[ca] El camp de l'economètria ofereix un conjunt ric i divers d'eines per analitzar fenòmens econòmics complexos i comprendre les relacions de causalitat entre diferents variables. En aquesta tesi, titulada "Tres assajos sobre identificació en Econometria", contribueixo a l'exploració de diverses estratègies d'identificació en l'economètria. Mitjançant un anàlisi exhaustiu, pretenc aclarir qüestions importants relacionades amb les taxes de morositat dels préstecs, la demanda de crèdit i la dinàmica de producció, així com la identificació de models d'autoregressió vectorial estructural (SVAR) amb variables proxy. El primer capítol d'aquesta tesi se centra en les taxes de morositat dels préstecs i investiga la importància relativa dels factors d'oferta i demanda en l'explicació d'aquest fenomen. La literatura anterior ha posat principalment l'èmfasi en el paper dels factors d'oferta, com ara el comportament dels bancs en prendre riscos influïts per la política monetària. No obstant això, l'evidència empírica sobre la significació dels factors d'oferta en comparació amb els factors de demanda ha estat escassa. Per abordar aquest buit, proposo un enfocament de forma reduïda en panell combinat amb una estratègia d'identificació novedosa. Sorprenentment, els resultats revelen que els factors de demanda juguen un paper més rellevant en el foment de les taxes de morositat dels préstecs del que s'havia suggerit anteriorment. A més, amplio l'anàlisi examinant la relació entre les taxes d'impost de societats i el risc de crèdit, proporcionant idees sobre els impulsors causals d'aquesta connexió. El segon capítol investiga la interacció entre les taxes de morositat dels préstecs, la demanda de crèdit i la producció, qüestió que ha captivat durant molt de temps els economistes i els responsables de polítiques econòmiques. Comprendre els factors que regeixen aquestes dinàmiques és crucial per promoure l'estabilitat financera i un creixement sostenible. No obstant això, la manca de dades detallades a nivell individual dels préstecs dificulta l'estudi d'aquesta relació de manera exhaustiva. Per superar aquesta limitació, aprofito les dades de balanços bancaris, que ofereixen idees valioses malgrat l'absència d'informació detallada de cada préstec individual. Emprant un model microeconomètric estructural, genero experiments contrafactuals per explorar l'impacte de diversos factors que provoquen la morositat dels préstecs en la demanda de crèdit i en la producció. A través d'aquesta metodologia, proporciono coneixements valuosos per als responsables de polítiques, com ara la resposta òptima a una contractació fiscal. El tercer i últim capítol es basa en una col·laboració amb Sre¿ko Zimic i se centra en la identificació de models VAR estructurals amb variables proxy. Les metodologies actuals en aquest àmbit sovint es basen en l'exogeneïtat dels instruments, el que limita el nombre de variables proxy que es poden utilitzar. Per abordar aquesta qüestió, proposem una metodologia innovadora inspirada en el problema d'ortogonalitat de Procrustes. Aquest enfocament permet la inclusió d'un nombre il·limitat d'instruments i possibilita l'ús d'instruments plausible exògens en el procés d'identificació. Mitjançant l'aplicació d'aquesta metodologia, superem les limitacions associades amb l'endogeneïtat dels instruments i demostrem els avantatges d'utilitzar un conjunt complet d'instruments per identificar els xocs estructurals.

[es] El campo de la econometría ofrece un conjunto amplio y diverso de herramientas para analizar fenómenos económicos complejos y comprender las relaciones causales entre diferentes variables. En esta tesis, titulada "Tres ensayos sobre identificación en Econometría", contribuyo a la exploración de diversas estrategias de identificación en econometría. A través de un análisis exhaustivo, mi objetivo es arrojar luz sobre preguntas importantes relacionadas con las tasas de morosidad de préstamos, la demanda de crédito y la dinámica de producción, así como la identificación de modelos de autoregresión vectorial estructural (SVAR) con variables proxy. El primer capítulo de esta tesis se centra en las tasas de morosidad de préstamos e investiga la importancia relativa de los factores de oferta y demanda para explicar este fenómeno. La literatura previa ha enfatizado principalmente el papel de los factores de oferta, como el comportamiento de asunción de riesgos de los bancos influenciado por la política monetaria. Sin embargo, las pruebas empíricas sobre la importancia de los factores de oferta en comparación con los de demanda han sido escasas. Para abordar esta brecha, propongo un enfoque de forma reducida en panel combinado con una estrategia de identificación novedosa. Sorprendentemente, los resultados revelan que los factores de demanda desempeñan un papel más sustancial en el impulso de las tasas de morosidad de préstamos de lo sugerido previamente. Además, amplío el análisis examinando la relación entre las tasas de impuestos corporativos y el riesgo crediticio, brindando ideas sobre los impulsores causales de esta conexión. El segundo capítulo investiga la interacción entre las tasas de morosidad de préstamos, la demanda de crédito y la producción, lo cual ha cautivado durante mucho tiempo a los economistas y responsables de políticas. Comprender los factores que rigen estas dinámicas es crucial para promover la estabilidad financiera y el crecimiento sostenible. Sin embargo, la escasez de datos detallados a nivel de préstamos dificulta el estudio completo de esta relación. Para superar esta limitación, aprovecho los datos de los balances bancarios, lo que ofrece ideas valiosas a pesar de la falta de información detallada sobre préstamos individuales. Mediante la utilización de un modelo microeconométrico estructural, genero experimentos contrafactuales para explorar el impacto de diversos impulsores de la morosidad de préstamos en la demanda de crédito y la producción. A través de esta metodología, proporciono información valiosa para los responsables de políticas, como la respuesta óptima ante una contracción fiscal. El tercer y último capítulo se basa en un trabajo colaborativo con Sre¿ko Zimic y se centra en la identificación de modelos VAR estructurales con variables proxy. Las metodologías actuales en esta área a menudo se basan en la exogeneidad de los instrumentos, lo cual impone limitaciones en el número de variables proxy que se pueden utilizar. Para abordar este problema, proponemos una metodología novedosa inspirada en el problema de Procrustes ortogonal. Este enfoque permite la inclusión de un número ilimitado de instrumentos y permite el uso de instrumentos plausiblemente exógenos en el proceso de identificación. Al aplicar esta metodología, superamos las limitaciones asociadas con la endogeneidad de los instrumentos y demostramos los beneficios de utilizar un conjunto completo de instrumentos para identificar los shocks estructurales.