[ca] L'habitatge i l'hàbit d'habitar han estat objecte d'un constant debat entre arquitectes i la societat des dels inicis de la disciplina de l'arquitectura. Els continus canvis en la societat, juntament amb les noves maneres d'habitar i la vida urbana, així com la innovació tecnològica, l'optimització de l'espai i la sostenibilitat, han obligat a replantejar com han de dissenyar-se els espais domèstics, incloses les cuines. Aquests espais testifiquen la interacció entre la història i la vida privada, proporcionant un escenari per a analitzar com les persones vivien, cuinaven i es relacionaven en diferents períodes. Des d'una perspectiva arquitectònica, les transformacions en el disseny i la distribució de les cuines revelen tendències canviants en l'ús de l'espai domèstic. Des d'una perspectiva sociocultural, aquestes cuines poden ser examinades com a espais en els quals es van construir rols de gènere i dinàmiques familiars, la qual cosa porta a considerar el seu impacte en la igualtat i la diversitat en l'actualitat. L'atenció a les cuines transcendeix la nostàlgia històrica; en un món de constant transformació, les formes en què habitem i ens relacionem amb les nostres llars evolucionen sense parar. Des de l'època del Modernisme fins a l'actualitat, la distribució de les cuines ha estat influenciada progressivament per demandes socials i avanços en la igualtat de gènere, així com per la redistribució de rols en la societat. L'Eixample de Barcelona destaca com un testimoniatge arquitectònic de l'evolució urbana i social de la metròpolis catalana, i el tema de les cuines emergeix com un assumpte d'innegable importància que mereix ser estudiat en un treball de final de grau. Per tant, aquest proposa l'anàlisi i l'avaluació del paper de les cuines en els habitatges entre mitgeres de poma tancada de l'Eixample de Barcelona, centrant-se en: context social i polític, demografia, el paper de la dona i l'anàlisi tipològica dels habitatges.

[es] La vivienda y el hábito de habitar han sido objeto de un constante debate entre arquitectos y la sociedad desde los inicios de la disciplina de la arquitectura. Los continuos cambios en la sociedad, junto con las nuevas formas de habitar y la vida urbana, así como la innovación tecnológica, la optimización del espacio y la sostenibilidad, han obligado a replantear cómo deben diseñarse los espacios domésticos, incluidas las cocinas. Estos espacios atestiguan la interacción entre la historia y la vida privada, proporcionando un escenario para analizar cómo las personas vivían, cocinaban y se relacionaban en diferentes períodos. Desde una perspectiva arquitectónica, las transformaciones en el diseño y la distribución de las cocinas revelan tendencias cambiantes en el uso del espacio doméstico. Desde una perspectiva sociocultural, estas cocinas pueden ser examinadas como espacios en los que se construyeron roles de género y dinámicas familiares, lo que lleva a considerar su impacto en la igualdad y la diversidad en la actualidad. La atención a las cocinas trasciende la nostalgia histórica; en un mundo de constante transformación, las formas en que habitamos y nos relacionamos con nuestros hogares evolucionan sin cesar. Desde la época del Modernismo hasta la actualidad, la distribución de las cocinas ha sido influenciada progresivamente por demandas sociales y avances en la igualdad de género, así como por la redistribución de roles en la sociedad. El Eixample de Barcelona destaca como un testimonio arquitectónico de la evolución urbana y social de la metrópolis catalana, y el tema de las cocinas emerge como un asunto de innegable importancia que merece ser estudiado en un trabajo de final de grado. Por tanto, este propone el análisis y la evaluación del papel de las cocinas en las viviendas entre medianeras de manzana cerrada del Eixample de Barcelona, centrándose en: contexto social y político, demografía, el papel de la mujer y el análisis tipológico de las viviendas