[ca] El present treball de fi de màster forma part integral del projecte STRADURAVIUS, que busca desenvolupar criteris de disseny i mètodes de construcció duradors i eficients per a estructures pretesades amb tendons de polímers reforçats amb fibres (FRP). Aquest estudi s'enfoca a analitzar i caracteritzar el comportament a tallant de bigues sotmeses a assajos experimentals, amb èmfasis en el comportament de fissures monitorat mitjançant la tècnica de correlació d'imatges digitals (DIC). La metodologia comprèn la preparació i instrumentació convencional de bigues i l'aplicació de càrregues incrementals fins a la falla en set elements. Posteriorment, es processen les dades experimentals i de DIC, permetent una anàlisi comparativa, i extraient informació sobre l'obertura de les fissures, la seva separació, l'angle de la fissura principal i altres paràmetres rellevants. A partir d'aquesta recerca es conclou que tant el nivell de pretesat com l'elecció del material per a l'armadura activa han demostrat tenir un impacte significatiu en el comportament de les bigues. En un sentit, s'ha observat que un major nivell de pretesat es correlaciona amb una major capacitat de càrrega última i una menor obertura de les fissures. D'altra banda, les bigues reforçades amb GFRP van exhibir una resposta estructural menys rígida en comparació amb les bigues reforçades amb CFRP. Notablement, la biga de control, que estava reforçada amb acer i tenia un nivell de pretesat mitjà, va mostrar la càrrega última més alta i el menor desplaçament, en contrast amb la biga reforçada amb CFRP que tenia un nivell de pretesat nul i va presentar la càrrega última a tallant més baixa.

[es] El presente trabajo de fin de máster forma parte integral del proyecto STRADURAVIUS, que busca desarrollar criterios de diseño y métodos de construcción duraderos y eficientes para estructuras pretensadas con tendones de polímeros reforzados con fibras (FRP). Este estudio se enfoca en analizar y caracterizar el comportamiento a cortante de vigas sometidas a ensayos experimentales, con énfasis en el comportamiento de fisuras monitorizado mediante la técnica de correlación de imágenes digitales (DIC). La metodología comprende la preparación e instrumentación convencional de vigas y la aplicación de cargas incrementales hasta la falla en siete elementos. Posteriormente, se procesan los datos experimentales y de DIC, permitiendo un análisis comparativo, y extrayendo información sobre la apertura de las fisuras, su separación, el ángulo de la fisura principal y otros parámetros relevantes. A partir de esta investigación se concluye que tanto el nivel de pretensado como la elección del material para la armadura activa han demostrado tener un impacto significativo en el comportamiento de las vigas. En un sentido, se ha observado que un mayor nivel de pretensado se correlaciona con una mayor capacidad de carga última y una menor apertura de las fisuras. Por otro lado, las vigas reforzadas con GFRP exhibieron una respuesta estructural menos rígida en comparación con las vigas reforzadas con CFRP. Notablemente, la viga de control, que estaba reforzada con acero y tenía un nivel de pretensado medio, mostró la carga última más alta y el menor desplazamiento, en contraste con la viga reforzada con CFRP que tenía un nivel de pretensado nulo y presentó la carga última a cortante más baja.