[ca] El principal objectiu d'aquesta tesi doctoral radica en la comparació de diferents metodologies de "benchmarking" pel que fa al nivel de desenvolupament dels sistemas regionals d'innovació. Una de les principals aportacions que es pretén realitzar amb això es determinar d'una banda el grau de robustesa que les metodologies d'avaluació de la capacitat innovadora ofereixen a l'esfera regional. Això comporta un estudi detallat dels indicadors de Recerca i Desenvolupament (R+D) i innovació que vagen a ser inclosos en les metodologies esmentades. Finalment, i una vegada s'han observat tant les principals característiques com les debilitats dels mètodes esmentats, es pretén analitzar les possibilitats que ofereix l'anàlisi d'eficiència com a métode complementari en el estudi de la capacitat innovadora. El per què de la utilització del concepte d'eficiència com a proposta alternativa a les existents en la bibliografia radica en que aquestes estan basades en el concepte de "quant més millor", ja que el seu principal fonament està en la quantitat de recursos emprats, però no en la forma en que aquests són emprats. En aquest sentit, creiem que l'altra gran aportació de la tesi consistirà en mostrar la necessitat d'incorporar criteris d'eficiència a les metodologies d'avaluació (o benchmarking regional) de la capacitat innovadora. La metodologia d'actuació está constituïda per tres principals línies d'actuació les quals s'han definit com a prioritàries per a la consecució dels objectius plantejats amb anterioritat: 1.- Comparar metodologies orientades cap a la determinació de la capacitat innovadora regional a les comunitats autònomes espanyoles. Aquesta primera etapa, a través de la utilització de metodologies orientades cap a la medició de la capacitat innovadora, pretén analitzar en detall els sistemes regionals d'innovació de les comunitats autònomes espanyoles. Això ens permetrà, d'una banda aprofundir en el coneixement de les fortaleses i debilitats de les metodologies seleccionades, així com aproximar-nos a la realitat en què es troben les comunitats autònomes en matèria d'innovació. 2.- Realitzar un benchmarking sobre el Sistema Valencià d'Innovació. L'objectiu d'aquesta segona etapa radica en determinar els principals indicadors que podrien ser emprats a l'hora d'avaluar les capacitats/debilitats d'un sistema regional d'innovació en una regió perifèrica de la UE. Això també permetrà acostar-nos a la relació existent entre el benchmarking i l'aprenentatge en política d'innovació regional. 3.- Mostrar la necessitat de complementar les metodologies d'avaluació de la capacitat innovadora regional emprant per això criteris d'eficiència. En aquest cas, sobre la base de les conclusions que s'hagen pogut obtindre en etapes anteriors, es pretén mostrar la necessitat, i la consegüent utilitat per als gestors de les polítiques d'innovació, d'emprar conceptes d'eficiència a l'hora d'avaluar les polítiques d'innovació que es desprenen dels sistemes d'innovació estudiats. Amb això, no es pretén oferir una metodologia alternativa, sinó mostrar la necessitat de complementar la informació que es puga extraure de les metodologies existents, amb aquella provinent de l'aplicació d'un criteri concret i que considerem relevant en el estudi dels sistemes d'innovació.

[es] El principal objetivo de la presente tesis radica en la comparación de diferentes metodologías de benchmarking para comparar el nivel de desarrollo de los sistemas regionales de innovación. Una de las principales aportaciones que se pretende realizar con ello es determinar por un lado el grado de robustez que las metodologías de evaluación de la capacidad innovadora ofrecen en la esfera regional. Ello conlleva un estudio detallado de los indicadores de I+D e innovación que vayan a ser incluidos en dichas metodologías. Finalmente, y una vez haber observado las principales características así como las debilidades de dichos métodos, se pretende analizar las posibilidades que ofrece el análisis de eficiencia como método complementario en el estudio de la capacidad innovadora. El por qué de la utilización del concepto de eficiencia como propuesta alternativa a las existentes en la bibliografía radica en que las metodologías existentes están principalmente basadas en el concepto de "cuanto más mejor", ya que su principal fundamento está en la cantidad de recursos utilizados, pero no en la forma en la que son empleados. En este sentido, creemos que la otra gran aportación de la tesis consistirá en mostrar la necesidad de incorporar criterios de eficiencia a las metodologías de evaluación (o benchmarking regional) de la capacidad innovadora. La metodología de actuación está constituida por tres principales líneas de actuación que se han definido como prioritarias para la consecución de los objetivos planteados con anterioridad: 1.- Comparar metodologías orientadas hacia la determinación de la capacidad innovadora regional en las comunidades autónomas españolas. Esta primera etapa, a través de la utilización de metodologías orientadas hacia la medición de la capacidad innovadora, pretende analizar en detalle los sistemas regionales de innovación de las comunidades autónomas españolas. Ello nos permitirá por un lado profundizar en el conocimiento de las fortalezas y debilidades de las metodologías seleccionadas, así como aproximarnos a la realidad en la que se encuentran las comunidades autónomas en materia de innovación. 2.- Realizar un benchmarking sobre el Sistema Valenciano de Innovación. El objetivo de esta segunda etapa radica en determinar los principales indicadores que podrían ser utilizados a la hora de evaluar las capacidades/debilidades de un sistema regional de innovación en una región periférica de la UE. Ello también permitirá acercarnos a la relación existente entre el benchmarking y el aprendizaje en política de innovación regional. 3.- Mostrar la necesidad de complementar las metodologías de evaluación de la capacidad innovadora regional empleando para ello criterios de eficiencia. En este caso, en base a las conclusiones que se hayan podido obtener de las etapas anteriores, se pretende mostrar la necesidad, y la consiguiente utilidad para los gestores de las políticas de innovación, de manejar conceptos de eficiencia al evaluar las políticas de innovación que se desprenden de los sistemas regionales de innovación estudiados. Con ello, no se pretende ofrecer una metodología alternativa, sino mostrar la necesidad de complementar la información que se pueda concluir de las metodologías existentes con aquella proveniente de la aplicación de un criterio concreto y que consideramos relevante en el estudio de los sistemas de innovación.