixen una valoració positiva però crítica de l'experiència a manera de conclusions. Més enllà dels èxits aconseguits, que redunden sens dubte en una millora docent, també s'assenyalen els límits d'aquest tipus d'iniciatives en un context marcat per plans d'estudi que malgrat la seva renovació segueixen encasellant assignatures i matèries i no es plantegen a fons quins són els autèntics objectius que persegueix la titulació.

[es] El trabajo indica en primer lugar el contexto académico y docente actual postbolonia y subraya la importancia que la literatura ha otorgado a la constitución de los equipos docentes para la mejora de la enseñanza universitaria. A continuación se describen 12 acciones concretas y tangibles que dan contenido a una experiencia reiterada de coordinación docente entre el profesorado de todas las asignaturas de un grupo clase de primer curso de Derecho. Se trata de las siguientes actuaciones: constitución como grupo o equipo docente y establecimiento de canales de comunicación rápidos y ágiles; diseño y presentación de un programa docente conjunto semestral; programación de una actividad compuesta de evaluación continuada conjunta cada semestre; implantación de un plan de lecturas comunes; propuesta de un plan de actividades complementarias; realización de un trabajo académico o de investigación integrado; redacción del tesauro esencial de cada asignatura; coordinación en las fechas de las pruebas de EC; celebración de un claustro final de evaluación; otras iniciativas menores, como turno de incidencias de exámenes común y establecimiento de un espacio de análisis y debate conjunto. Finalmente los autores ofrecen una valoración positiva pero crítica de la experiencia a modo de conclusiones. Más allá de los logros alcanzados, que redundan sin duda en una mejora docente, también se señalan los límites de este tipo de iniciativas en un contexto marcado por planes de estudio que a pesar de su renovación siguen encasillando asignaturas y materias y no se plantean a fondo cuales son los auténticos objetivos que persigue la titulación.