BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Els mecanismes de democràcia directa han augmentat la seva presència arreu. Al costat dels beneficis que comporta la participació ciutadana, aquests mecanismes han reobert la possibilitat d'utilitzar aquestes eleccions amb propòsits mobilitzadors. Aquest article revisa l'ús oportunista de la consulta a l'Araucania, realitzada al sud de Xile l'any 2021. Aquesta consulta ciutadana va preguntar sobre una possible extensió de la militarització en el context del conflicte entre l'Estat xilè i el poble maputxe. A partir de l'anàlisi estadística, aquest treball mostra que la consulta no va representar les preferències de la regió, sinó que va mobilitzar una part d'aquesta en funció d'un objectiu particular. El seus resultats, però, es van interpretar des de la retòrica de la representació amb finalitats polítiques.

[es] Los mecanismos de democracia directa han aumentado su presencia en todo el mundo. Junto a los beneficios que conlleva la participación ciudadana, estos mecanismos han reabierto la posibilidad de usar elecciones con propósitos movilizadores. Este artículo revisa el uso oportunista de la Consulta Araucanía, llevada a cabo en el sur de Chile el año 2021. Esta consulta ciudadana preguntó acerca de una posible extensión de la militarización en el contexto del conflicto entre el Estado chileno y el pueblo mapuche. A partir del análisis estadístico, nuestro trabajo muestra que la consulta no representó las preferencias de la región, sino que movilizó a una parte de ella en función de un objetivo particular. Sus resultados, no obstante, fueron interpretados desde la retórica de la representación con fines políticos.
[ca] Si bé fins a la dècada dels anys setanta el paper de la ciutat i la construcció de l'urbà havia estat peça capital no sols en l'àmbit de les ciències socials, sinó en el de l'art i la cultura, no va ser fins als anys vuitanta quan es va iniciar un progressiu revival en els estudis rurals i un interès per part dels artistes hereus del land art per a integrar en les seves obres gestos i sabers agrícoles. És aquesta relació experiencial i a vegades comunitària amb l'agricultura que es pot parlar de l'origen de l'artgricultura, un terme encunyat per Julie Crenn (2024) per a activar diferents accions de resistència relacionades amb la transició ecològica, el mal ús de la terra, l'evolució del sistema agroalimentari i, en general, modes de cooperar amb sabers situats. Per a analitzar aquests aspectes, ens remetem a la figura històrica de Gianfranco Baruchello i el pensament de George Chan per a, seguidament, aprofundir en pràctiques curatorials com: Green Acres: Artists Farming Fields, Greenhouses and Abandoned Lots (2012), Potential Agrarianisms (2021) i Artistes et paysans – Battre la campagne (2024). Un apartat diferenciat l'ocupen les pràctiques artístiques de Fernando García-Dory, un dels fundadors de INLAND – Campo Adentro (Madrid) i un dels principals impulsors de les relacions entre l'art i l'agricultura.

[es] Si bien hasta la década de los años setenta el papel de la ciudad y la construcción del urbano había estado pieza capital no solo en el ámbito de las ciencias sociales, sino en el del arte y la cultura, no fue hasta los años ochenta cuando se inició un progresivo revival en los estudios rurales y un interés por parte de los artistas herederos del land arte para integrar en sus obras gestos y saberes agrícolas. Es esta relación experiencial y a veces comunitaria con la agricultura que se puede hablar del origen del artgricultura, un término acuñado por Julie Crenn (2024) para activar diferentes acciones de resistencia relacionadas con la transición ecológica, el mal uso de la tierra, la evolución del sistema agroalimentario y, en general, modas de cooperar con saberes situados. Para analizar estos aspectos, nos remitimos a la figura histórica de Gianfranco Baruchello y el pensamiento de George Chan para, seguidamente, profundizar en prácticas curatorials como: Green Acres: Artists Farming Fields, Greenhouses and Abandoned Lotes (2012), Potential Agrarianisms (2021) y Artistas te paysans – Battre la campagne (2024). Un apartado diferenciado lo ocupan las prácticas artísticas de Fernando García-Dory, uno de los fundadores de INLAND – Campo Adentro (Madrid) y uno de los principales impulsores de las relaciones entre el arte y la agricultura.
[ca] En l'actualitat, la recerca en grans simis ha deixat de realitzar-se en pràcticament tothom. En aquest context, cal preguntar-se si és que ha arribat el temps de prohibir o restringir severament la recerca amb tota classe de primats no humans. Una manera d'abordar aquesta pregunta és avaluant si és que les raons que van ser esgrimides—amb èxit—en favor de restringir la recerca amb grans simis, poden ser esteses al cas dels altres primats no humans. Tenint com a base una recent revisió del debat sobre la restricció de la recerca amb grans simis (Aguilera, Perez Gomez, i DeGrazia, 2021), el present article duu a terme aquesta tasca, analitzant dominis de raons relacionats amb l'estatus moral, la ciència, el benestar animal, les actituds dels experts i el públic, la conservació i el retir dels primats, els costos financers, i l'atribució de respecte i drets als primats no humans. D'aquesta manera, es pretén il·luminar el debat entorn de la restricció de la recerca amb tota classe de primats no humans, aportant eines estratègiques, persuasives i filosòfiques per als qui desitgin avançar en aquesta direcció.

[es] En la actualidad, la investigación en grandes simios ha dejado de realizarse en prácticamente todo el mundo. En este contexto, cabe preguntarse si es que ha llegado el tiempo de prohibir o restringir severamente la investigación con toda clase de primates no humanos. Una manera de abordar esta pregunta es evaluando si es que las razones que fueron esgrimidas—con éxito—en favor de restringir la investigación con grandes simios, pueden ser extendidas al caso de los demás primates no humanos. Teniendo como base una reciente revisión del debate sobre la restricción de la investigación con grandes simios (Aguilera, Perez Gomez, y DeGrazia, 2021), el presente artículo lleva a cabo esta tarea, analizando dominios de razones relacionados con el estatus moral, la ciencia, el bienestar animal, las actitudes de los expertos y el público, la conservación y el retiro de los primates, los costos financieros, y la atribución de respeto y derechos a los primates no humanos. De esta manera, se pretende iluminar el debate en torno a la restricción de la investigación con toda clase de primates no humanos, aportando herramientas estratégicas, persuasivas y filosóficas para quienes deseen avanzar en esta dirección.
[ca] Georges Méliès va revolucionar el cinema amb les seves innovacions tècniques i narratives, sent el pioner cinematogràfic més conegut de la primera generació de cineastes que van explorar la narració visual. El 1923, assetjat per deutes, va abandonar el cinema, i moltes de les seves obres van ser destruïdes o perdudes. Tot i obtenir un cert reconeixement abans de la seva mort, esdevinguda el 1938, mai no va tornar a fer cinema. Una carta inèdita del seu puny i lletra recentment descoberta conté informació que indicaria que Méliès planejava reobrir un dels seus estudis el 1935, revelant una faceta fins ara poc coneguda de la seva vida, i les seves intencions de tornar al món del cinema. Aquesta troballa proporciona una nova perspectiva sobre els darrers anys de la vida de Méliès i el seu llegat.

[es] Georges Méliès revolucionó el cine con sus innovaciones técnicas y narrativas, siendo el pionero cinematográfico más conocido de la primera generación de cineastas que exploraron la narración visual. En 1923, acosado por deudas, abandonó el cine, y muchas de sus obras fueron destruidas o perdidas. A pesar de obtener un cierto reconocimiento antes de su muerte, acaecida en 1938, nunca volvió a hacer cine. Una carta inédita de su puño y letra recientemente descubierta contiene información que indicaría que Méliès planeaba reabrir uno de sus estudios en 1935, desvelando una faceta hasta ahora poco conocida de su vida, y sus intenciones de regresar al mundo del cine. Este hallazgo proporciona una nueva perspectiva sobre los últimos años de la vida de Méliès y su legado.
[ca] Una de les direccions importants de la investigació en la lingüística moderna és l'anàlisi dels processos d'estandardització del llenguatge, així com els factors lingüístics i extralingüístics de què depèn la direcció del vector d'aquests processos. Partint del model de planificació lingüística proposat per Einar Haugen, el procés de codificació es defineix com el segon pas, que precedeix el procés de selecció del material lingüístic. Tot i això, l'èxit de la implementació dels fenòmens codificats depèn de la forma de la seva implementació, així com dels processos de selecció del material lingüístic. Són els processos de selecció i la forma d'introducció de la codificació els que queden insuficientment coberts als estudis dels processos de planificació lingüística de la Xina Antiga. La majoria dels treballs de recerca en aquesta àrea no estan dedicats a l'anàlisi dels criteris per seleccionar la forma i el concepte de codificació, sinó a l'origen dels diccionaris xinesos antics i els mitjans de descodificació. Així, els primers portadors de la codificació de l'antiga Xina són els diccionaris "Erya", "Fangyan", "Shiming", "Shuowen". Prenent aquests diccionaris com a exemples, podem veure que les formes de codificació tenen una gran variabilitat.

[es] Una de las direcciones importantes de la investigación en la lingüística moderna es el análisis de los procesos de estandariza-ción del lenguaje, así como los factores lingüísticos y extralingüís-ticos de los que depende la dirección del vector de estos procesos. Partiendo del modelo de planificación lingüística propuesto por Einar Haugen, el proceso de codificación se define como el segundo paso, al que precede el proceso de selección del material lingüístico. Sin embargo, el éxito de la implementación de los fenómenos codificados depende de la forma de su implementación, así como de los procesos de selección del material lingüístico. Son los procesos de selección y la forma de introducción de la codificación los que quedan insuficientemente cubiertos en los estudios de los procesos de planificación lingüística de la China Antigua. La mayoría de los trabajos de investigación en esta área no están dedicados al análisis de los criterios para seleccionar la forma y el concepto de codificación, sino al origen de los diccionarios chinos antiguos y sus medios de decodificación. Así, los primeros porta-dores de la codificación de la antigua China son los diccionarios "Erya", "Fangyan", "Shiming", "Shuowen". Tomando estos dicciona-rios como ejemplos, podemos ver que las formas de codificación tienen una gran variabilidad.
[ca] Les pàgines al-Iḥāṭa, al-Lamḥa i al-Miʽyār on Ibn al-Jaṭīb descriu la ciutat de Granada i els seus contorns són fonamentals per al coneixement de les propietats aristocràtiques nassarites. Arabistes i medievalistes han utilitzat fins ara unes traduccions que no són precises, per això en aquest estudi es proposa una nova interpretació a la llum de les noves investigacions multidisciplinàries que s'estan realitzant en el marc dels projectes nacionals i internacionals als quals l'autora participa. Així mateix, en aquest treball es demostra la conveniència de realitzar l'anàlisi d'aquestes tres obres de forma conjunta, davant l'enorme dificultat que presenta la seva sintaxi, i la pertinència d'abordar la terminologia que descriu aquestes finques de l'elit posant-la en relació amb el seu terme original, 'almunia'.

[es] Las páginas de al-Iḥāṭa, al-Lamḥa y al-Miʽyār donde Ibn al-Jaṭīb describe la ciudad de Granada y sus contornos son fundamentales para el conocimiento de las propiedades aristocráticas nazaríes. Arabistas y medievalistas han utilizado hasta la fecha unas traducciones que no son precisas, por lo que en este estudio se propone una nueva interpretación a la luz de las nuevas investigaciones multidisciplinares que se están realizando en el marco de los proyectos nacionales e internacionales en los que la autora participa. Asimismo, en este trabajo se demuestra la conveniencia de realizar el análisis de estas tres obras de forma conjunta, ante la enorme dificultad que presenta su sintaxis, y la pertinencia de abordar la terminología que describe estas fincas de la élite poniéndola en relación con su término original, "almunia".
[ca] La intricada relació entre la demostració creativa i el seu creador és objecte d'una profunda exploració i satisfacció psicològica. Una forma d'art ja sigui visual, literària o performativa, serveix de canals perquè el creador externalitzi els seus pensaments i emocions més interiors. Aquest cas narra l'art de l'escriptura (el conjunt d'habilitats) que pot evocar un sentit d'alegria, permetent als escriptors canalitzar la seva imaginació, experiència i individualitat en formes tangibles.La integració de tecnologies amb IA, com ChatGPT, ha revolucionat innegablement el paisatge de l'art de l'escriptura. El cas és la preocupació pertinent sobre la possible pèrdua de l'art d'escriure i l'impacte posterior en l'alegria del lliurament d'art. Aquest estudi de cas aprofundeix en les repercussions de l'adveniment del XatGPT en l'ofici tradicional de l'escriptura i la seva influència en la ressonància emocional de l'expressió artística a través de les formes d'escriptura.A mesura que algorismes d'IA com ChatGPT esdevenen cada vegada més hàbils en la generació de text, hi ha un augment en l'erosió del tacte humà en l'escriptura. Existeix el risc de perdre el poder emotiu que prové de la connexió genuïna d'un artista amb la seva creació. L'estudi descobreix l'efecte del contingut generat per la IA en la dilució dels pensaments creatius i la felicitat posterior derivada del seu lliurament.

[es] La intrincada relación entre la manifestación creativa y su creador es un tema de profunda exploración y satisfacción psicológica. Una forma de arte, ya sea visual, literaria o performativa, sirve como canal para que el creador exteriorice sus pensamientos y emociones más íntimos. Este caso narra el arte de escribir (el conjunto de habilidades) que puede evocar una sensación de alegría, permitiendo a los escritores canalizar su imaginación, experiencia e individualidad en formas tangibles. La integración de tecnologías habilitadas para IA, como ChatGPT, ha revolucionado innegablemente el panorama del arte de escribir. El caso es la preocupación pertinente sobre la posible pérdida del arte de escribir y el posterior impacto en la alegría de la entrega del arte. Este estudio de caso profundiza en las repercusiones de la llegada de ChatGPT en el arte tradicional de la escritura y su influencia en la resonancia emocional de la expresión artística a través de las formas de escritura. A medida que los algoritmos de IA como ChatGPT se vuelven cada vez más hábiles para generar texto, aumenta la erosión del toque humano en la escritura. Existe el riesgo de perder el poder emotivo que surge de la conexión genuina de un artista con su creación. El estudio descubre el efecto del contenido generado por IA en la dilución de los pensamientos creativos y la posterior felicidad derivada de su entrega.
[ca] L'article recull la meva vivència sobre la pandèmia de covid-19 a la Ciutat de Mèxic. Enmig de la quietud de la quarantena, entaulo converses diverses a partir dels escrits de Simone Weil, amb el propòsit de comprendre el dolor del món que em va tocar viure. Des de les experiències personals de viure la pandèmia dialogo amb les reflexions de Weil enmig de la Segona Guerra Mundial i amb altres autores i autors de diversos temps. El patiment i l'amor eren les úniques formes de comprensió del món, l'amistat es comprèn com un miracle, una gràcia i una porta d'accés a un país respirable, on podem habitar al mig del dolor.

[es] El artículo recoge mi vivencia sobre la pandemia de covid-19 en la Ciudad de México. En medio de la quietud de la cuarentena, entablo conversaciones varias a partir de los escritos de Simone Weil, con el propósito de comprender el dolor del mundo que me tocó vivir. Desde las experiencias personales de vivir la pandemia dialogo con las reflexiones de Weil en medio de la Segunda Guerra Mundial y con otras autoras y autores de diversos tiempos. El sufrimiento y el amor eran para ella las únicas formas de comprensión del mundo, la amistad se comprende cómo un milagro, una gracia y una puerta de acceso a un país respirable, donde podemos habitar en medio del dolor.
[ca] Aquest article és el resultat d'una investigació que parteix de la qüestió sobre els factors desencadenants i sustentadors del moviment social secessionista que continua produint-se a Catalunya. El corrent secessionista català va ser analitzat en aquest treball des de la perspectiva d'un moviment social i no un procés polític orquestrat per alguns dels partits polítics que representen a la ciutadania a Catalunya. L'anàlisi mostra com el caràcter d'alguns dels factors que van actuar com a detonants del moviment social i dels factors que encoratgen el moviment han fet impossible que el seu objectiu final sigui desestimat pels actors socials que els donen suport.Paraules clau: Moviment social, Secesió, Catalunya

[es] Este artículo es el resultado de una investigación que parte de la cuestión sobre los factores desencadenantes y sustentadores del movimiento social secesionista que continúa produciéndose en Cataluña. La corriente secesionista catalana fue analizada en ese trabajo desde la perspectiva de un movimiento social y no un proceso político orquestado por algunos de los partidos políticos que representan a la ciudadanía en Cataluña. El análisis muestra cómo el carácter de algunos de los factores que actuaron como detonantes del movimiento social y de los factores que alientan el movimiento han hecho imposible que su objetivo final sea desestimado por los actores sociales que le dan su apoyo.
[ca] El present article analitza l'ús de la marginalitat en la cultura audiovisual digital com un element monstruós necessari en la producció i intensificació de la subjectivitat i la realitat social. Es reflexiona a partir de les anàlisis de la pel·lícula penjada a YouTube ¿Qué puede un cuerpo? (2014) de César González i de l'examen a l'escriptura i publicacions en el seu blog Camilo Blajaquis. En l'anàlisi s'estableix una articulació entre les nocions d'exterioritat, virtualitat i "estètica de la política" (Rancière). Argumento que les pràctiques digitals de González possibiliten altres llocs i altres estètiques des de les quals mirar i pensar els processos de marginació en la cultura contemporània, així com problematitzar les subjectivitats històricament excloses en la seva lluita actual per nous canals de mobilització afectiva.

[es] El presente artículo reflexiona sobre el uso de la marginalidad en la cultura audiovisual digital como un elemento monstruoso "necesario" en la producción e intensificación de la subjetividad y la realidad social. Se reflexiona a partir de los análisis de la película subida a YouTube ¿Qué puede un cuerpo? (2014)de César González, así como del examen a la escritura y publicaciones en su blogCamilo Blajaquis. En el análisis se establece una articulación entre las nociones de exterioridad, virtualidad y "estética de la política" (Rancière) para indagar cómo estas prácticas digitales se sitúan en la lucha por nuevos canales de movilización afectiva.
[ca] Tenint en compte els estudis que ens precedeixen sobre el procés de construcció de les diferents galeries del claustre de la catedral de Barcelona i sobre els escultors que van intervenir en l'escultura decorativa, hem revisat la documentació que fa referència concretament al bastiment de l'ala sud i del brollador. Les fonts del nostre estudi són bàsicament els Llibres d'Obra de la catedral de Barcelona custodiats a l'Arxiu de la catedral i la mateixa escultura decorativa, conservada in situ. Aquesta revisió ens ha permès constatar la continuïtat del taller de Pere Oller, però va ser Antoni Claperós i el seu cercle de col·laboradors, amb la destacada presència per primer cop del seu fill Joan, els responsables de la finalització del claustre el 1449.

[es] Teniendo en cuenta los estudios que nos preceden sobre el proceso de construcción de las diferentes galerías del claustro de la catedral de Barcelona y sobre los escultores que intervinieron en la escultura decorativa, hemos revisado la documentación que hace referencia concretamente a la construcción del ala sur y de la fuente. Las fuentes de nuestro estudio son básicamente los Llibres de l'Obra de la catedral de Barcelona custodiados en el Archivo de la catedral y la misma escultura decorativa, conservada in situ. Esta revisión nos ha permitido constatar la continuidad del taller de Pere Oller, pero fueron Antoni Claperós y su círculo de colaboradores, con la destacada presencia por primera vez de su hijo Joan, los responsables de la finalización del claustro en 1449.
[ca] En les últimes dècades, els pobles indígenes han guanyat notorietat en els espais públics per demandes que inclouen des d'aspectes estructurals fins a d'altres de caràcter polític i/o administratiu. En el cas de Xile, les demandes han anat augmentant sense que existís un correlat per part de l'Estat, les decisions del qual han estat centrades en àmbits com la seguretat interior i la intervenció de comunitats indígenes a través de diferents accions. És així com l'any 2019 va estar marcat per decisions de política pública que van posar en evidencia, un cop més, les visions esbiaixades que existeixen a l'hora de definir i implementar aquestes polítiques. Des d'una perspectiva de política pública, i amb el focus d'anàlisi en el poble maputxe, aquest capítol analitza els continguts i l'abast d'aquestes mesures impulsades el 2019 i que permeten evidenciar elements rellevants que tensen la relació entre l'Estat i els pobles indígenes.

[es] En las últimas décadas, los pueblos indígenas han ido adquiriendo mayor notoriedad en los espacios públicos por demandas que abarcan aspectos estructurales hasta otros de carácter político y/o administrativo. En el caso de Chile, estas demandas han ido creciendo pero sin un correlato por parte del Estado, donde las decisiones se han centrado en ámbitos como la seguridad interior y la intervención de comunidades indígenas a través de diferentes acciones. Es así como el año 2019 estuvo marcado por decisiones de política pública que dejaron en evidencia, una vez más, las visiones sesgadas que existen al momento de definir e implementar estas políticas. Desde una perspectiva de política pública, y con un foco de análisis en el pueblo mapuche, este capítulo analiza los contenidos y alcances de estas medidas impulsadas en 2019 y que permiten evidenciar elementos relevantes que tensionan la relación entre el Estado y los pueblos indígenas.