[ca] Fins ara, el desenvolupament del mercat interior ha patit les limitacions derivades de la manca d'una política energètica comú i, en el pla internacional, la UE, fortament dependent dels aprovisionaments externs, no ha estat capaç de parlar amb una sola veu a l'hora de negociar acords de subministrament amb els seus principals proveïdors de petroli i gas, i amb els països de trànsit. Sens dubte, la visió intergubernamentalista de la integració europea és la més indicada per explicar les mancances assenyalades en la mesura que la política energètica, especialment, en les vessants de la seguretat dels aprovisionaments i la independència energètica, forma part del nucli dur de la sobirania estatal. Només cal comprovar que, fins ara, tot i els continus avenços del mercat interior, els tractats han mantingut el vot per unanimitat del Consell pel que fa a les decisions relacionades amb l'energia, excloent, és clar, al Parlament Europeu (PE).. El Tractat de Lisboa introdueix un canvi de tendència en vincular la política energètica, alhora, al medi ambient i al "esperit de solidaritat entre els Estats membres "amb l'objectiu de garantir el funcionament del mercat de l'energia i la seguretat de l'abastament energètic en la Unió, i fomentar l'eficiència energètica i l'estalvi energètic i el desenvolupament d'energies noves i renovables i la interconnexió de les xarxes energètiques. Per primera vegada, el Parlament Europeu i el Consell establiran conjuntament (codecisió), les mesures necessàries per assolir els esmentats objectius. aquesta formulació reflecteix els canvis que està experimentant la política energètica a la Unió i que constitueixen l'objecte central d'aquest llibre: la seguretat de energètica i seva connexió amb el canvi climàtic.

[es] Hasta ahora, el desarrollo del mercado interior ha sufrido las limitaciones derivadas de la falta de una política energética común y, en el plano internacional, la UE, fuertemente dependiente de los aprovisionamientos externos, no ha sido capaz de hablar con una sola voz a la hora de negociar acuerdos de suministro con sus principales proveedores de petróleo y gas, y con los países de tránsito. Sin duda, la visión intergubernamentalista de la integración europea es la más indicada para explicar las carencias señaladas en la medida en que la política energética, especialmente, en las vertientes de la seguridad de los provisionamientos y la independencia energética, forma parte del núcleo duro de la soberanía estatal. Sólo hay que comprobar que, hasta ahora, a pesar de los continuos avances del mercado interior, los tratados han mantenido el voto por unanimidad del Consejo con respecto a las decisiones relacionadas con la energía, excluyendo, claro está, el Parlamento Europeo (PE) .. El Tratado de Lisboa introduce un cambio de tendencia en vincular la política energética, a la vez, al medio ambiente y al "espíritu de solidaridad entre los Estados miembros "con el objetivo de garantizar el funcionamiento del mercado de la energía y la seguridad del abastecimiento energético en la Unión, y fomentar la eficiencia energética y el ahorro energético y el desarrollo de energías nuevas y renovables y la interconexión de las redes energéticas. Por primera vez, el Parlamento Europeo y el Consejo establecerán conjuntamente (codecisión), las medidas necesarias para alcanzar dichos objetivos. esta formulación refleja los cambios que está experimentando la política energética en la Unión y que constituyen el objeto central de este libro: la seguridad de energética y su conexión con el cambio climático.