[ca] Aquest estudi explora dues tecnologies de processament diferents per a pols de 3Y-TZP: premsat isostàtic en fred (CIP) tractat amb modificacions de superfície, incloent el patró làser i el gravat amb àcid fluorhídric (HF), i l'escriptura directa amb tinta (DIW). Es van avaluar les propietats mecàniques d'aquestes tecnologies, específicament la duresa, la tenacitat a la fractura i l'evolució del dany. Els resultats destaquen l'impacte significatiu de les modificacions de superfície en les propietats mecàniques de les mostres de CIP. Per al tractament amb patró làser, es van analitzar dos patrons, 3µm periòdic lineal (L3) i reixeta (G3). Es va trobar que el patró làser millora tant la duresa com la tenacitat a la fractura a causa de les tensions residuals compressives induïdes per la transformació de la fase tetragonal a la monoclínica. Tanmateix, quan el patró làser es va combinar amb el gravat amb HF, es va observar una reducció en la duresa i la tenacitat a la fractura, probablement perquè la capa gravada disminueix les tensions residuals. A més, les superfícies amb patró làser van revelar anisotropia, amb propietats mecàniques que varien segons la direcció dels patrons. L'evolució del dany sota una càrrega aplicada creixent es va avaluar mitjançant la indentació esfèrica monotònica. Les mostres amb patró làser no van mostrar una major resistència al dany, mentre que les mostres gravades van mostrar més dany a causa de la formació de microesquerdes pel procés de gravat. La fallada catastròfica a 1500N suggereix la possibilitat de defectes interns, com aglomerats, inclusions o altres anomalies microestructurals. Tanmateix, no es van obtenir dades quantitatives, per la qual cosa aquests resultats de les proves són insuficients per avaluar completament les propietats mecàniques de les mostres. Els bastidors de 3Y-TZP es van imprimir en 3D mitjançant la tecnologia DIW, amb farciments del 40 i 60%. Malauradament, aquests bastidors van presentar nombrosos defectes, inclosos porus, microesquerdes i una mala unió entre capes. Aquests defectes van complicar severament el procés de prova, fent impossible avaluar amb precisió la duresa, la tenacitat a la fractura i l'evolució del dany. Això suggereix que es necessita un procés alternatiu per avaluar les propietats mecàniques dels bastidors DIW.

[en] This study explorestwo different processing technologies for 3Y-TZP powders: compressive isostatic pressing (CIP) treated with surface modifications, including laser patterning and hydrofluoric acid (HF) etching, and direct ink writing (DIW). The mechanical properties of these technologies, specifically hardness, fracture toughness, and damage evolution, were evaluated. The results highlight thesignificant impact of surface modifications on the mechanical properties of the CIP samples. For the laser patterning treatment, two patterns, 3µm periodic lineal (L3) and grid (G3), were analysed. Laser patterning was found to enhance both hardness and fracture toughness due to the residual compressive stresses induced by the transformation from the tetragonal to the monoclinic phase. However, when laser patterning was combined with HF etching, a reduction in hardness and fracture toughness was observed, likely due to the etched layer diminishing the residual stresses. Furthermore, the laser-patterned surfaces revealed anisotropy, with mechanical properties varying based on the direction of the patterns. Damageevolution under increasing applied load has been assessed through monotonic spherical indentation. Laser-patterned samples did not exhibit increased resistance to damage, while etched samples showed more damage due to microcrack formation from the etching process. Catastrophic failure at 1500N suggests the possibility of internal defects, such as agglomerates, inclusions, or other microstructural anomalies. Nevertheless, quantitative data was not retrieved and therefore this test results insufficient to evaluate the mechanical properties of the samples. The 3Y-TZP scaffolds were 3D printed through the DIW technology, with infills of 40 and 60%. Unfortunately, these scaffolds exhibited numerous defects, including pores, microcracks and poor bonding between layers. These defects severely complicated the testing process, making it impossible to accurately assess hardness, fracture toughness and damage evolution. This suggests that and alternative process is needed to evaluate the mechanical properties of DIW scaffolds.