BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] L'any 2012 diverses fonts periodístiques van denunciar l'elevat nombre d'atacs amb agents químics a dones a Colòmbia. Un creixent interès mediàtic i polític sobre el fenomen va impulsar els anys següents la promulgació de tres lleis i diversos actes de caràcter administratiu a través dels quals es van consignar, entre altres coses, les mesures d'atenció que han de ser garantides des del sector salut per restituir la fisonomia i funcionalitat de les zones afectades pels àcids. Aquesta tesi cerca comprendre el procés, sempre incomplet, de reconstrucció de cossos de dones atacades amb agents químics a Bogotà. Mitjançant una aproximació feminista que inclou tècniques de treball etnogràfic reflexiu i situat, s'exploren els itineraris burocràtics (Hertzfeld, 1992), terapèutics (Kleinman, 1980) i corporals (Esteban, 2004) de les supervivents. En aquests trajectes el cos mateix, entre bisturís i pròtesis autoformulades, és llegit com una plataforma per explorar una àmplia gamma de fenòmens socials i culturals. A partir de les discussions que sorgeixen de les dades empíriques recol·lectades, que troben el seu fonament en una lectura situada que explora múltiples llocs d'enunciació, aquesta tesi busca contribuir amb les discussions emmarcades en les teoritzacions feministes sobre el cos que advoquen per qüestionar les estructures de poder sota les quals es legitimen formes de reproducció de les violències cap als cossos i les subjectivitats de dones en condicions de vulnerabilitat accentuada.

[es] En el año 2012, diversas fuentes periodísticas denunciaron el elevado número de ataques con agentes químicos a mujeres en Colombia. Un creciente interés mediático y político sobre el fenómeno impulsó en los años siguientes la promulgación de tres leyes y diversos actos de carácter administrativo a través de los cuales se consignaron, entre otras cosas, las medidas de atención que deben ser garantizadas desde el sector salud para restituir la fisionomía y funcionalidad de las zonas afectadas por los ácidos. Esta tesis busca comprender el proceso, siempre incompleto, de reconstrucción de cuerpos de mujeres atacadas con agentes químicos en Bogotá. Mediante una aproximación feminista que incluye técnicas de trabajo etnográfico reflexivo y situado, se exploran los itinerarios burocráticos (Hertzfeld, 1992), terapéuticos (Kleinman, 1980) y corporales (Esteban, 2004) de las sobrevivientes. En estos trayectos el cuerpo mismo, entre bisturís y prótesis autoformuladas, es leído como una plataforma para explorar una amplia gama de fenómenos sociales y culturales. A partir de las discusiones que surgen de los datos empíricos recolectados, que encuentran su fundamento en una lectura situada que explora múltiples lugares de enunciación, esta tesis busca contribuir con las discusiones enmarcadas en las teorizaciones feministas sobre el cuerpo que abogan por cuestionar las estructuras de poder bajo las que se legitiman formas de reproducción de las violencias hacia los cuerpos y las subjetividades de mujeres en condiciones de acentuada vulnerabilidad.
[ca] El propòsit d'aquesta tesi doctoral és entendre els hàbits i comportaments d'aprenentatge dels estudiants que utilitzen diferents dispositius per a aprendre amb la finalitat de determinar com duen a terme les activitats d'aprenentatge utilitzant les diferents tecnologies de què disposen en els diferents llocs on es mouen, a més de diagnosticar els diferents tipus de suport que requereixen durant l'aprenentatge. La recerca utilitza com a mostra d'estudi dues universitats d'aprenentatge obert i a distància (AOD): una situada a Espanya i una altra situada a Sud-àfrica. Els resultats demostren que els estudiants són capaços de continuar l'aprenentatge en múltiples contextos i ubicacions fent servir múltiples dispositius (tecnologies mòbils i personals) i internet. En aquest sentit, l'aprenentatge és ininterromput. Així, doncs, les universitats d'AOD necessiten redefinir el seu disseny d'aprenentatge i els serveis de suport a l'estudiant durant l'aprenentatge.

[es] El propósito de esta tesis doctoral es entender los hábitos y comportamientos de aprendizaje de los estudiantes que utilizan diferentes dispositivos para aprender con el fin de determinar cómo llevan a cabo las actividades de aprendizaje utilizando las diferentes tecnologías de las que disponen en los distintos lugares donde se mueven, además de diagnosticar los diferentes tipos de apoyo que requieren durante el aprendizaje. La investigación utiliza como muestra de estudio dos universidades de aprendizaje abierto y a distancia (AAD): una situada en España y otra situada en Sudáfrica. Los resultados demuestran que los estudiantes son capaces de continuar el aprendizaje en múltiples contextos y ubicaciones usando para ello múltiples dispositivos (tecnologías móviles y personales) e internet. En este sentido, el aprendizaje es ininterrumpido. Así, pues, las universidades de AAD necesitan redefinir su diseño de aprendizaje y los servicios de apoyo al estudiante durante el aprendizaje.
[ca] Aquest estudi se centra en l'ús dels mitjans, les barreres i les estratègies per promoure l'alfabetització mediàtica entre les persones grans. L'autor està tractant d'omplir el buit en la investigació sobre estudis de mitjans entre els adults grans xinesos i oferir estratègies pràctiques per millorar l'alfabetització mediàtica de les persones grans, que és necessària i urgent en l'era digital. Per un gran nombre d'investigacions empíriques, els resultats d'aquest estudi no només revelen l'ús indegut de WeChat entre la gent gran, sinó que també proporcionen proves per anul·lar el biaix que les persones grans són "impotència" a la societat digital. A més, a partir d'estudis empírics, els resultats d'aquest estudi han proporcionat proves i coneixements sobre com els adults grans tracten la desinformació i han proporcionat suggeriments pràctics per promoure l'alfabetització mediàtica de la gent gran.

[es] Este estudio se centra en el uso de los medios, las barreras y las estrategias para promover la alfabetización mediática entre los adultos mayores. El autor está tratando de llenar el vacío en la investigación sobre estudios de medios entre adultos mayores chinos y proporcionar estrategias prácticas para mejorar la alfabetización mediática de los adultos mayores, que es necesaria y urgente en la era digital. Mediante una gran cantidad de investigaciones empíricas, los hallazgos de este estudio no solo revelan el uso indebido de WeChat entre las personas mayores, sino que también brindan evidencia para revertir el sesgo de que las personas mayores son "impotentes" en la sociedad digital. Además, con base en estudios empíricos, los hallazgos de este estudio han proporcionado evidencia y conocimientos sobre cómo los adultos mayores lidian con la información errónea y han brindado sugerencias prácticas para promover la alfabetización mediática de las personas mayores.
[ca] La diabetis és una malaltia de gran impacte malgrat disposar d'eines predictives i programes de prevenció teòricament eficaços. Els objectius d'aquesta tesi són avaluar el rendiment de l'escala FINDRISC en població europea; la factibilitat i efectivitat d'un programa d'intervenció sobre l'estil de vida i, finalment, incloure'l com a referència internacional. Es presenta un estudi transversal de cribratge derivat del projecte europeu DE-PLAN, un estudi multicèntric de cohorts (DE-PLAN-CAT) i la seva aportació conjunta a la Declaració de Berlín. Es va comparar la prevalença de trastorns glucídics (1621 homes/2483 dones) segons interval de risc de l'escala FINDRISC. Puntuacions entre 15-19 es corresponien amb prevalences del 50-60% (20-30%, diabetis). Amb valors >20 augmentava al 80% (50%, diabetis). La intervenció intensiva sobre l'estil de vida DE-PLAN-CAT va ser factible (n=333) en atenció primària durant 4,2 anys amb una reducció significativa en la incidència de diabetis respecte al grup (n=219) d'intervenció estàndard (4,6/7,2 casos/100 persones/any; RRR=36%) i aquest programa va aconseguir una clara difusió internacional. Per tant, FINDRISC té un bon rendiment com a eina de cribratge i la intervenció intensiva subsegüent no només és factible sinó que redueix la incidència de diabetis en persones de risc. L'aportació a la Declaració de Berlín palesa una proposta formal a nivell europeu.

[es] La diabetes es una enfermedad de gran impacto mundial a pesar del acceso a instrumentos predictivos i programas de prevención teóricamente eficaces. Los objetivos de esta tesis son evaluar el rendimiento del cuestionario FINDRISC en población europea; la factibilidad y efectividad a de un programa de intervención sobre los estilos de vida y, finalmente, incluir el programa como referencia internacional. Se presenta un estudio transversal de cribado del proyecto europeo DE-PLAN, un estudio multicéntrico de cohortes (DE-PLAN-CAT) i su contribución conjunta a la Declaración de Berlín. Se comparó la prevalencia de trastornos de glucémicos (1621 hombres/2483 mujeres) en función del intervalo de la escala FINDRISC. Puntuaciones entre 15-19 puntos se correspondían con la prevalencias del 50-60% (20-30%, diabetes). Con valores > 20 aumentaba al 80% (50%, diabetes). La intervención intensiva sobre los estilos de vida DE-PLAN-CAT fué factible (n=333) en atención primaria durante 4,2 años con una reducción significativa en la incidencia de diabetes respecto al grupo (n=219) de intervención estándar (4,6/7,2 casos/100 personas/año; RRR= 36%) y este programa consiguió una clara difusión internacional. Por lo tanto, FINDRISC tiene un buen rendimiento como herramienta de cribado y la intervención intensiva subsiguiente no solo es factible sino que reduce la incidencia de diabetes en personas de riesgo. La aportación a la Declaración de Berlín evidencia una propuesta formal a nivel europeo.
[ca] La xarxa de clavegueram és crucial per recollir i transportar les aigües residuals a les plantes de tractament, evitant l'estancament i els problemes de salut, ecològics i econòmics relacionats. Tanmateix, la infraestructura dels sistemes de clavegueram es degrada quan es transporten aigües residuals al llarg del temps. El manteniment és essencial però costós, amb la necessitat d'invertir molt en els últims anys. Els avenços recents en l'aprenentatge automàtic permeten un manteniment predictiu, aprenent a partir de dades històriques per anticipar problemes com l'acumulació de sediments. Aquest enfocament s'adreça a àrees crítiques, reduint el manteniment innecessari. Tanmateix, els reptes inclouen la complexitat i la variabilitat de les seccions de clavegueram i el comportament dels ciutadans. Aquesta tesi té com a objectiu millorar els mètodes d'aprenentatge automàtic per a la gestió de les aigües residuals, centrant-se en Barcelona. Inclou quatre estudis: identificar objectius i algorismes predictius efectius, analitzar problemes actuals de desenvolupament de models, presentar una arquitectura predictiva replicable i avaluar l'impacte de les dades en les prediccions. La investigació demostra millores en la precisió i l'eficiència de la predicció, destacant la importància de les tècniques avançades de processament de dades i d'estructuració.

[es] La red de alcantarillado es crucial para recoger y transportar las aguas residuales a las plantas de tratamiento, evitando el estancamiento y problemas de salud, ecológicos y económicos relacionados. Sin embargo, la infraestructura de los sistemas de alcantarillado se degrada cuando se transportan aguas residuales a lo largo del tiempo. El mantenimiento es esencial pero costoso, con la necesidad de invertir mucho en los últimos años. Los recientes avances en aprendizaje automático permiten un mantenimiento predictivo, aprendiendo a partir de datos históricos para anticipar problemas como la acumulación de sedimentos. Este enfoque va dirigido a áreas críticas, reduciendo el mantenimiento innecesario. Sin embargo, los retos incluyen la complejidad y variabilidad de las secciones de alcantarillado y el comportamiento de los ciudadanos. Esta tesis tiene como objetivo mejorar los métodos de aprendizaje automático para la gestión de las aguas residuales, centrándose en Barcelona. Incluye cuatro estudios: identificar objetivos y algoritmos predictivos efectivos, analizar problemas actuales de desarrollo de modelos, presentar una arquitectura predictiva replicable y evaluar el impacto de los datos en las predicciones. La investigación demuestra mejoras en la precisión y la eficiencia de la predicción, destacando la importancia de las técnicas avanzadas de procesamiento de datos y de estructuración.
[ca] Les ferides cutànies complexes són difícils de cicatritzar, i la seva incidència ha augmentat a causa de l'envelliment de la població i les comorbiditats. Tot i que existeixen teràpies avançades, només un 50-60% de les ferides curen. El plasma ric en plaquetes (PRP) autòleg, obtingut de la sang del pacient, ha demostrat resultats prometedors, però encara no s'ha determinat el perfil de pacients que en poden beneficiar més. Aquesta tesi doctoral va avaluar l'eficàcia del PRP en funció de l'origen de la ferida, va identificar factors que influencien la seva efectivitat i va examinar els mecanismes de cicatrització. Els resultats suggereixen que el PRP és segur i efectiu, tot i que l'èxit depèn de característiques específiques de la ferida i del pacient. La personalització de la teràpia amb PRP, tenint en compte factors individuals i la capacitat del PRP per promoure l'angiogènesi, és essencial per millorar els resultats en el tractament de ferides complexes.

[es] Las heridas cutáneas complejas son difíciles de cicatrizar y su incidencia ha aumentado debido al envejecimiento poblacional y las comorbilidades. Aunque existen terapias avanzadas para su tratamiento, solo un 50-60% de las heridas curan. El plasma rico en plaquetas (PRP) autólogo, obtenido de la sangre del paciente, ha mostrado buenos resultados, pero no se ha determinado qué pacientes se benefician más de esta terapia. Esta tesis doctoral evaluó la eficacia del PRP en heridas según su causa, identificó factores influyentes en su efectividad y analizó su mecanismo de acción en el proceso de cicatrización. Los resultados sugieren que el PRP es seguro y eficaz, aunque su éxito depende de factores específicos de la herida y del paciente. La personalización de la terapia, basada en características individuales y la capacidad del PRP para promover la angiogénesis, es crucial para mejorar los resultados en el tratamiento de heridas complejas.
[ca] La retinopatia diabètica (RD) és una de les complicacions més freqüents de la diabetis i una de les principals causes de ceguesa en adults en edat laboral. Hi ha diferències en la incidència i comportament de la RD entre els pacients amb diabetis mellitus 1 (DM1) i diabetis mellitus 2 (DM2), que ens fan suposar que probablement hi ha factors que poden influenciar de manera diferent en ambdós tipus de DM, justificant així , l'estudi i la recerca d'aquests factors que ens permetin intervenir abans que aparegui la retinopatia diabètica que amenaça la visió (STDR). És ben conegut que la hiperglucèmia crònica és un dels principals factors de risc de la microangiopatia i que es pot avaluar mesurant els nivells de HbA1c. Tot i això, es continua observant pacients amb bons nivells de HbA1c que continuen desenvolupant RD. Estudis recents suggereixen que la neurodegeneració retiniana a la DM pot precedir la vasculopatia i que la variabilitat glucèmica pot ser un altre factor de risc que contribueixi al risc de desenvolupar complicacions microvasculars com la RD. Per això el principal objectiu d'aquesta tesi ha estat determinar el comportament de la retinopatia diabètica en els pacients amb DM1 del nostre sector sanitari, respecte als seus factors de risc, el seu comportament clínic i la neurodegeneració, i valorar si hi ha diferències amb la retinopatia en els pacients amb DM2. L'estudi d'aquests factors podria conduir a un diagnòstic precoç i a ​​fer un seguiment i un tractament millor.

[es] La retinopatía diabética (RD) es una de las complicaciones más frecuentes de la diabetes y una de las principales causas de ceguera en adultos en edad laboral. Existen diferencias en la incidencia y comportamiento de la RD entre los pacientes con diabetes mellitus 1 (DM1) y diabetes mellitus 2 (DM2), que nos hacen suponer que probablemente existen factores que pueden influenciar de forma distinta en ambos tipos de DM, justificando así, el estudio y la búsqueda de estos factores que nos permitan intervenir antes de que aparezca la retinopatía diabética que amenaza la visión. Es bien conocido que la hiperglucemia crónica es uno de los principales factores de riesgo de la microangiopatía y que puede evaluarse midiendo los niveles de HbA1c. Sin embargo, se continúa observando a pacientes con buenos niveles de HbA1c que continúan desarrollando RD. Estudios recientes sugieren que la neurodegeneración retiniana en la DM puede preceder a la vasculopatía y que la variabilidad glucémica puede ser otro factor de riesgo que contribuya en el riesgo de desarrollar complicaciones microvasculares como la RD. Por eso el principal objetivo de esta tesis ha sido determinar el comportamiento de la retinopatía diabética en los pacientes con DM1 de nuestro sector sanitario, respecto a sus factores de riesgo, su comportamiento clínico y la neurodegeneración, y valorar si existen diferencias con la retinopatía en los pacientes con DM2. El estudio de estos factores podría conducir a un diagnóstico precoz y a realizar un mejor seguimiento y tratamiento.
[ca] El llenguatge és considerat cada cop més com un indicador clau dels estats mentals i de com canvien en la salut i la malaltia. Aquesta tesi recull quatre estudis que exploren conjuntament la parla espontània com a potencial biomarcador digital. El primer estudi té com a objectiu proporcionar una nova base de marcadors semàntics computacionals de la psicosi, utilitzant una varietat de models del llenguatge grans basat en la teoria. El segon estudi amplia aquests resultats amb l'objectiu d'explorar per primera vegada un enllaç entre els canvis semantics i la funció cerebral, centrant-se en un grup de pacients sense tractament farmacològic amb un primer episodi d'esquizofrènia. En conjunt, aquests dos primers estudis demostren canvis estructurals en l'organització de l'espai semàntic, relacionats amb un canvi en l'organització jeràrquica de les xarxes funcionals cerebrals. Els dos últims estudis pretenen validar encara més l'ús de la parla com a biomarcador en un esquema computacional, interlingüístic i transdiagnòstic, mitjançant l'aprenentatge automàtic. Les precisions dels models tant en una mostra de pacients amb esquizofrènia com de pacients amb Alzheimer van superar 80%. En resum, aquests descrobiments validen encara més l'ús de la parla espontània com a biomarcador i amplien els nostres coneixements sobre els seus fonaments mecànics i neurocognitius.

[es] El lenguaje se considera cada vez más como un indicador clave de los estados mentales y de cómo cambian en la salud y la enfermedad. Esta tesis recopila cuatro estudios que exploran conjuntamente el habla espontánea como un posible biomarcador digital de trastornos mentales. El primer estudio tiene como objetivo proporcionar una nueva base de marcadores semánticos computacionales de la psicosis, utilizando una variedad de grandes modelos del lenguaje desde una perspectiva teórica. El segundo estudio amplía estos resultados con vistas a explorar un eslabón perdido entre los cambios semánticos y la función cerebral, centrándose en un grupo de pacientes sin tratamiento farmacológico con un primer episodio de esquizofrenia. En conjunto, estos dos primeros estudios demuestran cambios estructurales en la organización del espacio semántico, en relación con un cambio en la organización jerárquica de las redes funcionales corticales. Los dos xii últimos estudios buscan validar aún más el habla como un biomarcador en un esquema computacional, translingüístico y transdiagnóstico, utilizando el aprendizaje automático. Las precisiones de los modelos tanto en una muestra de pacientes con esquizofrenia como de pacientes con Alzheimer superaron 80%. En resumen, estos hallazgos validan el uso del habla espontánea como biomarcador y aportan un mayor entendimiento sobre sus fundamentos mecánicos y neurocognitivos.
[ca] En aquest treball es porta a terme una investigació de les característiques que es poden trobar en la concepció del temps en la física contemporània, en particular, en la teoria de la relativitat; Amb aquesta finalitat es realitza un estudi comparatiu de les principals concepcions i teories del temps que han dominat el pensament a l'Occident, des d'Aristòtil fins a l'actualitat. Veurem com ha evolucionat el concepte de temps a través de les aportacions de Newton, Leibniz i Kant per aturar-nos, finalment , en el concepte de temps que trobem en les teories de la relativitat d'Einstein -tant l'especial com la general-, així com en totes aquelles nocions que es troben involucrades en aquest concepte , com ara moviment, matèria , espai , infinit o instant, entre d'altres.

[es] En este trabajo se realiza una investigación de los rasgos propios del concepto de tiempo aristotélico que se pueden encontrar en la concepción de tiempo de la física contemporánea, en concreto, en la teoría de la relatividad. Para ello se efectúa un estudio comparativo de las principales concepciones y teorías del tiempo que han presidido el pensamiento occidental, desde Aristóteles hasta la actualidad. Veremos cómo ha evolucionado el concepto de tiempo a través de las aportaciones de Newton, Leibniz y Kant para detenernos, finalmente, en el concepto de tiempo que encontramos en las teorías de la relatividad de Einstein –tanto la especial como la general-, así como en todas aquellas nociones que se encuentran involucradas en este concepto, tales como movimiento, materia, espacio, infinito o instante, entre otros.