[ca] Introducció. La millora de l'adequació de la pràctica clínica fa referència a l'elecció de proves diagnòstiques, tractaments i altres prestacions que, segons l'evidència científica, tenen més beneficis que riscos, un balanç cost-benefici raonable i s'ajusten a les preferències de les persones i de la societat. Aquest procés inclou identificar i eliminar pràctiques de poc valor i promoure aquelles de valor. Objectius 1. Documentar les iniciatives destinades a millorar l'adequació de la pràctica clínica en l'àmbit mundial; 2. Desenvolupar recursos metodològics que permetin avaluar i millorar l'adequació en l'entorn hospitalari i 3. Analitzar la percepció dels professionals sobre les pràctiques de poc valor i sobre les recomanacions per a eliminar aquestes pràctiques. Mètodes. Vam dur a terme cinc estudis. Per a documentar les iniciatives vam fer una revisió de la literatura. Com a nous recursos metodològics vam crear una pàgina web que permet consultar iniciatives per millorar l'adequació de la pràctica clínica i información d'interés. A més, vam desenvolupar una sèrie d'indicadors basats en revisions sistemàtiques per a avaluar l'adequació en dues àrees de l'entorn hospitalari. Finalment, per a aconseguir el tercer objectiu vam realitzar dues enquestes i dos grups focals amb professionals de medicina i infermeria. Resultats. Amb la cerca vam identificar 22 iniciatives de 10 països, incloent-hi Espanya. Fins a juliol de 2015, aquestes iniciatives havien generat 2.940 recomanacions i anàlisis d'adequació procedents principalment de guies de pràctica clínica i majoritàriament de societats científiques. Vam trobar una gran variabilitat en el rigor metodològic per a desenvolupar aquests recursos i garantir que estiguessin basats en la millor evidència científica disponible. A partir d'aquests resultats vam crear el lloc web Dianasalud.com, que inclou una base de dades amb aquestes iniciatives i les seves recomanacions i anàlisis d'adequació. Vam obtenir 18 indicadors aplicables en l'atenció del part a partir de 303 revisions sistemàtiques (6%) i sis indicadors procedents de 149 revisions (4%) en l'atenció de la malaltia arterial perifèrica. En les enquestes vam trobar un alt grau d'acord amb les recomanacions per a reduir pràctiques de poc valor entre professionals de medicina i infermeria (83% i 96%, respectivament). Aquests creuen que hi ha una bona adherència a aquestes recomanacions a l'hospital (90% i 80%) i les consideren útils (70% i 90%). En els grups focals vam identificar com a principals barreres per a reduir pràctiques de poc valor: medicina defensiva, mala gestió de la incertesa i evidència científica contradictòria. Com a facilitadors destaquen el lideratge positiu i el treball en equip. Conclusions. Les iniciatives més conegudes són aquelles que han produït recomanacions per a eliminar pràctiques de poc valor, provinents de societats científiques. Malgrat les seves importants contribucions, la falta d'una metodologia rigorosa i estandarditzada desperta inquietuds i limita la seva implementació. Respecte als dos recursos metodològics desenvolupats, el lloc web contínua actiu i és consultat sovint. Quant als indicadors, la quantitat que se'n podrien formular està limitada per la falta d'evidència sòlida sobre pràctiques de poc valor i que la seva implementació depèn del grau de detall i la qualitat de la informació clínica. A més de l'evidència científica, la millora de l'adequació implica altres aspectes relacionats amb les creences i actituds dels professionals sanitaris, l'entorn hospitalari i la dinàmica del sistema sanitari i de la societat en general. Aquests aspectes s'han de treballar simultàniament i amb la mateixa intensitat amb la qual es busca assegurar que les iniciatives es basen en la millor evidència disponible.

[es] Introducción. La mejora de la adecuación de la práctica clínica hace referencia a la elección de pruebas diagnósticas, tratamientos y demás prestaciones que, según la evidencia científica, tienen más beneficios que riesgos, un balance coste-beneficio razonable y se ajustan a las preferencias de las personas y la sociedad. Este proceso incluye identificar y eliminar prácticas de poco valor y promover aquellas de valor. Objetivos. 1. Documentar las iniciativas destinadas a mejorar la adecuación de la práctica clínica a nivel mundial; 2. Desarrollar recursos metodológicos que permitan evaluar y mejorar la adecuación a nivel hospitalario y 3. Analizar la percepción de los profesionales sobre las prácticas de poco valor y sobre recomendaciones para eliminar aquellas prácticas. Métodos. Llevamos a cabo cinco estudios. Para documentar las iniciativas hicimos una revisión de la literatura. Como nuevos recursos metodológicos creamos una página web que permite consultar iniciativas para la mejora de la adecuación de la práctica clínica e información de interés. Además, desarrollamos una serie de indicadores basados en revisiones sistemáticas para evaluar la adecuación en dos áreas del entorno hospitalario. Finalmente, para el tercer objetivo realizamos dos encuestas y dos grupos focales con profesionales de medicina y enfermería. Resultados. Con la búsqueda identificamos 22 iniciativas originarias de 10 países, incluyendo España. Hasta julio de 2015, dichas iniciativas habían generado 2940 recomendaciones y análisis de adecuación procedentes principalmente de guías de práctica clínica y mayoritariamente de sociedades científicas. Encontramos una gran variabilidad en el rigor metodológico para desarrollar estos recursos y garantizar sus bases en la mejor evidencia científica disponible. A partir de éstos resultados creamos la página DianaSalud.com que incluye una base de datos con dichas iniciativas y sus recomendaciones y análisis de adecuación. Obtuvimos 18 indicadores aplicables en la atención del parto a partir de 303 revisiones sistemáticas (6%) y seis indicadores a partir de 149 revisiones (4%) en la atención de la enfermedad arterial periférica. En las encuestas encontramos un alto grado de acuerdo con las recomendaciones para reducir prácticas de poco valor entre profesionales de medicina y enfermería (83% y 96% respectivamente), quienes creen que hay una buena adherencia a dichas recomendaciones en el hospital (90% y 80%) y las consideran útiles (70% y 90%). En los grupos focales identificamos como principales barreras para reducir prácticas de poco valor: medicina defensiva, mala gestión de la incertidumbre y evidencia científica contradictoria. Como facilitadores destacan el liderazgo positivo y el trabajo en equipo. Conclusiones. Las iniciativas más conocidas son aquellas que han producido recomendaciones para eliminar prácticas de poco valor, provenientes de sociedades científicas. Pese a sus importantes contribuciones, la falta de una metodología rigurosa y estandarizada para identificar prácticas de poco valor o generar recomendaciones despierta inquietudes y limita su implementación. Con respecto a los dos recursos metodológicos desarrollados, la página web continua activa y es frecuentemente consultada. En cuanto a los indicadores, observamos que la cantidad que podrían formularse está limitada por la falta de evidencia sólida sobre prácticas de poco valor y que su implementación depende del grado de detalle y la calidad de la información clínica. Además de la evidencia científica, la mejora de la adecuación implica otros aspectos relacionados con las creencias y actitudes de los profesionales sanitarios, el entorno hospitalario y la dinámica del sistema sanitario y de la sociedad en general. Estos aspectos deben trabajarse simultáneamente y con la misma intensidad con la que se busca asegurar que las iniciativas se basan en la mejor evidencia científica disponible.