[ca] La malaltia hepàtica grassa no alcohòlica (MHGNA) és considerada la malaltia hepàtica crònica més freqüent a nivell global i ha esdevingut un problema de salut pública de primer ordre. Afecta al voltant del 25-35% de la població general a països occidentals i la seva prevalença augmenta fins al 60-80% en pacients amb diabetis mellitus tipus 2 (DM2) o obesitat. La MHGNA presenta una fisiopatologia multifactorial i un curs clínic variable, on una proporció de pacients desenvoluparà una malaltia progressiva amb inflamació (esteatohepatitis) i fibrosi hepàtica en diferents graus, cosa que implica un major risc de complicacions i un pitjor pronòstic. La incidència creixent de la MHGNA en els darrers anys ha motivat la implementació d'eines diagnòstiques no invasives, entre les quals destaca l'elastografia de transició (ET). L'ET permet una estimació indirecta de la fibrosi i esteatosi hepàtica, està àmpliament validada en malaltia hepàtica deguda a virus o a alcohol i es fa servir de forma rutinària en l'avaluació de pacients amb sospita de malaltia hepàtica avançada. Aquesta tesi pretén estudiar l'impacte de la MHGNA sobre diferents poblacions i el paper de l'ET en l'abordatge diagnòstic i pronòstic de la malaltia. Els objectius de la tesi són: avaluar la utilitat de l'ET en la identificació de la MHGNA i l'estratificació de fibrosi hepàtica per estimar la prevalença de la malaltia; i, d'altra banda, investigar l'associació entre la fibrosi hepàtica i el desenvolupament de complicacions i la capacitat de l'ET de predir esdeveniments clínics. Per tal d'assolir aquests objectius s'han dut a terme tres estudis independents on s'estudia: 1) la prevalença dels diferents estadis de fibrosi per MHGNA en població general espanyola; 2) la incidència de carcinoma hepatocel·lular (CHC) i els factors associats a la seva aparició en pacients amb MHGNA, així com el rol de l'ET a la predicció de CHC; 3) l'associació de l'MHGNA i la fibrosi hepàtica avaluada per ET amb el desenvolupament d'esdeveniments clínics en pacients amb DM2. Amb els resultats obtinguts d'aquests estudis, podem concloure que: 1) l'ET és una eina útil en l'abordatge global de l'MHGNA, ja que permet identificar la presència d'esteatosi, classificar la gravetat de la malaltia i predir l'aparició d'esdeveniments clínics; 2) la prevalença de fibrosi per MHGNA en la població general d'Espanya s'estima en 2,03% i 0,7% per a fibrosi significativa (F ≥ 2) i cirrosi, respectivament; 3) la presència de fibrosi avançada mesurada per histologia o per ET s'associa al desenvolupament de CHC en pacients amb MHGNA; 4) la presència de MHGNA i l'elasticitat hepàtica mesurada per ET es relacionen de forma independent amb la malaltia renal crònica i amb el risc incident de presentar esdeveniments clínics en pacients amb DM2.

[es] La enfermedad hepática grasa no alcohólica (EHGNA) es considerada la enfermedad hepática crónica más frecuente a nivel global y se ha convertido en un problema de salud pública de primer orden. Afecta alrededor del 25-35% de la población general en países occidentales y su prevalencia aumenta hasta el 60-80% en pacientes con diabetes mellitus tipo 2 (DM2) u obesidad. La EHGNA presenta una fisiopatología multifactorial y un curso clínico variable, en el que una proporción de pacientes desarrollará una enfermedad progresiva con inflamación (esteatohepatitis) y fibrosis hepática en diferentes grados, lo que implica un mayor riesgo de complicaciones y un peor pronóstico. La creciente incidencia de la EHGNA en los últimos años ha motivado la implementación de herramientas diagnósticas no invasivas, entre las que destaca la elastografía de transición (ET). La ET permite una estimación indirecta de la fibrosis y esteatosis hepática, está ampliamente validada en hepatopatía por virus o alcohol y se usa de forma rutinaria en la evaluación de pacientes con sospecha de enfermedad hepática avanzada. La presente tesis pretende estudiar el impacto de la EHGNA sobre diferentes poblaciones y el papel de la ET en el abordaje diagnóstico y pronóstico de la enfermedad. Los objetivos de la tesis son evaluar la utilidad de la ET en la identificación de EHGNA y la estratificación de fibrosis hepática para estimar la prevalencia de la enfermedad; y, por otra parte, investigar la asociación de la fibrosis hepática con el desarrollo de complicaciones y la capacidad de la ET de predecir eventos clínicos. Para alcanzar dichos objetivos se han llevado a cabo tres estudios independientes donde se estudia: 1) la prevalencia de los diferentes estadios de fibrosis por EHGNA en población general española; 2) la incidencia de carcinoma hepatocelular (CHC) y los factores asociados en pacientes con EHGNA, así como el rol de la ET en la predicción de CHC y; 3) la asociación de la EHGNA y la fibrosis hepática evaluada por ET con el desarrollo de eventos clínicos en pacientes con DM2. Tras la realización de estos estudios se puede concluir que: 1) la ET es una herramienta útil en el abordaje global de la EHGNA, ya que permite identificar la presencia de esteatosis, estadiar la severidad de la enfermedad y predecir la aparición de eventos clínicos; 2) la prevalencia de fibrosis por EHGNA en población general de España se estima en 2,03% y 0,7% para fibrosis significativa (F ≥ 2) y cirrosis, respectivamente; 3) la presencia de fibrosis avanzada medida por histología o por ET se asocia al desarrollo de CHC en pacientes con EHGNA y; 4) la presencia de EHGNA y la elasticidad hepática medida por ET se relacionan de forma independiente con la enfermedad renal crónica y con el riesgo incidente de presentar eventos clínicos en pacientes con DM2.