[ca] Aquesta tesi compara dos casos anàlegs en català i en francès. L'objectiu és, d'una banda, estudiar, en relació amb la normativa, com es reflecteix la variació diatòpica en traduccions que presentin diverses versions territorials paral·leles i, de l'altra, analitzar-ne les implicacions polítiques, econòmiques i simbòliques, així com les representacions que les han motivades. Això ens permet de dilucidar el model de llengua cap al qual s'encaminen aquestes pràctiques editorials. La traducció juga un paper central en aquests processos com a eina de planificació, en tant que ajuda a conferir la qualitat de neutre —estàndard— a texts reconeguts pel públic d'arribada com a externs a la comunitat lingüística, car la variació geogràfica no s'hi relaciona pas amb l'origen de l'autor. Com a corpus d'estudi, hem seleccionat els dos primers volums de la saga Harry Potter, per al cas del català, i tres novel·les de Jonathan Franzen, per al del francès. En els dos casos es tracta de traduccions literàries publicades al principal centre codificador de la llengua —Barcelona i París, respectivament—, el text de les quals experimentà canvis a l'hora de distribuir-lo a la perifèria —al País Valencià i al Quebec, respectivament—. Aquestes modificacions lingüístiques es produïren en el marc d'un acord de coedició entre Empúries i Tàndem, en el primer cas, i entre l'Olivier i Boréal, en el segon. Acotem el corpus en català als dos primers volums d'aqueixa saga, Harry Potter i la pedra filosofal i Harry Potter i la cambra secreta, perquè les adaptacions valencianes s'aturaren aquí i desfermaren una gran polèmica. Per al corpus en francès, ens cenyim a un dels pocs casos documentats: les novel·les Les corrections, Freedom i Purity. El català i el francès podrien considerar-se dos contraexemples: malgrat que les dues llengües manifestin variació diatòpica, el francès començà el procés d'estandardització de manera monocèntrica i ha tendit a percebre's com a llengua d'una sola norma; en canvi, la variació geogràfica del català s'ha presentat adesiara com un entrebanc perquè pugui consolidar una varietat estàndard de tipus unitari. Mentre que el francès al Canadà compta amb un marc legal més afavoridor, l'estandardització del català encara malda per a superar els límits administratius que en compartimenten l'espai comunicacional. En aquest marc trobem que, des d'algunes instàncies polítiques, es promouen sentiments d'individuació, particularment al País Valencià. Aquest discurs desemboca en el rebuig de formes lingüístiques associades a altres territoris i ha arribat fins al punt de negar la unitat de la llengua. Resulta crucial analitzar també aquestes implicacions perquè el discurs que acumula més capital és el que determina en quin sentit s'orienta la planificació lingüística. Aquest treball, doncs, pretén ésser una contribució al procés d'estandardització del català.

[en] This thesis compares two similar cases in Catalan and French. On the one hand, with regard to language norms, we seek to study how geographical variation appears in translations with several parallel territorial versions. On the other, we aim to analyse their political, economic and symbolic implications, as well as their underlying representations. This enables us to illuminate the type of language standard that these printing practices are moving towards. Translation plays a central role in these processes as a language planning tool, as it helps to confer the quality of neutral—standard—language to texts that are recognisable to their intended audience as external to the language community, since geographical variation is not related to author origins. The corpora we have selected are the first two books from the Harry Potter saga published in Catalan, and three of Jonathan Franzen's novels published in French. Both are literary translations published in the main centres for language codification—Barcelona and Paris, respectively—whose texts underwent changes when they were distributed in the periphery: Valencia and Quebec, respectively. These linguistic modifications occurred as part of a co-printing agreement between Empúries and Tàndem, in Catalan, and l'Olivier and Boréal, in French. The Catalan corpus is narrowed to the two first books of the saga, Harry Potter i la pedra filosofal and Harry Potter i la cambra secreta, since there were no further Valencian adaptations, an issue that triggered huge controversy at the time. The French corpus is confined to one of the few documented cases of this kind: the novels Les corrections, Freedom and Purity. Catalan and French could be deemed two counterexamples: although both languages show geographical variation, French undertook its standardisation process in a monocentric pattern and tended to be perceived as a language with one only norm; the geographical variation of Catalan has, however, at times been presented as an obstacle to attaining a unitary standard variety. Whereas French in Canada count on a more favouring legal framework, Catalan standardization still struggles to overcome the administrative limits that compartmentalise its communicational space. Within this framework, some feelings of individuation appear to be promoted from some political authorities, especially in the Valencian Country. This speech leads to the rejection of language forms linked to other territories and went so far as to deny the language unity. It is essential that the implications of this are analysed, as the speech with the greater capital determines which direction language planning takes. This study aims therefore to contribute to the Catalan standardization process.