BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest treball mira d'explicar les característiques del procés de dispersió urbana experimentat per la Xarxa Metropolitana de Barcelona en les últimes dècades i la seva configuració actual. A més, vol identificar les conseqüències sociodemogràfiques de la crisi actual en aquesta mena d'espais urbans. Les característiques de l'"urbanisme social dispers" (el sobrecost de viure en aquests espais, l'elevat nivell d'endeutament de les famílies que s'hi han traslladat recentment, així como la limitada solidaritat familiar i una xarxa social veïnal d'escàs arrelament) fan que aquest tipus de desenvolupament urbà sigui un candidat exemplar a reflectir els efectes socials de l'actual crisi econòmica o, tal com se l'ha batejat, la Gran Recessió del Segle XXI.L'anàlisi mostra els primers resultats a partir de dades secundàries que permeten estudiar el mercat immobiliari, la seva població (creixement i estructura) i la mobilitat residencial experimentada, així com la taxa d'atur o la renda familiar disponible, comparant dos períodes (202-2007 i 2008-2014). Encara que la gravetat dels efectes de la crisi encara no s'hi fa visible (atès que en aquests municipis dispersos predominen les classes mitjanes i altes i, així doncs, amb capacitat de reajustar les seves respostes d'adaptació davant de situacions de crisi), sí que podem detectar quines han estat les seves formes d'adaptació davant de les noves condicions, i apuntar alguns dels seus riscs socials futurs.

[en] This paper is about the main features of the process of urban dispersion that the Barcelona metropolitan network has gone through in the last decades and its present configuration. Also, it aims at identifying the sociodemographic effects of the present economic crisis in this kind of urban spaces. The features of "residential dispersed urbanism"—the extra costs of living in such areas, the high levels indebtedness of families that have recently moved, and the limited family solidarity and scarcely rooted communitarian networks—make this kind of urban development bound to reflect the social effects of the present economic crisis, also dubbed the Great Twenty-First Century Recession.Here, we present the first results of our comparative analysis of the periods 2002-2007 and 2008-2014 based on secondary data on real estate markets, population growth and structure, and residential mobility, as well as unemployment rates and available household income. Even though the strongest effects or the economic crisis are not still visible (as dispersed municipalities are mostly populated by the middle and high classes, which are able to readjust their adaptive responses in situations of crisis), the study has indeed detected the ways in which households have adapted to the new conditions and it has pointed out some of the future social risks involved.
[ca] La historiografia existent tendeix a emmarcar els programes de reforma agrària en dos grans moments històrics: el període posterior a la Primera Guerra Mundial i durant la dècada de 1960 dins dels paràmetres de la "Revolució Verda". A partir de certa bibliografia recent, es proposa una revisió crítica de la mateixa vista des del cas espanyol. A l'Europa mediterrània alguns programes de reforma agrària van néixer en democràcia però es van executar, d'una manera molt diferent a com van ser dissenyats, durant una dictadura. Hi ha certs paral·lelismes entre els casos d'Itàlia i Espanya, les estructures agràries eren relativament similars, entre un nord on la propietat de la terra estava més distribuïda i havia major industrialització i un sud on predominava la gran propietat. D'alguna manera els règims polítics, en democràcia i dictadura, van haver de donar resposta a demandes socials. El paper exercit pels grans propietaris de terres va ser central per a l'èxit o fracàs dels programes de reforma ¿o contrareforma agrària ? No obstant això, canvis i continuïtats poden ser trobades entre les quals els van ser condicionant les polítiques de reformes.

[en] The existing historiography tends to frame the agrarian reform programs in two great historical moments: the period after the First World War and during the 1960s within the parameters of the "Green Revolution." Based on a certain recent bibliography, a critical review of the same view is proposed from the Spanish case. In Mediterranean Europe, some agrarian reform programs were born in democracy but were executed, in a very different way from how they were designed, during a dictatorship. There are certain parallels between the cases of Italy and Spain, whose agrarian structures were relatively similar, between a north where land ownership was more distributed and there was greater industrialization and a south where large property was predominant. In some way, political regimes, in democracy and dictatorship, had to respond to social demands. The role played by the large landowners was central to the success or failure of the reform programs, or agrarian counter-reform? However, changes and continuities can be found among those that were conditioning reform policies.
[ca] Aquest article presenta la Xarxa Sinó-Nòrdica d'Estudis de Gènere, fundada en 2002 i que, des de llavors, ha exercit un paper important en la configuració de la recerca feminista i la confluència d'activismes entre la Xina i els països nòrdics. No obstant això, la història i les pràctiques d'aquesta xarxa han rebut poca atenció en els estudis entorn de les xarxes transnacionals de solidaritat feminista. L'objectiu d'aquest article és doble. En primer lloc, analitzem la xarxa utilitzant enfocaments històrics i autoetnográficos, i tracem una genealogia de la producció de coneixement feminista que se situa en la intersecció dels contextos xinès i nòrdic. En segon lloc, llegim la xarxa a través de la solidaritat, al mateix temps que ens comprometem críticament amb els paràmetres que la defineixen. Com mostrarem, encara que la solidaritat s'ha associat cada vegada més a les orientacions polítiques i ètiques del feminisme transnacional, el cas de la xarxa sinó-nòrdica d'estudis de gènere obliga a repensar com i per què s'utilitza i es critica el terme. La complexa relació entre les relacions interpersonals i el desequilibri de poder entre les diferents institucions i sistemes de finançament posa en dubte l'estricta divisió entre el col·lectiu e l'individual que és part del teixit de gran part del debat sobre la solidaritat feminista. Més enllà de resultar en una bona pràctica de solidaritat feminista, aquest article sosté que la Xarxa Sinó-Nòrdica d'Estudis de Gènere ofereix importants perspectives sobre la pràctica de la solidaritat fins i tot en la seva aparent absència.

[en] This article provides an account of the Sino-Nordic Gender Studies Network, which was founded in 2002, and had since then played a significant role in shaping feminist research and activist exchange between China and Nordic countries. However, the history and practices of this network has received scant attention in studies on transnational feminist solidarities. The aim of the article is twofold. First, we analyze the network using historical and autoethnographic approaches and map out a genealogy of feminist knowledge production that is located at the intersection of China and Nordic contexts. Second, we read the network through the lens of solidarity, all the while critically engaging with its defining parameters. As we will show, although solidarity has been increasingly associated with transnational feminism's political and ethical orientations, the case of Sino-Nordic Gender Studies Network compels rethinking how and why the term is used and criticized. The complex relation between interpersonal relationships and the power imbalance between the various institutions and funding schemes calls into question the strict division between collective and individual that informs much discussion of feminist solidarity. Rather than simply being a good practice of feminist solidarity, this article argues that the Sino-Nordic Gender Studies Network offers important insights into the doing of solidarity even in its seeming absence.
[ca] Aquest article tracta el fenomen de la sodomia femenina a l'Espanya dels segles XVI i XVII. A partir de l'anàlisi de la documentació doctrinal es proposa revelar quins elements resultaven substancials per a la definició del delicte. Igualment, a partir de processos judicials d'arxius, indaga en les experiències sexuals de les dones acusades de sodomites. L'anàlisi de les concepcions, actituds i comportaments que la documentació judicial ens ofereix permetrà observar els límits de les definicions erudites al voltant de la sodomia femenina així com la complexitat i la diversitat de sentits que les seves protagonistes atorgaren a la mencionada pràctica sexual.

[en] This article explores the doctrinal documentation engendered on the phenomenon of female sodomy in order to reveal what issues proved to be substantial to define the crime in sixteenth- and seventeenth-century Spain. Based on archival evidence from court trials, the article also adresses the sexual experiences of women allegedly accused as sodomites. Conceptions, attitudes, and behaviors shown by the legal sources allow us to determine the limits of scholarly definitions on female sodomy, as well as the complexity and diversity of meanings that this sexual practice implied for the protagonists.
[ca] El present estudi descriu algunes peculiaritats melòdiques de la parla emocional a partir d'un corpus conversacional en el qual s'expressen diferents valors emotius. Com a punt de referència, partim de l'estrella de Plutchik (1980), amb vuit emocions bàsiques (alegria, confiança, por, sorpresa, tristesa, disgust, enuig i anticipació-interès), de les quals, donat el caràcter limitat del nostre corpus, només n'estudiarem cinc (alegria, tristesa, enuig, por i sorpresa), que són les que hi han aparegut. Les marques prosòdiques seleccionades, d'acord amb investigacions prèvies, són el contorn del patró melòdic, associat al tonema o a la inflexió final; el registre del contorn, és a dir, la seva mitjana de F0; la intensitat global de l'enunciat (mitjana d'intensitat al llarg de l'enunciat); i la velocitat de parla en l'enunciat (acte). A partir d'aquí s'ha fet una anàlisi acústica i es proposen algunes conclusions provisionals.

[en] This research describes some melodic peculiarities of emotional speech based on a conversational corpus in which different emotional values are expressed. As a landmark, we start with 8 basic emotions (joy, confidence, fear, surprise, sadness, displeasure, anger and anticipation-interest) from Plutchik's star (1980), which we have reduced to 5 (joy, sadness, anger, fear and surprise) according to those that have appeared caused by the limitations of the corpus. According to previous research, the selected prosodic features are the contour of the melodic patterns with its final inflection; the register of the contour, that is, its F0 average; the overall intensity of the statement, that is, the average of this throughout the statement; and the speed of speech through the statement (act). From that point on, an acoustic analysis has been carried out and some provisional conclusions are offered.
[ca] La teràpia gènica és una línia de recerca que, per mitjà de la transferència genètica, cerca nous tractaments a malalties que són difícils de tractar mitjançant mètodes tradicionals. Aquesta línia de recerca té característiques específiques per a realitzar-se, com els mètodes de transferència genètica i les malalties a tractar. No obstant això, les característiques de la teràpia gènica poden estar influenciades per l'entorn social, econòmic i/o polític del país on es realitza, perquè la recerca tingui un objectiu i/o aplicació específica. Mèxic i Espanya són països que tenen projectes de teràpia gènica en les seves institucions educatives i de salut. No obstant això, es desconeixen les característiques que aquesta línia té als països esmentats i la influència que el context de cada país exerceix en la teràpia gènica.En el present estudi es va realitzar un esforç per identificar les característiques que la recerca de teràpia gènica té a Mèxic i Espanya, per mitjà de l'aplicació de qüestionaris dirigits a investigadors de tots dos països. Es van utilitzar taules de freqüències per a identificar les característiques generals de la teràpia gènica de tots dos països, així com una anàlisi **correlacional per a identificar, entre totes les respostes obtingudes, les característiques distintives de cada país. Els resultats suggereixen que la influència del context espanyol presenta les característiques necessàries per a portar a la teràpia gènica a una etapa clínica, mentre que el context mexicà es limita la promoció de la recerca bàsica d'aquesta línia de recerca.

[en] Gene therapy is a research line that; seeks new treatments for diseases that are difficult to treat by traditional methods. This line of research has specific characteristics to be carried out, such as genetic transfer methods and diseases to treat. However, the characteristics of gene therapy may be influenced by social, economic and/or political environment of the country where it is performed, therefore the research might have a specific objective and/or application. Mexico and Spain are countries that have gene therapy projects in their educational and health institutions. However, the characteristics of this line in the above-mentioned countries and the influence that the context of each country has on gene therapy are unknown. This article aims to identify the characteristics that gene therapy research has in Mexico and Spain, through the application of questionnaires addressed to researchers from both countries. Frequency tables were used to identify the general characteristics of gene therapy in Mexico and Spain, as well as a correlational analysis to identify, among all the responses obtained, the distinctive characteristics of each country. The results suggest that the influence of the Spanish context allows the necessary characteristics to bring gene therapy to a clinical stage, while the Mexican context is restricted to promoting the basic research of this line of research.
[ca] La praxi de la comunicació educativa, especialment en el registre escolar i universitari, està condicionada per les institucions acadèmiques i polítiques, que creen les normes per regular les relacions entre les persones que acudeixen a una aula. Però també hi ha un marge per a la llibertat de decisió dels individus, tant els que tenen la condició d'alumnes com els de docents. Explicar aquestes interaccions al camp de la geografia escolar ha estat l'objectiu d'institucions i persones, associades o no, a la Unió Geogràfica Internacional. En aquest context hem iniciat als anys vuitanta del segle XX un projecte curricular que, amb el pas d'anys i lustres, s'ha anat transformant en un programa de recerca per entendre la praxi escolar, des de la coherència entre allò que es diu i es fa. Per a aquesta anàlisi ha estat molt útil la complementarietat de la geografia de la percepció i la teoria de les representacions socials.

[en] The praxis of educational communication, especially in the school and university register, is conditioned by academic and political institutions, which create the norms to regulate the relationships between the people who come to a classroom. But there is also a margin for the freedom of decision of individuals, both those who have the status of students and those of teachers. Explaining these interactions in the field of school geography has been the goal of institutions and individuals, associated or not, in the International Geographical Union. In this context, in the eighties of the 20th century, we have started a curricular project that, over the years and decades, has been transformed into a research program to understand school praxis, from the coherence between what is said and what is said. does. For this analysis, the complementarity of the geography of perception and the theory of social representations has been very useful.
[ca] La crisi de les captures pesqueres que afecta les comunitats artesanals és un fenomen complex causat per transformacions climàtiques, canvis en el comportament dels oceans i la sobreexplotació pesquera. La gestió pesquera sostenible estesa, a les darreres dècades, a molts països ha canviat la gestió dels recursos a partir de la regulació de la sobreexplotació i l'establiment d'un nou de desenvolupament de la pesca. A partir de l'estudi de dues localitats pesqueres de Xile i a través d'una metodologia qualitativa i enfoc sistèmic, s'analitzen els processos de despossessió dels darrers quaranta anys. Es conclou que, a més de la despossessió biofísica sobre les comunitats pesqueres tradicionals, es produeix un procés de despossessió immaterial i simbòlic sobre la pesca artesanal accentuat pel model neoliberal, que afecta la capacitat local, obstruint un projecte econòmic alternatiu vinculat al territori.

[en] The worldwide crises of the fisheries that affects artisanal fishing communities is a complex phenomenon caused by climate change, ocean change and overfishing Sustainable fisheries management implemented in recent decades in many countries changed fisheries management by regulating overexploitation and assuming a new model of fisheries development. The present study carried out in two fishing towns in Chile through a qualitative methodology and a systemic approach, researched the processes of affectation and dispossession in the last forty years. It is concluded that in addition to the biophysical dispossession of traditional fishing communities, there is a process of immaterial and symbolic dispossession of artisanal fishing accentuated by the neoliberal model, which affects local capacity, obstructing an alternative local economic project linked to the territory.
[ca] INTRODUCCIÓ: Aquest text recull l'experiència de pensar i dur a terme formes alternatives d'ensenyament universitari, que donen compte dels canvis i les maneres d'afrontar la producció simbòlica de l'època. MÈTODE: S'estudia el procés de desenvolupament —des de 2014 fins a l'actualitat— del curs "Pràctiques d'intervenció interdisciplinària en l'espai urbà" a la Universitat de la República a Montevideo, amb la intenció de desbordar la universitat, les pertinences institucionals i les identitats vinculades a diferents disciplines i professions. RESULTATS: El desenvolupament de l'article permet fer aportacions a la reflexió sobre l'ús divers de les tecnologies digitals des de la disponibilitat quotidiana de diversos artefactes. A més, s'explica la proposta metodològica desenvolupada sobre el que s'anomenen obstruccions, pensada i realitzada com a forma d'activar accions. Aquestes obstruccions es descriuen com a part del format pedagògic que estructura les pràctiques d'aula. DISCUSSIÓ: Es desenvolupa una experiència d'ensenyament que assumeix la idea de les pedagogies culturals i les formes de producció simbòlica estudiantil de caràcter col·lectiu en espais universitaris. Es fa des d'un treball col·laboratiu i interdisciplinari, a partir d'assumir críticament les pràctiques de creació artística actuals.

[en] INTRODUCTION: This article looks at how we conceive of and pursue an alternative approach to university teaching that can acknowledge the way contemporary symbolic production is changing. METHOD: The article examines the history, from 2014 to the present day, of the university course Interdisciplinary Intervention in Urban Space, which is taught at the Universidad de la República in Montevideo. The course seeks to create common ground for people across the university, exploring the question of institutional belonging and identities associated with different disciplines and professions. RESULTS: The article reflects on the diverse use of the digital technologies from the everyday availability of diverse artefacts. It also explores a methodology that draws on what have been called "obstructions", understood and used as a means to prompt certain kinds of actions and existing as part of the pedagogical format that structures classroom practices. DISCUSSION: The article discusses a project in teaching that addresses the idea of cultural pedagogies and allows students, collectively, to engage in symbolic production in university spaces. This engagement, which makes a critical use of current practices in artistic creation, is both collaborative and interdisciplinary.
[ca] INTRODUCCIÓ. Les actituds i el nivell de coneixements d'un docent o un equip directiu respecte d'una nova estratègia pedagògica, centrada o no en la interdisciplinarietat, tenen un paper important en el seu procés de construcció i implementació a l'aula. Tot i això, hi ha un nombre reduït d'instruments enfocats a avaluar aquestes variables i les seves possibles relacions, especialment en el cas de les estratègies pedagògiques interdisciplinàries. MÈTODE. Mitjançant un abordatge metodològic mixt, es va construir i validar un qüestionari enfocat a mesurar aquestes variables. Per validar l'estudi es va emprar el mètode Delphi modificat amb dotze especialistes que tenen màsters i doctorats de l'àmbit de l'educació o de matèries afins. RESULTAT. Com a resultat s'ha obtingut un qüestionari tipus Likert per a les actituds, escala politòmica (veritable, fals, no ho sé) per al coneixement, i escala dicotòmica en el cas de l'ús i l'elaboració d'estratègies pedagògiques interdisciplinàries. Finalment, es va estudiar la fiabilitat del qüestionari mitjançant l'alfa de Cronbach i es va assolir una alta consistència interna (0,8), de manera que és possible aplicar-lo en el pla educatiu. DISCUSSIÓ. Es discuteix la importància de disposar d'instruments que avaluïn aquestes variables des de la perspectiva del docent i de l'estudiant.

[en] INTRODUCTION. The attitudes and level of knowledge that teachers or principals have with regard to a new pedagogical strategy, whether or not it incorporates interdisciplinarity, play an important role in the process of its construction and implementation in the classroom. However, very few instruments have focused on evaluating these variables and their possible relationships, and even fewer in the case of interdisciplinary pedagogical strategies. METHOD. Through a mixed methodological approach, in this study a questionnaire focused on measuring these variables was built and validated. For its validation, the modified Delphi method was used to interview twelve experts with master's degrees and doctorates in education or similar fields. RESULTS. A questionnaire was obtained with a Likert scale for attitudes, a polytomous scale (true, false, "I do not know") for knowledge and a dichotomous scale for the use and elaboration of interdisciplinary pedagogical strategies. Finally, its reliability was studied and a high internal consistency was obtained (Cronbach's Alpha = 0.8), allowing its application in the educational field. DISCUSSION. The importance of access to instruments that evaluate these variables from the perspective of the teacher and the student is discussed.