[ca] La investigació que es presenta a continuació està emmarcada en el programa doctoral en Antropologia Social i Cultural de la Universitat Autònoma de Barcelona, i té com a propòsit conèixer i analitzar genealògicament la visualitat del cos juvenil, a través de les imatges del cos representat en revistes, i amb això comprendre i aprofundir com es va anar edificant la idea de joventut a Xile durant el segle XX (1906-1990). A partir d'una perspectiva genealògica, aquesta tesi es va proposar indagar i analitzar les diferents condicions de possibilitat per a que la idea de joventut pogués desplegar-se en la cultura i la societat xilena, prenent la visualitat i els mitjans de comunicació juvenils com a principal lloc d'interrogació . A través de l'estudi de les revistes il·lustrades sobre i per a la joventut, vaig investigar de quines maneres les representacions visuals es van vincular amb una diversitat de sabers, discursos, imatges, institucions i diferents arquitectures del món cultural, per proposar, disputar i establir determinades imatges del cos jove. Aquesta investigació reconstrueix fragments de la història cultural sobre la joventut, les imatges i el cos. Vaig fer visible les maneres en què el cos es va presentar i va representar visualment. Aquests cossos juvenils van estar marcats per simbolitzacions, discursos i imatges que configuraven les vores, horitzons i possibilitats d'allò esperable per a les i els joves xilens, i que en sintonies amb altres joventuts del continent i del món occidental, es tornaven imatges visuals, mentals, culturals que els mitjans de comunicació hegemònics i alternatius, feien circular i popularitzar durant gairebé la totalitat del segle XX. Això va tenir com a efecte establir la comprensió sobre qui són i qui han de ser els joves. La investigació, per tant, aprofundeix en la doble possibilitat de la representació esmentada: la de ser jove, i la de convertir-se en una imatge.

[en] The research presented below is framed in the doctoral program in Social and Cultural Anthropology of the Autonomous University of Barcelona, and its purpose is to know and genealogically analyze the visuality of the youthful body, through the images of the body represented in magazines, and thereby understand and deepen how the idea of youth was built in Chile during the 20th century (1906-1990). From a genealogical perspective, this thesis set out to investigate and analyze the different conditions of possibility so that the idea of youth could unfold in Chilean culture and society, taking visuality and youth media as the main place of questioning. . Through the study of illustrated magazines about and for youth, I investigated how visual representations were linked to a diversity of knowledge, discourses, images, institutions and different architectures of the cultural world, to propose, dispute and establish certain images of the young body. This research reconstructs fragments of a cultural history about youth, images and the body. I made visible the ways in which the body was presented and represented visually. These youthful bodies were marked by symbolizations, discourses, and images that shaped the edges, horizons, and possibilities of what was expected of young Chileans, and that, in tune with other young people from the continent and the Western world, became visual, mental, cultural and that the hegemonic and alternative media circulated and popularized for almost the entire 20th century. This had the effect of stabilizing the understanding of who young people are and should be. The investigation, therefore, delves into the double possibility of said representation: that of being young, and that of becoming an image.