[ca] La reacció en cadena de la polimerasa (PCR) és un mètode molecular nascut al 1983 amb diversos usos en diferents camps d'estudi, com són la arqueologia, la medicina i la seguretat alimentaria entre altres. És per aquest motiu que l'estudi es centra en la utilització d'aquest mètode molecular per poder realitzar una comparació entre els kits destinats a la detecció de microorganismes patògens com poden ser la Salmonella i la Listeria monocytogenes en diferents matrius alimentaries. Això serà possible gracies a una inoculació prèvia a diferents concentracions. Fins i tot s'ha volgut anar més enllà realitzant una simulació d'una verificació de la validació dels kits utilitzats en l'estudi basada en la normativa ISO 16140:3. Per poder dur això a terme s'han escollit quatre aliments de quatre categories diferents (un lacti, un ovoproducte, un vegetal i un peix) i tres kits de detecció diferents. Aquests tres kits es compararan entre ells i els resultats obtinguts de la PCR seran analitzats i comentats. Per poder realitzar la simulació de la verificació es calcularà el límit de detecció tenint en compte els resultats obtinguts de la PCR sabent que totes les mostres del assaig han sigut inoculades amb els microorganismes analitzats. Els resultats obtinguts no han sigut del tot concloents degut a les petites limitacions que s'han anat observant al llarg del desenvolupament del treball experimental, com, per exemple, la contaminació creuada. Malgrat això, s'ha realitzat un anàlisi dels resultats obtinguts de la PCR i s'ha escollit acceptar els resultats obtinguts com a vàlids. Això ha permès calcular i comentat correctament els límits de detecció obtinguts. Entre les conclusions més destacables cal remarcar que el estudi de camp hauria de ser repetit per poder obtenir resultats concloents i significatius que donessin peu a poder desenvolupar un estudi estadístic a través d'aquests i per poder discernir quin dels tres kits és el més òptim per realitzar una verificació s'han de tenir en compte diversos factors, per tant, no hi ha una única resposta vàlida. A més a més, els límits de detecció obtinguts son considerablement baixos i s'ha de tenir en compte que gran part d'ells ha detectat la inoculació més baixa realitzada en les diferents matrius.

[es] La reacción en cadena de la polimerasa (PCR) es un método molecular nacido en 1983 con varios usos en diferentes campos de estudio, como son la arqueología, la medicina y la seguridad alimentaria entre otros. Es por eso por lo que el trabajo se centra en la utilización de este método molecular para poder realizar una comparación entre los kits destinados a la detección de microorganismos patógenos como pueden ser la Salmonella y la Listeria monocytogenes en diferentes matrices alimentarias. Esto será posible gracias a una inoculación previa a diferentes concentraciones. Incluso se ha querido ir más allá queriendo realizar una simulación de una verificación de la validación de los kits usados en el estudio basada en la normativa ISO 16140:3. Para poder llevar a cabo esto se ha elegido cuatro alimentos de cuatro categorías diferentes (un lácteo, un ovoproducto, un vegetal y un pescado) y tres kits de detección diferentes. Estos tres kits se compararán entre ellos y los resultados obtenidos de la PCR serán analizados y comentado. Para poder realizar la simulación de la verificación se calculará el límite de detección teniendo en cuenta los resultados obtenidos de la PCR sabiendo que todas las muestras del ensayo han sido inoculadas con los microorganismos analizados. Los resultados obtenidos no han sido del todo concluyentes debido a pequeñas limitaciones que se han ido observando a lo largo del desarrollo del trabajo experimental, como, por ejemplo, la contaminación cruzada. A pesar de esto, se ha realizado un análisis de los resultados obtenidos de la PCR y se ha optado por aceptar los resultados obtenidos como válidos. Esto ha permitido calcular y comentar correctamente los límites de detección obtenidos. Entre las conclusiones más relevantes se puede destacar que el trabajo debería ser repetido para poder obtener resultados concluyentes y significativos que dieran pie a desarrollar un estudio estadístico a través de ellos y para poder discernir cuál de los tres kits es el óptimo para realizar la verificación se deben tener en cuenta muchos factores, por lo que no hay una única respuesta válida. Además, los límites de detección obtenidos son considerablemente bajos teniendo en cuenta que gran parte de ellos han detectado la inoculación más baja realizada en las diferentes matrices.