[ca] El virus de la Pesta Porcina Africana (VPPA) és l'amenaça principal per a la indústria porcina. L'absència de vacunes enfront del virus complica el control i erradicació de la malaltia que provoca: la Pesta Porcina Africana (PPA). El VPPA infecta tant a porcs domèstics com a senglars euroasiàtics (ambdós Sus Scrofa), cursant amb diferents quadres clínics, que varien des de la PPA aguda o hiperaguda, amb taxes de mortalitat de fins al 100%, fins a la infecció crònica. Malgrat el VPPA és capaç d'infectar també als porcs salvatges africans, incloent al facoquer, el virus no provoca signes clínics aparents, convertint-se de fet en reservoris naturals del VPPA. Aquesta Tesi s'ha sustentat en dues observacions realitzades al nostre laboratori. D'una banda, la infecció de porcs lliures de patògens específics (SPF) amb una soca atenuada de VPPA, provoca un quadre agut de PPA, mentre que aquesta mateixa infecció resulta innòcua per als porcs domèstics convencionals. D'altra banda, estudis comparatius d'espècies de porcs amb molt diferent susceptibilitat a la VPPA van permetre demostrar que la composició de la microbiota intestinal, és influenciada tant per factors genètics com ambientals. Aquests resultats, juntament amb el coneixement sobre el paper clau de la microbiota intestinal en el manteniment de l'equilibri homeostàtic de l'organisme, la maduració del sistema immunològic i la resistència als patògens, ens va conduir a plantejar com a objectiu general d'aquesta tesi, investigar el paper potencial que podria exercir la microbiota fecal del facoquer en la seva resistència a la PPA. Els objectius específics van ser: 1) Establir un model de trasplant de microbiota fecal (TMF) de facoquers en porcs domèstics; 2) utilitzar aquest model per comparar la seva susceptibilitat a la PPA, després de la infecció experimental amb soques virulentes o atenuades de VPPA; 3) aïllar bacteris individuals de la microbiota fecal del facoquero per caracteritzar la capacitat immunoestimulatòria i microbicida in vitro, i 4) inocular porcs domèstics in vivo amb components seleccionats amb l'objectiu de mimetitzar els efectes del TMF. Els principals resultats van ser que el TMF de facoquers: (1) no és perjudicial per als garrins domèstics deslletats, (2) modifica la composició de la microbiota del receptor, (3) millora la immunitat de mucoses del porc domèstic trasplantat i (4) confereix protecció parcial contra una soca atenuada de VPPA, mostrant una reducció molt significativa de virus en sèrum, excreció nasal i signes clínics. No obstant això, el TFM de facoquer no va resultar eficient enfront la infecció intramuscular amb una soca altament virulenta de VPPA. (5) L'aïllament de bacteris a partir de femtes de facoquer va permetre la caracterització de components individuals de la seva microbiota in vitro. Es van caracteritzar bacteris de facoquer amb propietats beneficioses sobre el creixement in vitro d'organoides d'ili i colon del porc. Es va caracteritzar un grup de bacteris capaços d'inhibir el creixement in vitro de bacteris patògens del porc: Clostridium perfringens, Salmonella enterica, Salmonella entérica Typhimurium, Escherichia coli K88 i Streptococcus suis (soques virulentes i apatogèniques). Finalment, es va caracteritzar un aïllat capaç d'estimular la secreció in vitro d'IFNγ de cèl·lules del teixit limfoides associats a l'intestí. (6) La inoculació intragástrica de 15 soques seleccionades, va millorar la immunitat de mucoses en els animals receptors confirmat per un augment en la producció total d'IgA en el sèrum i d'IgA específica enfront del VPPA. Aquests resultats han obert una nova via d'investigació en la recerca d'estratègies que permetin lluitar no només contra el VPPA, sinó també contra altres patògens del porcí. El desemmascarament del paper biològic de la microbiota intestinal dels facoquers podria suposar un gran benefici pel futur.

[es] El Virus de la Peste Porcina Africana (VPPA) es la amenaza principal para la industria porcina. La ausencia de vacunas frente al virus complica el control y erradicación de la enfermedad que este virus provoca: la Peste Porcina Africana (PPA). El VPPA infecta tanto a cerdos domésticos como a jabalíes euroasiáticos (ambos Sus Scrofa), cursando con distintos cuadros clínicos, que varían desde la PPA aguda o hiperaguda, con tasas de mortalidad de hasta el 100%, hasta la infección crónica. A pesar el VPPA es capaz de infectar también a los cerdos salvajes africanos, incluyendo al facóquero, el virus no provoca signos clínicos aparentes, convirtiéndose de hecho en reservorios naturales del VPPA. Esta Tesis se ha sustentado en dos observaciones realizadas en nuestro laboratorio. Por un lado, la infección de cerdos libres de patógenos específicos (SPF) con una cepa atenuada de VPPA, provoca un cuadro agudo de PPA, mientras que esa misma infección resultaba inocua para los cerdos domésticos convencionales. Por otro lado, estudios comparativos de especies de cerdos con muy distinta susceptibilidad a la VPPA permitieron demostrar que la composición de su microbiota intestinal, venía marcada por factores genéticos como ambientales. Estos resultados, junto con el conocimiento sobre el papel clave de la microbiota intestinal en el mantenimiento del equilibrio homeostático del organismo, la maduración del sistema inmunológico y la resistencia a los patógenos, nos condujo a plantear como objetivo general de esta tesis, investigar el papel potencial que podría desempeñar la microbiota fecal de facóquero en su resistencia a la PPA. Los objetivos específicos fueron: 1) Establecer un modelo de trasplante de microbiota fecal (TMF) de facóqueros en cerdos domésticos; 2) utilizar este modelo para comparar su susceptibilidad a la PPA, tras la infección experimental con cepas virulentas o atenuadas del VPPA; 3) aislar bacterias individuales de la microbiota fecal del facóquero para caracterizar la capacidad inmunoestimulatoria y microbicida in vitro, y 4) inocular cerdos domésticos in vivo con componentes seleccionados con el objetivo de mimetizar los efectos del TMF. Los principales hallazgos fueron el TMF de facóqueros: (1) no es perjudicial para los lechones domésticos recién destetados, (2) modifica la composición de la microbiota del receptor, (3) mejora la inmunidad de mucosas del cerdo doméstico trasplantado. (4) y confiere protección parcial contra una cepa atenuada del VPPA, mostrando una reducción muy significativa del virus en suero, excreción nasal y signos clínicos. Sin embargo, el TFM de facóquero no resultó eficiente frente la infección intramuscular con una cepa altamente virulenta del VPPA. (5) El aislamiento de bacterias a partir de heces de facóquero permitió la caracterización de componentes individuales de su microbiota in vitro. Se caracterizaron bacterias de facóquero con propiedades beneficiosas sobre el crecimiento in vitro de organoides del íleon y colon del cerdo. Se caracterizó un grupo de bacterias capaces de inhibir el crecimiento in vitro de bacterias patógenas del cerdo: Clostridium perfringens, Salmonella enterica, Salmonella entericaTyphimurium, Escherichia coli K88 y Streptococcus suis (cepas virulentas y apatogénicas). Finalmente, se caracterizó un aislado capaz de estimular la secreción in vitro de IFNγ de células del tejido linfoides asociados al intestino. (6) La inoculación intragástrica de 15 cepas seleccionadas, mejoró la inmunidad de mucosas en los animales receptores indicada por un aumento en la producción total de IgA en el suero y de la IgA específica frente al VPPA. Estos resultados han abierto una nueva vía de investigación en la búsqueda de estrategias que permitan luchar no sólo contra el VPPA, sino también contra otros patógenos del porcino. El desenmascaramiento del papel biológico de la microbiota intestinal de los facóqueros podría suponer un gran beneficio para el futuro.