[ca] El relat de les aventures de Batman s'ha transformat constantment des dels seus orígens al còmic el 1939, fent el salt a la gran pantalla el 1943, succeint-se a partir de llavors múltiples versions del personatge en tota mena de mitjans. Entre totes les representacions de Batman que s'han desenvolupat als mitjans audiovisuals, tres han destacat per sobre de les altres des de la perspectiva dels ingressos generats i de la projecció global, sent aquestes les versions que es van iniciar el 1966, 1989 i 2005. A partir de la consideració de la música com a element que forma part de la identitat canviant de Batman en el context de la seva representació cinematogràfica, es planteja l'anàlisi comparativa d'elements musicals recurrents de tipus associatiu en tres versions del personatge per a la gran pantalla. Abans de fer l'anàlisi, s'ha plantejat una lectura crítica dels textos que prèviament han estudiat la música d'una o diverses pel·lícules de Batman, amb un interès especial per aquelles propostes focalitzades en l'anàlisi de la utilització d'elements musicals associatius, comprovant que la major part de les anàlisis s'han centrat en les pel·lícules de Batman de Tim Burton i Christopher Nolan. Per a l'anàlisi dels elements musicals associatius que apareixen a Batman (1989) i Batman Returns (1992), les aportacions de Kevin J. Donnelly (1998) i Janet K. Halfyard (2004) han estat considerades fonamentals. Per a l'anàlisi dels elements musicals associatius que apareixen a les tres pel·lícules que formen la trilogia del Cavaller Fosc de Nolan, s'han pres com a punt de partida les propostes de Janet K. Halfyard (2013), Mark Richards (2013), Vasco Hexel (2016), Jérôme Rossi (2018) i Steven Rahn (2019). A partir de la revisió d'aquests textos, es constata que alguns elements musicals recurrents de tipus associatiu no s'han tingut en compte. Després d'haver proposat un marc teòric basat principalment en l'estudi d'elements musicals associatius i en l'anàlisi dels components principals de la narrativa, es planteja el disseny d'una metodologia que permeti fer una anàlisi comparativa de la utilització d'elements musicals associatius a les versions cinematogràfiques de Batman dirigides per Leslie H. Martinson, Tim Burton i Christopher Nolan, amb música de Neal Hefti, Nelson Riddle, Danny Elfman, Prince, Hans Zimmer i James Newton Howard. Aquesta metodologia es divideix en quatre etapes que es descriuen breument tot seguit. En primer lloc, s'elabora una llista d'esdeveniments, personatges i transformacions principals per a cadascuna de les sis pel·lícules que formen l'objecte d'estudi. Tot seguit, s'elabora una llista d'elements musicals recurrents. El tercer pas és analitzar les relacions que s'estableixen entre elements musicals recurrents i components concrets de la narrativa. Finalment, es comparen les relacions que s'estableixen entre elements musicals recurrents i components centrals de la narrativa a les tres versions cinematogràfiques de Batman que formen l'objecte de recerca, oferint una comparativa de la freqüència d'utilització d'elements musicals recurrents i classificant aquests elements per categories, que inclouen elements associats a personatges, esdeveniments i transformacions.

[en] The story of Batman's adventures has been constantly transformed since its origins in 1939, making the leap to the big screen in 1943, with multiple versions of the character occurring in all types of media since then. Among all the representations of Batman that have been developed in audiovisual media, three have stood out above the others from the perspective of income generated and global projection, these being the versions that began in 1966, 1989 and 2005. Starting from the consideration of music as an element that is part of the changing identity of Batman in the context of his cinematographic representation, a comparative analysis of recurring musical elements of an associative type in three versions of the character for the big screen is proposed. Before carrying out the analysis, a critical reading of the texts that have previously studied the music of one or several Batman films has been proposed, with special interest in those proposals focused on the analysis of the use of associative musical elements, verifying that most of the analysis has focused on the Batman films by Tim Burton and Christopher Nolan. For the analysis of the associative musical elements that appear in Batman (1989) and Batman Returns (1992), the contributions of Kevin J. Donnelly (1998) and Janet K. Halfyard (2004) have been considered fundamental. For the analysis of the associative musical elements that appear in the three films that make up Nolan's Dark Knight trilogy, the proposals of Janet K. Halfyard (2013), Mark Richards (2013), Vasco Hexel (2016), Jérôme Rossi (2018) and Steven Rahn (2019) have been taken as a starting point. From the review of these texts, it is confirmed that some recurring musical elements of an associative type have not been taken into account. After having proposed a theoretical framework based mainly on the study of associative musical elements and on the analysis of the main components of the narrative, the design of a methodology that allows a comparative analysis of the use of associative musical elements in the versions of Batman films directed by Leslie H. Martinson, Tim Burton and Christopher Nolan, with music by Neal Hefti, Nelson Riddle, Danny Elfman, Prince, Hans Zimmer and James Newton Howard, is proposed.. This methodology is divided into four stages that are briefly described below. First, a list of main events, characters and transformations is prepared for each of the six films that form the object of study. Next, a list of recurring musical elements is drawn up. The third step consists of analyzing the relationships established between recurring musical elements and specific components of the narrative. Finally, the relationships established between recurring musical elements and central components of the narrative in the three film versions of Batman that form the object of research are compared, offering a comparison of the frequency of use of recurring musical elements and classifying these elements by categories, which include elements associated with characters, events and transformations.