[ca] Aquest treball té per objecte l'estudi dels tres "mites del més enllà" inclosos en els tres diàlegs de Plató: Gòrgies, Fedó, República. El mateix té com objectiu la redefinició de la funció desenvolupada per les narracions escatològiques dins el corpus platònic, a través d'un estudi de tipus analític dels tres fragments considerats, adreçat a reconstruir -tot i mantenint les especificitats de cadascun dels mateixos i dels diàlegs en els quals s'inclouen - un quadre de conjunt de l'ús, els significats i les finalitats que Plató pretenia atribuïr-los. Aquí, els tres fragments del Gòrgies, del Fedó i de la República no són considerats des de l'únic - per molt evident que sigui - valor ètic i protrètic, però també i especialment, des del punt de vista de les remissions actuades per les imatges de les que estan constituïts respecte de qüestions de notable importància teòrica, desenvolupades dins dels diàlegs als que es refereixen. L'estudi preveu, en la doble via de l'anàlisi estructural i conceptual, que no constitueixen, des de l'òptica d'aquesta investigació, dues vies diferents, sinó dues formes obligatòriament complementàries d'afrontar els "mythoi" considerats. En tot cas, l'estudi es presenta no pas com exclusiu respecte dels fragments específicament analitzats, donat que s'associa al mateix, a efectes de completesa, l'anàlisi conceptual i estructural dels diàlegs dels que formen part, assumint, en un cert sentit, un "caire holístic": els mites escatològics ens recondueixen, de fet, a alguns pilars del pensament platònic, presents no només al Gòrgies, al Fedó i a la República, sinó en el conjunt de la producció filosòfica atenenca. La investigació s'articula en tres parts, una per cada mite considerat: I- El Gòrgies. El mite del judici; II – El Fedó. Els destins de les ànimes; III- La República. La tria. En cada part, hi trobem: un "status quaestionis" que, breument, recapitula els principals filons hermenèutics que s'han desenvolupat al voltant de l'específica narració mítica; l'anàlisi del contingut del fragment, amb un ampli aprofundiment corresponent a les fonts que subministraren a Plató els materials per la construcció de la imatge mítica; l'anàlisi de l'estructura formal dels tres fragments objecte d'anàlisi; la definició dels nuclis i l'estructura conjunta de cada diàleg. Els anàlisi s'alternen regularment amb recapitulacions i reflexions que tenen la finalitat de no deixar que perdem la visió de conjunt que ha de seguir a l'estudi dels detalls. L'anàlisi estructural, que és complementari a la consideració dels nuclis conceptuals, il.lumina la funció dels mites del més enllà que poden ser considerats, de ple dret, part integrant dels diàlegs en els que s'inclouen i "parts serioses" del discurs, ja que es presenten com a narracions capaces d'incloure i sintetitzar, d'un sol cop, els principals nusos teòrics plantejats per cadascun dels diàlegs als que pertanyen oferint, d'aquesta forma, una visió del conjunt de les temàtiques tractades. "Mythos" i "logos", en el fons, diuen les mateixes coses.

[en] The purpose of the present work is the analysis of the three "myths oft he underworld journey" which are included in Plato's three dialogues: namely Gorgias, Phaedo and The Republic. The main goal is to re-define the role of eschatological myths within the platonic corpus, through an analytical study of the three passages in which these myths are included, whose aim is to reconstruct a comprehensive framework of their use, meanings and finalities, following Plato's intents, while keeping the specific features of each passage and of each of the three dialogues in which the passages are included. Here the three passages are not only considered for their unique, even if evident, ethical and protreptic value, but also and above all they look at the recall that images can suggest in respect to important theoretical elements. The study follows the double path of the structural and conceptual analysis which do not constitute two different ways, but rather two complementary ways of dealing with the mythoi. However the present research is not to be thought as exclusively devoted to the analysis of the aforementioned specific passages, since, for completeness, it is correlated to the conceptual and structural analysis of the entire dialogues of which each passage is part of. In this way a "holistic cut" is given: the myths of the underworld journey bring back some of the cornerstones of Plato's thinking, which are present not only in Gorgias, Phaedo and The Republic, but also in the entire work of the Athenian Philosopher. This work is structured into three main sections, one for each dialogue: I- The Gorgias. The Myth of Judgment; II- The Phaedo. The Fate of Souls; III-The Republic. The Choice. In each part there is: a status quaestionis through which the main hermeneutical key points which are developed around the myth are summarized; the analysis of the content of the passage, with a wide study of the sources that gave Plato the inspiration for the construction of the mythical image; the analysis of the formal structure of the three passages themselves; the definitions of the theoretical cores and of the overall structure of each dialogue. Each analysis is punctually interspersed with recaps and reflections whose purpose is that to keep the global view, this being necessary in order to follow the studies particulars. The structural analysis, which is complementary to that of the conceptual cores, enlightens the role played by the myths of the underworld journey, which can be fully considered integral parts of the dialogues to which they belong and "serious parts" of the speech. Since they are to be seen as narrations capable to encompass and synthesize, at a glance, the principal theoretical issues present in each dialogue, give in this way a full overview of the covered topics. Mythos and logos, after all, say the same things.