[ca] La gran transformació dels paisatges litorals previsible en les pròximes dècades, intensificada pels efectes de l'anomenat canvi climàtic, constitueix un àmbit d'estudi de creixent interès per part de l'arquitectura. Més enllà dels greus impactes que poden produir-se en el medi urbanitzat, aquest fenomen estableix una oportunitat per repensar la relació de les ciutats litorals amb la seva ribera marítima. Aquesta investigació se centra en la capacitat de resposta de l'arquitectura davant la transformació del medi litoral com a conseqüència de la pujada del nivell de la mar a partir d'una tipologia concreta: els espais públics associats al bany (arquitectures, infraestructures o instal·lacions destinades a l'oci de banyistes). Per a això, es descriuen i cataloguen les principals estratègies que incideixen sobre aquesta problemàtica per tal de poder establir, des de la globalitat, estratègies d'actuació per a casos particulars.Aquest estudi s'estructura a través d'una seqüència metodològica basada en la recerca, recopilació i anàlisi de documentació i informació sobre intervencions d'espais públics vinculats al bany en fronts marítims. Cada exemple és estudiat, catalogat i valorat mitjançant la consideració d'una sèrie de paràmetres que influeixen en la particular relació entre el medi urbà i les zones inundables. D'aquesta manera, pot elaborar una taula conceptual que identifica i organitza diferents projectes arquitectònics afectats per la pujada del nivell de la mar a través de la parametrització de conceptes aplicats al seu disseny. Els resultats extrets defineixen estratègies extrapolables que poden ajudar a la reinvenció de la façana marítima davant els nous paradigmes costaners que es preveuen pel canvi climàtic i la consegüent pujada del nivell de la mar.

[en] The great transformation of the coastal landscapes foreseeable in the coming decades, intensified by the effects of the so-called climate change, constitutes a field of study of growing interest for architecture. Beyond the serious impacts that may occur in the urbanized environment, this phenomenon offers an opportunity to rethink the relationship of coastal cities with their seafronts. This research focuses on the capacity of architecture to respond to the transformation of the coastal environment as a result of the rise in sea level for a specific type of resource: public spaces associated with seaside recreation (architectures, infrastructure or facilities for leisure bathers). The main strategies that influence this problem are described and catalogued in order to establish, from a global perspective, action strategies for particular cases.This study is structured through a methodological sequence based on the search, collection and analysis of documentation and information on interventions in public spaces linked to seaside leisure. Each example is studied, redrawn and valued considering a series of parameters that affect the relationship between the urban environment and areas at risk of flooding. In this way, a conceptual framework can be developed that identifies and organizes different architectural projects affected by sea level rise through the parameterization of concepts applied to their design. The results extracted define extrapolated strategies that can help to redesign the seafront in the face of the new coastal paradigms that are predicted by climate change and the consequent rise in sea level