[ca] INTRODUCCIÓ El pterigi és una malaltia de distribució mundial amb una prevalença al voltant del 10% i on freqüentment és necessari l'abordatge quirúrgic. La recidiva és la complicació de major repte després de la cirurgia d'aquesta entitat i amb l'autoempelt conjuntival s'aconsegueixen els índexs més baixos. Aquest empelt presenta limitacions quan la mida de la lesió és elevada o quan interessa preservar la conjuntiva bulbar superior per a procediments quirúrgics posteriors. En aquests casos, l'alternativa raonable és la membrana amniòtica (MA), teixit d'origen viu, heteròleg i amb l' obtenció, preservació i distribució depenent d'una entitat externa. Els concentrats de plaquetes, en les diferents formulacions, s'han fet servir en diferents disciplines mèdiques, com la oftalmologia, i puntualment en el pterigi. Es tracta d'un assaig clínic, aleatori, simple cec, que compara el tractament experimental basat en la combinació de membrana y col·liri de plasma ric en factors de creixement (PRGF) amb el tractament control amb implant de membrana amniòtica, en la cirurgia del pterigi primari. RESULTATS Els resultats de les variables edat (mitja de 43,63 anys), sexe (46,2% homes), raça (88,6% llatina), localització (97,1% nassal), lateralitat (48,6% dret, invasió corneal (mitja 11,5 mm2) i àrea de resecció (mitja 103,86 mm2) han demostrat la homogeneïtat de la mostra, garantint l'aleatorització i la comparació entre els dos grups de tractament. Avaluant la comparació de les variables entre els dos grups s'observa que en el temps de tancament del defecte epitelial no va haver-hi diferències significatives (p=0,073) entre ambdós empelts (PRGF 17,44 dies vs 18,2 amb trasplantasen de MA), mentre sí van existir diferències significatives en el total de complicacions (p=0,01), a expenses de la hipertensió ocular (HTO) que es considera independent del procediment quirúrgic i de l'implant utilitzat. El granuloma va aparèixer més freqüentment, en el grup intervenció, però sense significació estadística, significació que sí es va trobar en la HTO existint un major percentatge (p= 0,048) de subjectes amb augment de la tensión ocular en el grup PRGF (12,2% vs 1,8%). Finalment, en la variable principal d'interés que és la recidiva, s'ha trobat una major prevalença en els subjectes del tractament experimental (14,3% vs 7,1%), però aquesta troballa no ha estat estadísticament significativa p=0,43. CONCLUSIONS El tractament combinat de col·liri i membrana de PRGF en la cirurgia del pterigi primari ha demostrat ser un mètode autòleg eficient, encara que la incidència de recidiva es va donar en el doble de casos en el PRGF, segur i amb similars resultats estètics comparant amb la MA.

[es] INTRODUCCIÓN El pterigion es una enfermedad de distribucióm mundial con una prevalencia alrededor del 10% y donde frecuentemente es necesario el abordaje quirúrgico. La recidiva es la complicación que supone el mayor reto tras la cirugía de esta entidad y aunque los índices más bajos se consiguen con el autoinjerto conjuntival. Este injerto presenta limitaciones cuando la lesión es de tamaño elevado o cuando interesa preservar la conjuntiva bulbar superior para procedimientos quirúrgicos posteriores. En estos casos, la alternativa razonable es la membrana amniótica (MA), tejido de origen vivo, heterólogo y cuya obtención, preservación y distribución depende de una entidad externa. Los concentrados de plaquetas, en sus diferentes formulaciones, se han usado en diferentes disciplinas médicas, como la oftalmología, y puntualmente en el pterigion. Se trata de un ensayo clínico, aleatorio, simple ciego, que compara el tratamiento experimental basado en la combinación de membrana y colirio de plasma rico en factores de crecimiento (PRGF) con el tratamiento control con implante de MA, en la cirugía del pterigion primario. RESULTADOS Los resultados de las variables edad (media de 43,63 años), sexo (46,2% hombres), raza (88,6% latina), localización (97,1% nasal), lateralidad (48,6% derecho), invasión corneal (media 11,5 mm2) y área de resección (media 103,86 mm2) demuestraron la homogeneidad de la muestra, garantizando la aleatorización y la comparación entre los dos grupos de tratamiento. Evaluando la comparación de las variables entre los dos grupos se observa que en el tiempo de cierre del defecto epitelial no hubo diferencias significativas (p=0,073) entre ambos injertos (PRGF 17,44 días vs 18,2 con transplante de MA), mientras sí existieron diferencias significativas en cuanto al total de complicaciones (p=0,01), a expensas de la hipertensión ocular (HTO) que se considera independiente del procedimiento quirúrgico y del implante usado. El granuloma ocurrió más frecuentemente en el grupo intervención, pero sin significación estadística, significación que sí se encontró en la HTO existiendo un mayor porcentaje (p= 0,048) de sujetos con aumento de la tensión ocular en el grupo PRGF (12,2% vs 1,8%). Finalmente, en la variable principal de interés que es la recidiva, se ha encontrado una mayor prevalencia en los sujetos del tratamiento experimental (14,3% vs 7,1%), pero este hallazgo no ha sido estadísticamente significativo p=0,43. CONCLUSIONES El tratamiento combinado de colirio y membrana de PRGF en la cirugía del pterigion primario ha demostrado ser un método autólogo eficiente, a pesar que la incidencia de recidiva se dió en el doble de casos en el PRGF, seguro y con similares resultados estéticos comparando con la MA.