[ca] En la teràpia visual, els vectogrames de Quoits s'utilitzen per entrenar rangs de vergència fusional i millorar l'estereolocalització, és a dir, la capacitat de localitzar correctament un estímul en l'espai. Aquest estudi va investigar la influència dels senyals de vergència i acomodació en la percepció de l'efecte Small-In Large-Out (SILO) durant l'estereolocalització. Es van reclutar quinze participants (edat mitjana ± desviació estàndard: 23,00 ± 2,82 anys), sense ambliopia ni estrabisme. Es va avaluar la relació entre la precisió de l'estereolocalització i la constància de mida usant vectogrames de Quoits sota diferents demandes de convergència i divergència. Es van comparar les distàncies teòriques a l'estímul objectiu amb les distàncies mesurades percebudes pels participants. Els resultats van indicar que no hi va haver diferències estadísticament significatives en l'estereolocalització entre les diferents demandes de vergència (p = 0,304). No obstant això, es van trobar correlacions significatives entre la percepció estereoscòpica (PSE) i les demandes de vergència en condicions 3D: PSE3D1 amb 10 ΔBT (rho = 0,52, p = 0,046) i PSE3D2 amb 5 ΔBN i 10 ΔBN (rho = -0,64, p = 0,012 i rho = -0,70, p = 0,004, respectivament). Aquests descobriments destaquen la importància de la constància de mida en la precisió de l'estereolocalització durant l'ús de vectogrames i suggereixen que els senyals de vergència i acomodació juguen un paper crucial en aquest procés. Els resultats aporten una comprensió més profunda de les bases fisiològiques dels procediments de teràpia visual i subratllen la necessitat de considerar la diversitat en futurs estudis per generalitzar aquests descobriments.

[es] En la terapia visual, los vectogramas de Quoits se utilizan para entrenar rangos de vergencia fusional y mejorar la estereolocalización, es decir, la capacidad de localizar correctamente un estímulo en el espacio. Este estudio investigó la influencia de las señales de vergencia y acomodación en la percepción del efecto Small-In Large-Out (SILO) durante la estereolocalización. Se reclutaron quince participantes (edad media ± desviación estándar: 23.00 ± 2.82 años), sin ambliopía ni estrabismo. Se evaluó la relación entre la precisión de la estereolocalización y la constancia de tamaño usando vectogramas de Quoits bajo diferentes demandas de convergencia y divergencia. Se compararon las distancias teóricas al estímulo objetivo con las distancias medidas percibidas por los participantes. Los resultados indicaron que no hubo diferencias estadísticamente significativas en la estereolocalización entre las distintas demandas de vergencia (p = 0.304). Sin embargo, se encontraron correlaciones significativas entre la percepción estereoscópica (PSE) y las demandas de vergencia en condiciones 3D: PSE3D1 con 10 ΔBT (rho = 0.52, p = 0.046) y PSE3D2 con 5 ΔBN y 10 ΔBN (rho = -0.64, p = 0.012 y rho = -0.70, p = 0.004, respectivamente). Estos hallazgos destacan la importancia de la constancia de tamaño en la precisión de la estereolocalización durante el uso de vectogramas y sugieren que las señales de vergencia y acomodación juegan un papel crucial en este proceso. Los resultados aportan una comprensión más profunda de las bases fisiológicas de los procedimientos de terapia visual y subrayan la necesidad de considerar la diversidad en futuros estudios para generalizar estos hallazgos.