[ca] Al 2016 va sorgir el fenomen de la postveritat de la mà de dos episodis polítics de rellevància mundial: El referèndum del Brexit i l'elecció de Donald Trump com a president dels EUA. Els seus exponents van tenir èxit gràcies a que van saber capitalitzar tres elements: L'escassa credibilitat dels mitjans de comunicació; les xarxes socials convertides en una important font d'informació; i la radicalització del populisme, que va conduir al fet que els polítics mentissin, utilitzessin la desinformació i relativizessin els fets per obtenir l'adhesió de l'electorat. Paral·lelament, als Estats Units va haver-hi una explosió de notícies falses amb l'aparició de més de quaranta llocs de falsedats, que van publicar al voltant de 750 fake news; d'aquestes un nombre important va abordar temes vinculats a les eleccions presidencials nord-americanes que en la seva majoria van afavorir a Trump. A més, en els mesos de campanya aquestes van tenir més likes, comparticions i comentaris a Facebook, que les informacions difoses pels mitjans tradicionals. Aquesta recerca qualitativa té com a objectiu principal establir un perfil caracteritzat de les notícies fabricades sobre els comicis dels EUA que es van publicar des d'agost fins al 08 de novembre de 2016. Per a això es va dissenyar un model de notícia seriosa i de qualitat per aplicar-ho a una selecció de catorze notícies falses de portals webs de desinformació o blogs hiperpartidistes. A més, aquest estudi indaga en el concepte de postveritat -triat pel Diccionari d'Oxford com la paraula de l'any en 2016- i en l'èxit de les notícies falses. Dins dels resultats de l'aplicació metodològica, aquesta va llançar a la llum que les fake news investigades compten amb mínims elements periodístics en els seus continguts. A més, no posseeixen ètica periodística, com les eines bàsiques de la veracitat i la utilització responsable de la informació. No obstant això, visualment s'assemblen a una notícia seriosa, ja que rescaten els elements estilístics i estètics per atreure l'atenció dels lectors, com la presentació de la nota de forma atractiva i l'ús de fotografies i altres recursos de suport. Els llocs webs darrere de les notícies fabricades que van ser difoses en el context de la campanya presidencial d'Estats Units de 2016 elaboren falsedats que no aporten a la reflexió ciutadana ni permeten obrir un debat que aporti a la societat, ja que lliuren la desinformació amb un biaix, no contrasten les fonts i no presenten tots els punts de vista. Bàsicament, aquests portals estan enfocats que les fake news aconsegueixin un gran nombre de visites en Internet i que tinguin èxit a les xarxes socials, més que a desenvolupar un esforç professional per reportatjar, buscar temes, o indagar en els fets.

[es] En 2016 surgió el fenómeno de la posverdad de la mano de dos episodios políticos de relevancia mundial: El referéndum del Brexit y la elección de Donald Trump como presidente de EE. UU. Sus exponentes tuvieron éxito gracias a que supieron capitalizar tres elementos: La escasa credibilidad de los medios de comunicación; las redes sociales convertidas en una importante fuente de información; y la radicalización del populismo, que condujo a que los políticos mintieran, utilizaran la desinformación y relativizaran los hechos para obtener la adhesión del electorado. Paralelamente, en Estados Unidos hubo una explosión de noticias falsas con la aparición de más de cuarenta sitios de falsedades, que publicaron alrededor de 750 fake news; de éstas un número importante abordó temas vinculados a las elecciones presidenciales norteamericanas que en su mayoría favorecieron a Trump. Además, en los meses de campaña éstas tuvieron más likes, compartir y comentarios en Facebook, que las informaciones difundidas por los medios tradicionales. Esta investigación cualitativa tiene como objetivo principal el establecer un perfil caracterizado de las noticias fabricadas sobre los comicios de EE. UU. que se publicaron desde agosto al 08 de noviembre de 2016. Para ello se diseñó un modelo de noticia seria y de calidad para aplicarlo a una selección de catorce noticias falsas de portales webs de desinformación o blogs hiperpartidistas. Además, este estudio indaga en el concepto de posverdad -elegido por el Diccionario de Oxford como la palabra del año en 2016- y en el éxito de las noticias falsas. Dentro de los resultados de la aplicación metodológica, ésta arrojó que las fake news investigadas cuentan con mínimos elementos periodísticos en sus contenidos. Además, no poseen ética periodística, como las herramientas básicas de la veracidad y la utilización responsable de la información. Sin embargo, visualmente se asemejan a una noticia seria, ya que rescatan los elementos estilísticos y estéticos para atraer la atención de los lectores, como la presentación de la nota de forma atractiva y el uso de fotografías y otros recursos de apoyo. Los sitios webs detrás de las noticias fabricadas que fueron difundidas en el contexto de la campaña presidencial de Estados Unidos de 2016 elaboran falsedades que no aportan a la reflexión ciudadana ni permiten abrir un debate que aporte a la sociedad, ya que entregan la desinformación con un sesgo, no contrastan las fuentes y no presentan todos los puntos de vista. Básicamente, estos portales están enfocados en que las fake news logren un gran número de visitas en Internet y que tengan éxito en las redes sociales, más que en desarrollar un esfuerzo profesional por reportear, buscar temas, o indagar en los hechos.