[ca] El sistema socioeconòmic capitalista contemporani ha donat lloc a reptes socioeconòmics i ecològics essencials i existencials. Abordar aquests problemes requereix una transició fonamental del sistema centrada en consideracions socioeconòmiques i ecològiques. En aquest context, aquesta tesi pretén abordar la qüestió de com els països de la Unió Europea (UE) poden aconseguir una transició del sistema socioeconòmic baix en carboni que sigui socialment justa, és a dir, una reducció substancial simultània de les emissions i la desigualtat. Amb aquesta finalitat, els capítols individuals se centren en implicacions específiques pel que fa a: 1) les possibles combinacions de polítiques, 2) el paper específic de la transició energètica i 3) el desacoblament i el paper del comerç. Aquest treball es realitza en el marc de Ecological Macroeconomics, que té com a objectiu millorar els mètodes i els coneixements per analitzar la transició socioeconòmica i, per tant, abordar les deficiències clau dels principals Integrated Assessment Models. En concret, el model Eurogreen es revisa i s'aplica a Itàlia, com a exemple per als països de la UE. A més, el seu enfocament nacional basat en la simulació es complementa amb un estudi empíric basat en el consum que utilitza anàlisi d'environmentally extended multiregional input-output. Els resultats il·lustren com les intricades interaccions entre l'activitat econòmica, la desigualtat i les emissions fan que una transició justa sigui difícil d'aconseguir. En particular, la compensació entre reduccions d'emissions i desigualtat suposa un impediment significatiu però no insuperable. Les conclusions subratllen la importància d'una anàlisi integrada dels objectius d'emissions i desigualtat i la necessitat d'una sèrie de mesures polítiques coherents per abordar-los conjuntament. Aquests inclouen una redistribució específicament genuïna de les rendes més altes a les més baixes i una ràpida expansió de la transició energètica, mentre que el creixement econòmic genèric no sembla especialment propici cap a una transició justa i baixa en carboni. Centrant-se explícitament en la transició energètica, els resultats d'aquest treball mostren que pot superar la compensació d'emissions-desigualtat, si té les característiques adequades, especialment una rebaixa dels costos del carboni a les llars. Només la redistribució extensiva augmenta l'activitat econòmica i les emissions. També pot canviar el procés d'innovació cap a una major productivitat laboral i allunyar-se de la producció eficient d'inputs intermedis, augmentant, a més, les emissions. Així, una reducció estructural del consum i la producció és potencialment necessària per combinar objectius de baixa emissió i de baixa desigualtat. La necessitat de no dependre únicament dels esforços nacionals de transició energètica per assolir objectius de baixes emissions, en particular en el context d'una redistribució substancial, es posa de manifest encara més pels resultats sobre l'ús empíric de combustibles fòssils integrats basat en el consum de la UE. Tot i que històricament la transició energètica regional només va provocar una reducció modesta de l'ús de combustibles fòssils, els patrons comercials han contrarestat aquests desenvolupaments. Les troballes subratllen la importància, des de la perspectiva de la UE, d'estendre l'abast dels esforços de transició energètica cap a la cadena de subministrament global, però també de considerar mesures de la demanda per aconseguir reduccions d'emissions d'acord amb els objectius ambientals. Així, en conjunt, aquesta tesi suggereix que el camí més prometedor cap a una transició justa de baixes emissions de carboni és un de post-growth, que inclou mesures de redistribució àmplies combinades amb esforços ràpids de transició energètica global i una reducció estructural de certs tipus de consum i producció. No obstant això, encara es necessita una quantitat substancial d'investigació sobre aquesta transició fonamental del sistema socioeconòmic per a una avaluació exhaustiva de les implicacions associades i la seva viabilitat.

[en] The contemporary capitalist socioeconomic system has led to essential and existential socioeconomic and ecological challenges. Addressing these issues requires a fundamental system transition that centers around socioeconomic and ecological considerations. Within this context, this thesis aims to address the question of how countries in the European Union (EU) can achieve a low-carbon transition of the socioeconomic system that is socially just, i.e. a simultaneous substantial reduction in emissions and inequality. To this end, the individual Chapters focus on specific implications regarding: 1) potential policy mixes, 2) the specific role of the energy transition, and 3) decoupling and the role of trade. This work is conducted within the framework of Ecological Macroeconomics, which aims to enhance methods and insights towards analysing the socioeconomic transition and thereby addresses key shortcomings of main Integrated Assessment Models. Specifically, the Eurogreen model is revised and applied to Italy, as example for EU countries. Moreover, its national simulation-based approach is complemented by an empirical consumption-based study utilizing environmentally extended multiregional input-output analysis. The results illustrate how the intricate interactions between economic activity, inequality and emissions render a just transition challenging to achieve. In particular, the trade-off between emission and inequality reductions poses a meaningful but not insurmountable impediment. The findings underline the importance of an integrated analysis of the emission and inequality goals and the need for a range of coherent policy measures to address them in combination. These include specifically genuine redistribution from higher to lower incomes and a rapid expansion of the energy transition, while generic economic growth does not appear particularly conducive towards a just low-carbon transition. Focusing explicitly on the energy transition, the findings of this work show that it can overcome the emission-inequality trade-off, if featuring the appropriate characteristics, particularly a rebate of carbon costs to households. Extensive redistribution alone increases economic activity and emissions. It can also shift the process of innovation towards increased labour productivity and away from intermediate input efficient production, additionally increasing emissions. Thus, a structural reduction of consumption and production is potentially necessary to combine low emission and low inequality goals. The need to not solely rely on national energy transition efforts to achieve low-emission targets, in particular in the context of substantial redistribution, is further highlighted by the results on the empirical consumption-based embedded fossil fuel use of the EU. While the regional energy transition historically only led to a modest reduction in fossil fuel use, trade patterns have counteracted these developments. The findings underline the importance, from an EU perspective, to extend the scope of energy transition efforts towards the global supply chain, but also to consider demand side measures to achieve emission reductions in line with environmental targets. Thus, overall this thesis suggests that the most promising path towards a just low-carbon transition is a post-growth one, featuring extensive redistribution measures in combination with rapid global energy transition efforts and a structural reduction in certain types of consumption and production. Yet, a substantial amount of research on this fundamental transition of the socioeconomic system is still needed for a comprehensive assessment of associated implications and its feasibility.