[ca] El substituir àrees naturals per superfícies pavimentades impermeables, típiques de la urbanització, no fa més que acréixer els ja existents problemes mediambientals de les nostres ciutats. La gravetat de les inundacions, la manca de recàrrega de les faldilles aqüíferes, l'erosió dels canals d'aigua naturals, la contaminació dels corrents d'aigua, l'augment de les temperatures estiuenques i les illes de calor, la fragmentació d'hàbitats naturals i la segregació urbana són només algunes de les conseqüències a les que contribueix.Treballant correctament amb els espais públics urbans, els seus materials, permeabilitat i diferents nivells de vegetació, i seguint algunes pautes de bona praxi, es poden intentar mitigar tots aquests efectes negatius. Un cas clar, en aquest camp, són les "vàter squares" desenvolupades al nord d'Europa, de les quals hi ha importants exemples a Rotterdam, ciutat que es veu fortament afectada per la seva complexa relació amb l'aigua. Aquestes places, plantejades com a espais públics multifuncionals, tenen la tasca de captar l'aigua de pluja i de convertir-se, en el cas de pluges torrencials o inundacions, en conques de captació que filtren progressivament l'aigua a el subsòl, alleujant així el problema del desbordament de la xarxa de clavegueram. Quan això no succeeix, es queden buides i funcionen com a àrees relacionals, de joc o de descans, destacant els beneficis que es deriven d'un disseny dinàmic de l'espai que no només està projectat per a una funció, sinó que és capaç de transformar-se en funció de les necessitats.Així mateix, segons aquest principi, i en un altre ordre d'importància quant a la seva qualitat com a espai públic però vital pel que fa a la quantitat de superfície que ocupen en les nostres ciutats, l'aparcament pot desenvolupar un paper fonamental com bé demostren diferents projectes i estudis que en les últimes dècades han decidit contribuir a revertir les conseqüències de la urbanització.Una de les principals conseqüències del canvi climàtic són les pluges torrencials. Els arbres aconsegueixen reduir els pics de pluges, detenint i evaporant part de l'aigua, atenuant les pluges fines i minimitzant les fortes. Les copes dels arbres poden absorbir fins al 11.1% de les pluges anuals, percentatge que varia amb el tipus d'arbres usats, el període de l'any i la durada i intensitat de les pluges, sent major amb arbres de fulla ampla, tempestes d'estiu de curta durada i baixa intensitat.És pràctica comuna que en grans superfícies pavimentades com els aparcaments s'evacuï l'aigua de pluja tan ràpid com sigui possible a través de el sistema de drenatge, abocant l'aigua en el curs d'aigua més proper. El que sembla ser l'ús lògic d'aquestes instal·lacions és, però, que quan les pluges són molt forts, aquests canals produeixen una forta descàrrega, erosionant ràpidament el llit de la riera, arrossegant la vegetació i la runa existents en les seves ribes, i deixant un curs ampli i rocós. Sembla més lògic imaginar un sistema de retenció d'aigua in situ que pugui fomentar una evacuació progressiva de l'aigua, evitant el vessament de l'aigua i promovent un flux constant que alimenti els aqüífers.Els estacionaments també contribueixen a l'efecte illa de calor produïda en les superfícies d'asfalt que no tenen en compte la vegetació, la qual cosa fa que aquestes superfícies siguin de 20° a 40° més càlides que les vegetades, arribant a patir una variació de 48,8° a 17,2°L'objectiu d'aquest article és remarcar la vital importància que un correcte disseny dels nostres espais públics pot tenir sobre l'adaptació de les nostres ciutats a el canvi climàtic i la mitigació dels seus efectes. Actuant sobre petites tessel·les de la superfície urbana amb unes bases de bona praxi, podem crear xarxes de major envergadura que aconsegueixin minimitzar els efectes d'una urbanització descontrolada. Imaginem una nova xarxa ecològica a la qual contribueixin eficaçment tots els espais públics, considerant aquests no com actuacions aïllades sinó com un sistema continu, aconseguint una millora considerable del nostre entorn urbà i treballant per contrarestar els efectes de l'canvi climàtic.A través d'una metodologia inductiva s'analitzaran diferents casos que en les últimes dècades han treballat sobre aquestes temàtiques per poder elaborar un decàleg de bones pràctiques.

[es] El sustituir áreas naturales por superficies pavimentadas impermeables, típicas de la urbanización, no hace más que acrecentar los ya existentes problemas medioambientales de nuestras ciudades. La gravedad de las inundaciones, la falta de recarga de las faldas acuíferas, la erosión de los canales de agua naturales, la contaminación de las corrientes de agua, el aumento de las temperaturas estivas y las islas de calor, la fragmentación de hábitats naturales y la segregación urbana son solo algunas de las consecuencias a las que contribuye.Trabajando correctamente con los espacios públicos urbanos, sus materiales, permeabilidad y distintos niveles de vegetación, y siguiendo algunas pautas de buena praxis, se pueden intentar mitigar todos estos efectos negativos. Un caso claro, en este campo, son las "wáter squares" desarrolladas en el norte de Europa, de las cuales hay importantes ejemplos en Rotterdam, ciudad que se ve fuertemente afectada por su compleja relación con el agua. Estas plazas, planteadas como espacios públicos multifuncionales, tienen la tarea de captar el agua de lluvia y de convertirse, en el caso de lluvias torrenciales o inundaciones, en cuencas de captación que filtran progresivamente el agua al subsuelo, aliviando así el problema del desbordamiento de la red de alcantarillado. Cuando esto no sucede, se quedan vacías y funcionan como áreas relacionales, de juego o de descanso, destacando los beneficios que se derivan de un diseño dinámico del espacio que no sólo está proyectado para una función, sino que es capaz de transformarse en función de las necesidades.Así mismo, según este principio, y en otro orden de importancia en cuanto a su calidad como espacio público pero vital en cuanto a la cantidad de superficie que ocupan en nuestras ciudades, el aparcamiento puede desarrollar un papel fundamental como bien demuestran distintos proyectos y estudios que en las últimas décadas han decidido contribuir a revertir las consecuencias de la urbanización.Una de las principales consecuencias del cambio climático son las lluvias torrenciales. Los árboles logran reducir los picos de lluvias, deteniendo y evaporando parte del agua, atenuando las lluvias finas y minimizando las fuertes. Las copas de los árboles pueden absorber hasta el 11.1% de las lluvias anuales, porcentaje que varía con el tipo de árboles usados, el período del año y la duración e intensidad de las lluvias, siendo mayor con árboles de hoja ancha, tormentas estivas de corta duración y baja intensidad.Es práctica común que en grandes superficies pavimentadas como los aparcamientos se evacue el agua de lluvia tan rápido como sea posible a través del sistema de drenaje, vertiendo el agua en el curso de agua más cercano. Lo que parece ser el uso lógico de estas instalaciones resulta, sin embargo, que cuando las lluvias son muy fuertes, estos canales producen una fuerte descarga, erosionando rápidamente el lecho del arroyo, arrastrando la vegetación y los escombros existentes en sus orillas, y dejando un curso amplio y rocoso. Parece más lógico imaginar un sistema de retención de agua in situ que pueda fomentar una evacuación progresiva del agua, evitando la escorrentía del agua y promoviendo un flujo constante que alimente los acuíferos.Los estacionamientos también contribuyen al efecto isla de calor producido en las superficies de asfalto que no tienen en cuenta la vegetación, lo que hace que estas superficies sean de 20° a 40° más cálidas que las vegetadas, llegando a sufrir una variación de 48,8° a 17,2°El objetivo de este artículo es remarcar la vital importancia que un correcto diseño de nuestros espacios públicos puede tener sobre la adaptación de nuestras ciudades al cambio climático y a la mitigación de sus efectos. Actuando sobre pequeñas teselas de la superficie urbana con unas bases de buena praxis, podemos crear redes de mayor envergadura que logren minimizar los efectos de una urbanización descontrolada. Imaginemos una nueva red ecológica a la que contribuyan eficazmente todos los espacios públicos, considerando éstos no como actuaciones aisladas sino como un sistema continuo, logrando una mejora considerable de nuestro entorno urbano y trabajando por contrarrestar los efectos del cambio climático.A través de una metodología inductiva se analizarán distintos casos que en las últimas décadas han trabajado sobre estas temáticas para poder elaborar un decálogo de buenas prácticas.