[ca] El panorama educatiu s'enfronta a diversos reptes per defensar la integració dels coneixements i el desenvolupament de les competències essencials a la societat moderna. Un problema predominant rau en la fragmentació i la compartimentació de les assignatures que, potenciades per un vocabulari especialitzat, reforcen la desconnexió entre les disciplines dels programes educatius. A més, s'aïlla el cos del procés d'aprenentatge i margina el moviment i les experiències viscudes. Aquest enfocament no ofereix als estudiants oportunitats de relacionar-se de manera significativa amb el món real. En conseqüència, els estudiants lluiten per aplicar els temes apresos per abordar problemes reals i desenvolupar competències essencials com ara el pensament crític, la resolució de problemes i les habilitats de col·laboració. Tot i que han sorgit nous enfocaments educatius per promoure la integració de disciplines (per exemple, l'educació STEAM), encara no s'ha introduït un enfocament corporeïtzat i transdisciplinar, que ensenyi conceptes científics generals (no específics o independents del context). La tesi doctoral, composta per cinc publicacions, aborda els reptes del coneixement fragmentat i l'educació descorporeitzada i proposa un enfocament transdisciplinar i corporeïtzat als nivells d'educació primària, secundària i superior. Concretament, avalua el potencial educatiu d'experimentar els conceptes generals de la Teoria de Sistemes Dinàmics (TSD) per millorar la integració i la transferència de coneixements en tres nivells acadèmics. La hipòtesi postula que l'aprenentatge dels conceptes de la TSD augmentaria la comprensió dels fenòmens per part dels estudiants i milloraria la seva capacitat per transferir coneixements entre disciplines. Els estudis van utilitzar un disseny quasi-experimental a primària i secundària i van incloure un grup de control per a la intervenció universitària. Les dades es van recollir mitjançant qüestionaris, entrevistes i enquestes. Els resultats de les intervencions van mostrar que els alumnes podien aprendre conceptes i principis generals de la TSD mitjançant experiències viscudes, integrar i transferir coneixements entre diferents matèries acadèmiques, facilitar la comprensió de fenòmens diversos; i relacionar els processos apresos amb les vostres necessitats personals i socials. A més, l'alumnat es va mostrar satisfet amb la intervenció i van expressar la voluntat de seguir aprenent les aplicacions dels conceptes de la TSD als fenòmens. També van descriure que l'aprenentatge col·laboratiu els va ajudar a aprofundir els coneixements. El professorat va reconèixer el potencial de l'aprenentatge de conceptes generals a través d'experiències de moviment i van valorar l'enfocament com una estratègia prometedora per a una educació integrada i corporitzada. En general, la tesi advoca per adoptar un enfocament corporeïtzat i transdisciplinar per millorar la integració del coneixement i el compromís en diversos entorns educatius.

[es] El panorama educativo se enfrenta a varios retos para defender la integración de los conocimientos y el desarrollo de las competencias esenciales en la sociedad moderna. Un problema predominante radica en la fragmentación y compartimentación de las asignaturas que, potenciadas por un vocabulario especializado, refuerzan la desconexión entre las disciplinas de los programas educativos. Además, se aísla el cuerpo del proceso de aprendizaje, marginando el movimiento y las experiencias vividas. Este enfoque no ofrece a los estudiantes oportunidades de relacionarse de forma significativa con el mundo real. En consecuencia, los estudiantes luchan por aplicar los temas aprendidos para abordar problemas reales y desarrollar competencias esenciales como el pensamiento crítico, la resolución de problemas y las habilidades de colaboración. Aunque han surgido nuevos enfoques educativos para promover la integración de disciplinas (por ejemplo, la educación STEAM), aún no se ha introducido un enfoque corporeizado y transdisciplinar, que enseñe conceptos científicos generales (no específicos o independientes del contexto). La tesis doctoral, compuesta por cinco publicaciones, aborda los retos del conocimiento fragmentado y la educación descorporeizada; y propone un enfoque transdisciplinar y corporeizado en los niveles de educación primaria, secundaria y superior. En concreto, evalúa el potencial educativo de experimentar los conceptos generales de la Teoría de Sistemas Dinámicos (TSD) para mejorar la integración y la transferencia de conocimientos en tres niveles académicos. La hipótesis postula que el aprendizaje de los conceptos de la TSD aumentaría la comprensión de los fenómenos por parte de los estudiantes y mejoraría su capacidad para transferir conocimientos entre disciplinas. Los estudios utilizaron un diseño cuasiexperimental en primaria y secundaria e incluyeron un grupo de control para la intervención universitaria. Los datos se recogieron mediante cuestionarios, entrevistas y encuestas. Los resultados de las intervenciones mostraron que los alumnos podían aprender conceptos y principios generales de la TSD a través de experiencias vividas, integrar y transferir conocimientos entre distintas materias académicas, facilitar la comprensión de fenómenos diversos; y relacionar los procesos aprendidos con sus necesidades personales y sociales. Además, el alumnado se mostró satisfecho con la intervención y expresaron su voluntad de seguir aprendiendo las aplicaciones de los conceptos de la TSD a los fenómenos. También describieron que el aprendizaje colaborativo les ayudó a profundizar en sus conocimientos. El profesorado reconoció el potencial del aprendizaje de conceptos generales a través de experiencias de movimiento y valoraron el enfoque como una estrategia prometedora para una educación integrada y corporizada. En general, la tesis aboga por la adopción de un enfoque corporeizado y transdisciplinar para mejorar la integración del conocimiento y el compromiso en diversos entornos educativos.