[ca] Objectius: Els objectius generals d'aquesta tesi són descriure l'evolució dels pacients amb esquizofrènia durant tres anys de seguiment i analitzar les diferències entre regions del món amb diferents nivells de desenvolupament. Els objectius específics són: • Descriure la freqüència de resposta al tractament en pacients ambulatoris amb esquizofrènia en diferents regions del món. • Analitzar les característiques demogràfiques (edat, sexe, estat civil) i els factors clínics (edat d'inici, temps d'evolució, gravetat de la malaltia, funcionament) associades a la resposta clínica. • Descriure la freqüència de la remissió clínica i funcional en pacients ambulatoris amb esquizofrènia en diferents regions del món. • Analitzar les característiques demogràfiques (edat, sexe, estat civil) i els factors clínics (edat d'inici, temps d'evolució, gravetat de la malaltia, funcionament) associats a la remissió clínica i funcional. Mètodes: La base de dades de l'estudi World - Schizophrenia Outpatient Health Outcomes (W-SOHO) es va utilitzar per determinar la freqüència de resposta al tractament, remissió simptomàtica i remissió funcional, així com descriure el curs de la malaltia en pacients ambulatoris amb esquizofrènia en diferents regions del món. L'estudi W-SOHO va ser un estudi de tres anys de durada, prospectiu, observacional que va incloure més de 17.000 pacients ambulatoris amb esquizofrènia de 37 països classificats en sis regions (Europa del Nord, Europa del Sud, Amèrica Llatina, Àsia Oriental, Europa Central i de l'Est, Àfrica del Nord i Orient Mitjà). Un model de regressió de riscos proporcionals de Cox es va utilitzar per avaluar els factors associats a la resposta i la remissió. Es va utilitzar una regressió logística multinomial per avaluar els correlats dels diferents cursos del trastorn. Resultats: L'estudi va trobar que aproximadament dos terços dels pacients (66,4%) van respondre al tractament durant els 3 anys de seguiment. Les taxes de resposta van variar segons les regions, i van ser més altes en el Nord d'Àfrica i Orient Mitjà (84,6%) i Amèrica Llatina (78,6%) i més baixes al sud d'Europa (62,1%) i Àsia oriental (60,9%). L'estudi també va trobar que el 66,1% dels pacients van aconseguir la remissió clínica (rang: 60,1% al nord d'Europa a 84,4% en l'Est d'Àsia) i el 25,4% va aconseguir la remissió funcional (rang: 17,8% en el Nord d'Àfrica i Orient Mitjà a 35,0% en el Nord d'Europa). Les diferències regionals no van ser explicades per les característiques clíniques dels participants. El bon funcionament social basal, ser dona i ser la primera vegada que es rebia tractament per l'esquizofrènia van ser factors predictors consistents de remissió a totes les regions. Van existir també diferències significatives entre les regions en la proporció de pacients que van experimentar remissió contínua, remissió amb recaiguda posterior i curs simptomàtic persistent, així com en la durada de la remissió. En general, Amèrica Llatina, Àsia Oriental i el nord d'Àfrica i Orient Mitjà van tenir resultats més favorables, ja que comptaven amb el major percentatge de persones que van arribar a la remissió contínua, el temps més llarg en remissió i van tenir el percentatge més baix amb un curs simptomàtic persistent. Tenir bon funcionament social a l'inici de l'estudi es va associar consistentment amb un millor resultat clínic. Aquests resultats semblen indicar que els pacients d'Amèrica Llatina, Àsia Oriental, Àfrica del Nord i Orient Mitjà pot tenir un curs de malaltia més favorable que els pacients dels països europeus. Conclusions: L'evolució clínica de l'esquizofrènia sembla ser pitjor a Europa en comparació amb altres regions del món. No obstant això, la remissió funcional segueix un patró diferent.

[es] Objetivos: Los objetivos generales de esta tesis son describir la evolución de los pacientes con esquizofrenia durante tres años de seguimiento y analizar las diferencias entre regiones del mundo con diferentes niveles de desarrollo. Los objetivos específicos son: • Describir la frecuencia de respuesta al tratamiento en pacientes ambulatorios con esquizofrenia en diferentes regiones del mundo. • Analizar las características demográficas (edad, sexo, estado civil) y los factores clínicos (edad de inicio, tiempo de evolución, gravedad de la enfermedad, el funcionamiento) asociadas a la respuesta clínica. • Describir la frecuencia de la remisión clínica y funcional en pacientes ambulatorios con esquizofrenia en diferentes regiones del mundo. • Analizar las características demográficas (edad, sexo, estado civil) y los factores clínicos (edad de inicio, tiempo de evolución, gravedad de la enfermedad, el funcionamiento) asociados con la remisión clínica y funcional. Métodos: La base de datos del estudio World - Schizophrenia Outpatient Health Outcomes (W-SOHO) se utilizó para determinar la frecuencia de respuesta al tratamiento, remisión sintomática y remisión funcional, así como describir el curso de la enfermedad en pacientes ambulatorios con esquizofrenia en diferentes regiones del mundo. El estudio de W-SOHO fue un estudio de tres años de duración, prospectivo, observacional que incluyó a más de 17.000 pacientes ambulatorios con esquizofrenia de 37 países clasificados en seis regiones (Europa del Norte, Europa del Sur, América Latina, Asia Oriental, Europa Central y del Este, África del Norte y Oriente Medio). Un modelo de regresión de riesgos proporcionales de Cox se utilizó para evaluar los factores asociados con la respuesta y la remisión. Se utilizó una regresión logística multinomial para evaluar los correlatos de los diferentes cursos del trastorno. Resultados: El estudio encontró que aproximadamente dos tercios de los pacientes (66,4%) respondieron al tratamiento durante los 3 años de seguimiento. Las tasas de respuesta variaron según las regiones, y fueron más altas en el Norte de África y Medio Oriente (84,6%) y América Latina (78,6%) y más bajas en el sur de Europa (62,1%) y Asia oriental (60,9%). El estudio también encontró que el 66,1% de los pacientes alcanzaron la remisión clínica (rango: 60,1% en el norte de Europa a 84,4% en el Este de Asia) y el 25,4% alcanzó la remisión funcional (rango: 17,8% en el Norte de África y Medio Oriente a 35,0% en el Norte de Europa). Las diferencias regionales no fueron explicadas por las características clínicas de los participantes. El buen funcionamiento social basal, ser mujer y ser la primera vez que se recibía tratamiento para la esquizofrenia fueron factores predictores consistentes de remisión en todas las regiones. Existieron también diferencias significativas entre las regiones en la proporción de pacientes que experimentaron remisión continua, remisión con recaída posterior y curso sintomático persistente, así como en la duración de la remisión. En general, América Latina, Asia Oriental y el norte de África y Oriente Medio tuvieron resultados más favorables, ya que contaba con el mayor porcentaje de personas que alcanzaron la remisión continua, el tiempo más largo en remisión y tuvieron el porcentaje más bajo con un curso sintomático persistente. Tener buen funcionamiento social al inicio del estudio se asoció consistentemente con un mejor resultado clínico. Estos resultados parecen indicar que los pacientes de América Latina, Asia Oriental, África del Norte y Oriente Medio puede tener un curso de enfermedad más favorable que los pacientes de los países europeos. Conclusiones: Los resultados clínicos de la esquizofrenia parece ser peor en Europa en comparación con otras regiones del mundo. Sin embargo, la remisión funcional sigue un patrón diferente.