[ca] L'objectiu principal de la recerca és posar en valor la veu de les experiències de les persones que viuen als centres poblats rurals del districte de Los Morochucos (Ayacucho, Perú), partint d'una diagnosi d'accessibilitat espacial, per tal de visibilitzar els seus problemes i les seves necessitats i tenir-los en consideració en la planificació territorial. Per donar resposta a aquest objectiu s'ha aplicat una metodologia mixta que consisteix en combinar l'anàlisi cartogràfica amb l'anàlisi qualitativa. D'una banda, l'anàlisi cartogràfica, realitzada a partir d'eines SIG d'anàlisi de xarxes, ofereix una diagnosi empírica de l'accessibilitat de la població als serveis bàsics. De l'altra, l'anàlisi qualitativa realitzada a partir d'entrevistes semiestructurades, de l'observació directa i de la revisió documental, posa en valor la percepció i l'experiència de la població local i les seves prioritats. Els resultats indiquen que l'accessibilitat de la població als serveis bàsics constitueix una eina per conèixer la qualitat de vida de les poblacions rurals. A més, la percepció i l'experiència dels actors locals contribueixen a entendre els seus interessos des dels seus rols com a autoritat, com a dona i com a home i, per tant, són un actiu en el disseny d'eines de gestió territorial. Les entrevistes evidencien la priorització de les dimensions socials, econòmiques i de vida digna relacionades amb el desenvolupament sostenible. Es conclou que un model de planificació territorial rural orientat al desenvolupament sostenible ha de considerar la veu de la població per revalorar el territori com a espai de relacions i transformacions, i ha de fomentar la participació ciutadana com a motor important per la gestió del territori.

[es] El objetivo principal de la investigación es poner en valor la voz de las experiencias de las personas que viven en los centros poblados rurales del distrito de Los Morochucos (Ayacucho, Perú), partiendo de una diagnosis de accesibilidad espacial, con el fin de visibilizar sus problemas y sus necesidades y tenerlos en consideración en la planificación territorial. Para dar respuesta a este objetivo se ha aplicado una metodología mixta que consiste en combinar el análisis cartográfico con el análisis cualitativo. Por un lado, el análisis cartográfico, realizado a partir de herramientas SIG de análisis de redes, ofrece una diagnosis empírica de la accesibilidad de la población a los servicios básicos. Por el otro, el análisis cualitativo realizado a partir de entrevistas semiestructuradas, de la observación directa y de la revisión documental, pone en valor la percepción y la experiencia de la población local y sus prioridades. Los resultados indican que la accesibilidad de la población a los servicios básicos constituye una herramienta para conocer la calidad de vida de las poblaciones rurales. Asimismo, la percepción y la experiencia de los actores locales contribuyen a comprender sus intereses desde sus roles como autoridad, como mujer y como hombre y, por lo tanto, son un activo en el diseño de herramientas de gestión territorial. Las entrevistas evidencian la priorización de las dimensiones sociales, económicas y de vida digna relacionadas con el desarrollo sostenible. Se concluye que un modelo de planificación territorial rural orientado al desarrollo sostenible debe considerar la voz de la población para revalorizar el territorio como espacio de relaciones y transformaciones, y debe fomentar la participación ciudadana como motor importante en la gestión del territorio.