BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Dissolta la Lliga Santa (1573), les relacions entre Venècia i la Monarquia Hispana no van ser precisament cordials. La República de Sant Marc, atemorida per la proximitat de les dues branques de la Casa d'Àustria, veia amb bons ulls qualsevol esdeveniment que contribuís a desestabilitzar el poder del Rei Catòlic a Itàlia. Així les coses, els aixecaments de 1640 a Catalunya i Portugal haurien estat rebuts com una gran notícia per al patriciat venecià, que vivia immers en un permanent estat d'alarma davant una hipotètica invasió hispana. No obstant, tot va canviar amb l'esclat de la Guerra de Càndia (1645-1669). Aquest enfrontament de la Sereníssima amb l'Imperi Otomà per la seva més preuada possessió a ultramar -la illa de Creta- va obligar els venecians a replantejar la seva estratègia diplomàtica. Sense voler allunyar-se de França, la seva gran aliada durant la primera meitat del sis cents, els venecians eren conscients que el Rei Catòlic era el millor candidat per assistir-los en el seu enfrontament contra l'infidel. En aquesta recerca, analitzarem l'interès que des de la República es va tenir per la Guerra dels Segadors. Si bé el seu esclat havia estat raó d'alegria a la llacuna veneciana, després de la invasió de Creta el 1645 tot va canviar, ja que les galeres de Felip IV només passarien al Llevant quan es possés fi a les alteracions que amenaçaven el "cor de la Monarquia"

[en] After the dissolution of the Holy League in 1573, the relations between Venice and the Hispanic Monarchy were not precisely cordial. The Republic of Saint Marcus, fearful of the Habsburgs proximity, looked favourably on any event that could destabilize the power of the Catholic King in Italy. Things this way, the uprisings of 1640 in Catalonia and Portugal were received as very good news by the Venetian patriciate, who lived plunged into a permanent state of alarm before a hypothetical Spanish invasion. All the same, everything changed with the outbreak of the War of Candia (1645-1669). This confrontation between the Serenissima and the Ottoman Empire on the island of Crete forced the Venetians to rethink their diplomatic strategy. Without getting away from France, its great ally during the first half of the century, the Venetians were aware that the Hispanic king was possibly the most accurate candidate to assist them in their confrontation. In this research, we will analyse the interest that from the Republic was taken into the called Guerra dels Segadors. Although its explosion had been a reason of joy in the Venetian lagoon, after the invasion of Candia in 1645 everything changed, because Philip IV assured assured that their galleys would only pass to the Levant when the alterations in the "Heart of the Monarchy" had ended
[ca] L'objectiu principal d'aquest article és descriure les pràctiques de vida i socialitat d'adolescents migrants a la ciutat de Bilbao (País Basc, Espanya) a partir de les seues vivències i perspectives. Per a això utilitzem metodologia etnogràfica general i, en particular, un taller construït a partir de diferents tècniques artístiques, que va convidar a cinc menors migrants, residents en un centre de menors de la província de Biscaia (País Basc), a realitzar una cartografia per Bilbao per a la generació del material d'anàlisi sobre les seues rutines i activitats expressives a la ciutat. Aquesta estratègia metodològica i el mapa, com a producte final de la cartografia, permeten entendre i aportar un enfocament holístic del fenomen migratori d'aquests adolescents i joves a la ciutat. Aquests adolescents i joves migrants, més enllà d'ocupar físicament un seguit d'espais, es reivindiquen com a ciutadans plens i en constant interacció i negociació entre amics, paisans, família, l'escola, la comunitat al país d'origen

[en] The main objective of this article is to study the life and social practices of migrant adolescents in the city of Bilbao (Basque Country, Spain) through their experiences and perspectives. To this end, we used ethnographic methodology, specifically a workshop structured around several artistic techniques, in which five migrant minors living in a Centre for Minors in the Basque province of Bizkaia were invited to create their own maps of Bilbao. The authors then used this material to analyse their routines and the activities that expressed their realities in the city. The holistic approach of this methodological strategy and the maps produced allowed us to understand the migratory experiences of these adolescents and young people. As well as physically occupying a series of spaces, these young migrant lay claim to their status as full citizens, in constant interaction and negotiation with friends, family, school and the community in their country of origin
[ca] Els nens que reben diagnòstics de trastorns de l'espectre de l'autisme (TEA) mostren trajectòries de desenvolupament lingüístic atípiques, sobretot en els seus primers 2-3 anys de vida. En aquest article, veurem com en aquests nens s'alteren qualitativament precursors i mecanismes essencials per a aquest desenvolupament, i també com nous mètodes d'investigació estan aportant dades que demanen canvis profunds en la manera d'abordar teòricament l'estudi dels mecanismes que fan possible als nens l'accés al món de les paraules

[en] Children who receive diagnoses of autism spectrum disorders show atypical linguistic development trajectories, especially in their first 2-3 years of life. In this article, we will see how several precursors and mechanisms that usually lead to that development are qualitatively altered in these children. Also, we will see how new methods of research yield data that demand profound changes in the way of approaching theoretically the study of the mechanisms that make possible to children access to the world of words
[ca] La tradició historiogràfica anterior a 1914 va interpretar la Guerra dels Trenta Anys amb una càrrega simbòlica i emocional que avui sembla oblidada. Els historiadors anglosaxons i germànics, des de Schiller, van conferir al conflicte una forta càrrega emotiva; en llur opinió, en aquest conflicte s'hi posà en joc el futur de la llibertat. Contemplat com un pols entre les forces contrareformistes antimodernes i les que defensaven les llibertats de consciència i de mercat, la posició d'Olivares se situa justament en un punt contradictori, atès que va voler reformar Espanya, però en la seva acció exterior es va guiar per motivacions ideològiques, a diferència de Richelieu, que es va guiar amb pragmatisme en tots dos nivells

[en] The Historiographic tradition before 1914 interpreted the Thirty Years War with a symbolic and emotional burden that today seems forgotten. Angloamerican and Germanic historians, from Schiller, gave the conflict a strong emotional charge, in their opinion, in this conflict the future of freedom was put at stake. Contemplated as a pulse between the forces against modern antireformists and those defending freedom of conscience and market, the position of Olivares is placed precisely in a contradictory point because he wanted to reform Spain but in its external action it was led by ideological motives, unlike Richelieu that was conducted with pragmatism in both areas
[ca] El fet de conservar-se tants de Villancets i tants de tonos del mestre i compositor Francesc Valls, em va dur a contrastar els uns amb els altres, per tal d&rsquo;esbrinar quines eren les coincid&egrave;ncies i difer&egrave;ncies d&rsquo;aquests dos estils musicals, tan semblants entre si, pel que fa a la seva estructura, en els seus inicis. Tot seguit ofereixo el proc&egrave;s i el resultat del meu estudi, com a homenatge p&ograve;stum al meu mestre Miquel Querol i com una aportaci&oacute; m&eacute;s a l&rsquo;estudi d&rsquo;aquest tema.

[en] The fact that so many Villancets and Tones by the composer Francesc Valls (*1671c; &dagger;1747) are preserved, lead me to check and contrast the formers with the latters, in order to guess which could be possible coincidences and differences between these two musical &ldquo;styles&rdquo;, so similar in structure, at least in their beginning. Following, I will offer the process and results of my study, as a posthumous homage to my teacher, Dr. Miquel Querol, and also as a further contribution to the study of this subject.
[ca] A través de diferentes textos significativos del prof. Josep Crivillé i Bargalló, el autor pone de relieve la trayectoria profesional y personal de dicho profesor en el terreno de la Etnomusicología. [ca] Mitjançant diversos textos significatius del prof. Josep Crivillé i Bargalló, l'autor posa de relleu la trajectòria professional i personal de l'esmentat professor en l'àmbit de la Etnomusicologia.

[en] From different significant lectures of the Prof. Josep Crivillé i Bargalló, the author proposes his professional and personal profile in the subject of Ethnomusicology.
[ca] El presente trabajo investiga los avatares históricos de la compra por parte del monasterio benedictino de Montserrat del archivo musical del convento madrileño de la Encarnación de agustinas recoletas. Razones políticas, y fecha (año 1932, durante la segunda república), que explican el secretismo que envolvió el asunto. También se anota la lista de compositores y lista de maestros de capilla, así como se da cuenta de los libros corales que se incluyeron en el lote, especialmente, los de los músicos flamencos de la corte de Felipe II. [ca] S'estudien les vicissituds històriques de la compra de l'arxiu musical de la Encarnación de Madrid per part del Monestir de Montserrat juntament amb les raons polítiques que van crear un clima de secret d'aquest afer; s'hi anoten els noms dels compositors de què consta l'arxiu de la Capella així com s'estableix la llista dels mestres de capella. A més s'anoten les altres parts (cantorals de polifonia antiga d'autors flamencs de la cort de Felip II i altres) que anaven amb l'arxiu.

[en] Study of the historical events around the purchase of the musical archive of 'La Encarnación' of Madrid by Montserrat Abbey and the political reasons that created a climate of secrecy in this case; we write down the names of the composers appearing in the archive of those musical chapel and we establish a list of its chapel masters. We registrate as well the other parts (choirbooks of old polyphony by Flemish authors working at the court of Philip II, and others) coming with this archive.
[ca] Aquest article analitza el tractament i la importància creixent de la música litúrgica, el cant gregorià, la música sagrada polifònica i també del conreu de la música popular i profana al Seminari Diocesà de Tortosa durant els cinquanta anys de la seva existència. Es posa en evidencia la gran tradició musical d'aquesta institució tortosina seguint el fil de la vida i obra de musics i musicòlegs com Felip Pedrell, Vicent Ripollés, Mn. Josep M. Peris i Mn. Vicent Garcia Julbe. I es dona a conèixer quin va ser l'humus i el nodriment del Dr. Josep Pavia com a musicòleg i prevere de l'Església des deis anys de la seva adolescència.

[en] This article analyses the treatment and ever-growing importance of liturgical music, Gregorian chant and religious polyphonic music, as well as the culture of popular and civilian music in the Tortosian Diocesan Seminar for the fifty years of its existence. The great musical tradition of this Tortosian institution is highlighted by following the life and works of musicians and musicologists such as Felip Pedrell, Father Vicent Ripollés, Father Josep M. Peris and Father Vicent Garcia Julbe. We can also learn what the nourishment and conditions for the birth and development of Professor Josep Pavia as a musicologist and priest were from the early years of his youth.
[ca] La actividad musical anterior al siglo XVI en la catedral de Valencia es muy poco conocida. El presente estudio trata de avanzar en el conocimiento de la cuestión dirigiendo el foco de atención hacia los colectivos de personas que desempeñaron los diferentes oficios catedralicios con responsabilidad en la organización y la práctica de la música en este templo en el período 1480-1505, que enmarca el magisterio del tratadista Guillem de Podio en las escuelas de canto. La perspectiva que se ofrece es la aportada por la prosopografía, a partir de datos procedentes tanto de la misma institución como de otras similares, así como de fuentes de características diferentes tales como las notariales, las diocesanas y las conservadas en archivos civiles y reales. Por otra parte, el trabajo también ha permitido presentar suficientes evidencias para poder descartar la hipótesis de identificación, hasta ahora considerada, entre el compositor Juan Rodríguez de Sanabria y el cantor de Isabel la Católica Juan Rodríguez de la Torre. En apéndice se incluye un catálogo prosopográfico de todos los personajes estudiados. [ca] L'activitat musical anterior al segle XVI a la catedral de València és molt poc coneguda. El present estudi tracta d'avançar en el coneixement de la qüesti. dirigint el focus d'atenció cap als col·lectius de persones que exerciren els diferents oficis catedralicis amb responsabilitat en l'organització i la pràctica de la música en aquest temple en el període 1480-1505, que emmarca el magisteri del tractadista Guillem de Podio en les escoles de cant. La perspectiva que s'ofereix és aportada per la prosopografi a, a partir de dades procedents tant de la mateixa institució com d'altres semblants, així com de fonts de característiques diferents com ara les notarials, les diocesanes i les conservades en arxius civils i reials. D'altra banda, el treball també ha permés presentar sufi cients evidències per poder descartar la hipòtesi d'identificació, fins ara considerada, entre el compositor Juan Rodríguez de Sanabria i el cantor d'Isabel la Catòlica Juan Rodríguez de la Torre. En apèndix s'inclou un catàleg prosopogràfic de tots els personatges estudiats.

[en] The musical activity in the cathedral of Valencia before the XVIth century is quite unknown. This study seeks to advance the knowledge of this subject focusing on the groups of people carrying out the different trades with responsibility in the organization and the musical practice between 1480-1505. This period comprises treatise writer Guillem de Podio's chant schools mastery in the above mentioned cathedral. The perspective offered here is provided by the prosopography, using data from this institution, other cathedrals and documental sources with different features like notarial, diocesan and those preserved in civil and royal archives. On the other hand, this work has also allowed enough evidence to be presented to dismiss the current identification hypothesis between the composer Juan Rodríguez de Sanabria and the singer of Isabella I of Castile, Juan Rodríguez de la Torre. A prosopographical catalogue of all of the studied individuals is included in an appendix.
[ca] Des de 1554 a 1835 la práctica musical s'institucionalitzà a la diòcesi de Girona en 26 parroquies, sis monestirs, tres col•legiates i dos santuaris, que comptaren amb organista permanent, en total 37 esglésies, a mes de la catedral. El titular del càrrec, a més de tocar l'instrument, havia de compondré peces noves i d'ensenyar música gratuïtament. En set localitats, a més, existí el càrrec de mestre de capella. Se sostenien amb fundacions, que resultaren empobrides per la desamortització de 1835. El nombre d'organistes, no obstant, va créixer encara entre els anys 1875 i 1936. La baixa del nombre de sacerdots després de 1939, causà una dràstica disminució de la música eclesiàstica, tot i que una devaluació de la funció musical ja es pot constatar en la política del bisbat des de principis del segle XX. En l'article es documenten les fundacions i 391 organistes i mestres de capella de la diòcesi, entre 1554 i 1987, a partir de l'Arxiu Diocesà de Girona.

[en] From 1554 to 1835, the musical practice was established in the diocese of Girona in 26 parishes, 6 monasteries, 3 collégial churches and 2 sanctuaries. All these places have a permanent organist, 37 churches, besides that of the Cathedral. Person who takes charge of organist must compose some new musical pieces and teach music without any gratification. Moreover in 7 localities, there was charge of chapel master. They were supported with foundations that become impoverished by the freeing from mortmain of 1835. The number of organists increased still between the years 1875 and 1936. The fall of number of priests after 1939 caused a drastic diminution of the ecclesiastical music, although we can test a devaluation of the musical function in the diocese of Girona from the beginning of XX century. In the article the foundations and also 391 organists and chapel masters of the diocese, between the years 1554 and 1987, are documented, from the Diocesan Archives of Girona.
[ca] El present treball contempla la historia de la Capella de Música de la Catedral de Barcelona, des de la mort del gran Mestre i compositor, Francesc Valls, fins a l'any 1755, aquesta darrera data imposada pel límit d'espai, encara que després tindrà continuació. Es pretén donar una visió el mes aproximada possible del que fou l'estructura de la Capella musical, vertebrada alhora amb l'estructura cultual. Les veus humanes, sobre tot es troben repartides en diferents oficis que tenen alguna important actuació en la litúrgia. Hi trobem la part humana dels diferents membres, les dificultats econòmiques dels musics, les dificultats administratives, per tal de poder-Ios subvenir i, en mig de tot això, es produí el patrimoni musical immens que hem heretat i que pretenem conservar i donar a conèixer.

[en] This work considers the history of the Musical Chapel of Barcelona's Cathedral from the death of the great Master and composer Francesc Valls to the year 1755, this date being imposed by space limitations, although afterwards it will have a continuity. It envisages to offer a view as close as possible to what the structure of the Musical Chapel was, together with its cultural structure. Human voices are above all distributed in different trades which have an important link with liturgy. We can see the human part of each limb, the economic difficulties of musicians and the administrative problems to overcome them. The huge musical patrimony we have inherited was created within this situation, and we intend to preserve it and promote it.
[ca] Un manuscrit inèdit sobre els organistes de la Seu de Manresa, de l'historiador Joaquim Sarret i Arbós, aporta gran quantitat de dades sobre l'orgue, amb una primera noticia documentada de l'any 1496, amb el salari i les obligacions de l'organista, i amb una cronologia dels organistes des del 1562 (el Rnt. Miquel Aymerich del Bosch) fins a l'any 1865 (amb el Rnt. Mariano Matarrodona). Això permet conèixer la historia de l'orgue i l'organització dels organistes, a fi de completar l'estudi de la capella de música de la col•legiata manresana.

[en] A previously unknown document from the historian Joaquim Sarret i Arbós concerning the organists from La Seu de Manresa contains much information about the organ, with the earliest report dating from 1496 referring to the organist's responsibilities and to his salary, and further contains a chronological list of the resident organists from 1562 (Miquel Aymerich del Bosch) to the year 1865 (Mariano Matarrodona). The said document adds to our knowledge of the history of the organ and its organists, and thereby contributes to completing the study of the Music Chapel pertaining to the Manresan Collegiate Church.
[ca] En aquest article, l&rsquo;autor fa p&uacute;bliques per primera vegada una s&egrave;rie de refer&egrave;ncies -recollides en la premsa, els llibres d&rsquo;actes capitulars, protocols notarials i altres documents conservats a l&rsquo;arxiu catedralici valenci&agrave;- tocants a la celebraci&oacute; de migdiades de m&uacute;sica, tant a la catedral metropolitana com en la resta d&rsquo;esgl&eacute;sies i convents de la ciutat de Val&egrave;ncia i els seus voltants. De tal manera que, amb aix&ograve;, es documenta perfectament la realitzaci&oacute; d&rsquo;aquests concerts de m&uacute;sica dintre del marc eclesi&agrave;stic valenci&agrave; almenys des de principis del segle XVII fins ben entrat el segle XIX, demostrant-se igualment la perviv&egrave;ncia en l&rsquo;&uacute;s i el costum de realitzar aquest tipus d&rsquo;actes musicals amb la intenci&oacute; d&rsquo;aconseguir un major llu&iuml;ment en les festivitats que se celebren al llarg de tot aqueix temps. S&rsquo;aporten tamb&eacute; els llocs, les dates i les capelles que actuaven en cada moment, amb una possible aproximaci&oacute; al repertori interpretat.

[en] In this article, the author first makes public a series of references &ndash; from the press, church chapter&rsquo;s minute books, notarial deeds and other documents preserved at the Valencia Cathedral archives- which make reference to musical sessions held in the city cathedral and also in other church and convents in the city and surrounding areas. With this, it gets perfectly proved that these concerts were held in the frame of the Valencian church at least form the beginning of the 17th century to some years into the 19th century, at it also gets proved that the habit of helding this kind of musical sessions continued, with the aim of making the festivities held during all this time brighter. Also the places, dates and chapels where performances were held in each moment are offered, as well as a possible approximation to the repertoire played in them.
[ca] Felip Pedrell i Jacint Verdaguer son les figures mes importants de la música i de la poesia, respectivament, a la Catalunya del darrer terç del segle XIX; el procés de retrobament de la veu pròpia forma part del nucli conceptual de la seva obra. En aquest article es donen a conèixer les dades fonamentals que palesen tant el seu mutu coneixement personal com la comuna relació entre les seves obres.

[en] Felip Pedrell and Jacint Verdaquer were the most important figures in the musical and poetical landscape in Catalunya during the latter third of the XIX century. The process of rediscovering their own voices is an integral part of their work. In this article we have published the fundamental facts that go to reveal their own mutual awareness of each other and of what their work had in common.
[ca] Relació històrica i ordenada dels mestres de capella deis tres centres principals de la ciutat de Barcelona: la Catedral, Santa Maria del Mar i el Palau de la Comtessa i llurs obres -la majoria desconegudes perquè se n'ha perdut la música escrita- a partir deis Ilibrets impresos deis villancets i deis oratoris, en el període dels segles XVII-XIX. El treball aprofita part de l'obra Catàleg dels villancets i oratoris impresos de la Biblioteca de Montserrat (ss. XVII-XIX), que el mateix autor de l'article ha preparat i que està en curs d'edició i és una mostra de la utilitat d'aquest Catàleg per a conèixer de manera mes precisa la historia musical.

[en] A chronological account of the Kapellmeisters of the three principal sites in Barcelona: the Cathedral, the church of Santa Maria del Mar and the Palau de la Comtessa, including their compositions -most of which are ignored today as the scores have been lost- based on the printed booklets of the popular chants and oratories retrieved from the XVII to the XIX centuries. The account in question draws, in part, on the printed Catàleg dels villancets i oratoris impresos de la Biblioteca de Montserrat (ss. XVII-XIX), which the very author of this study has himself prepared and which is to be published in due course. The said catalogue will undoubtedly make a valuable contribution to the study of the history of music.