[ca] Antecedents: La supervivència del càncer de mama ha augmentat de manera important en els últims anys gràcies als avanços en el diagnòstic i el tractament, les millores en els programes de cribatge poblacionals i l'augment de l'esperança de vida de la població general. Això es tradueix en un major nombre de supervivents de càncer de mama de llarga durada amb necessitats específiques pel seu risc de recidives i /o de desenvolupar comorbiditats cròniques a causa del tractament del càncer i de l'envelliment. No obstant això, s'ha avaluat poc l'atenció sanitària prestada a aquesta població i la seva adequació, així com la influència de la multimorbiditat en el maneig de la malaltia i en la mortalitat. Objectius: L'objectiu principal d'aquesta tesi és descriure el patró d'utilització de serveis sanitaris i les comorbiditats de les supervivents de càncer de mama de llarga durada a Espanya. En concret, i) analitzar l'evidència científica sobre l'ús de serveis de salut en les dones que sobreviuen el càncer de mama 5 anys o més a través d'una revisió sistemàtica; ii) descriure l'ús d'Atenció Primària i especialitzada en dones que han sobreviscut al càncer de mama segons el temps de supervivència (5-10 anys o > 10 anys) i comparar el seu ús amb el de dones sense història de càncer de mama; iii) identificar patrons de multimorbiditat associats a la llarga supervivència del càncer de mama i analitzar el seu impacte en l'ús de serveis sanitaris i en la mortalitat. Conclusions: L'ús de serveis sanitaris és heterogeni entre les supervivents de càncer de mama de llarga durada en relació a la freqüència de les visites i els professionals visitats. El metge d'atenció primària no era el principal professional sanitari visitat per les supervivents de càncer de mama de llarga durada en més de la meitat dels estudis inclosos a la revisió sistemàtica, tal com indiquen les recomanacions de seguiment. A Espanya, les supervivents de càncer de mama utilitzen més els serveis Atenció Primària, atenció hospitalària i se sotmeten a més proves diagnòstiques que les dones sense càncer de mama, independentment del temps de supervivència des del diagnòstic del càncer. L'ús de serveis sanitaris entre les supervivents disminueix a partir dels 10 anys de supervivència en tots els serveis analitzats, però es manté per sobre del de les dones sense història de càncer de mama. Els patrons de multimorbiditat identificats permeten identificar sub-grups de supervivents de càncer de mama de llarga durada amb necessitats específiques i contribueixen a l'adaptació de les guies de pràctica clínica dirigides a professionals que proporcionen atenció sanitària a aquest grup de dones. Finalment, és essencial incloure l'abordatge de la multimorbiditat per a promoure un seguiment òptim dirigit a les llargues supervivents.

[es] Antecedentes: La supervivencia del cáncer de mama ha aumentado de forma importante en los últimos años gracias a los avances en el diagnóstico y el tratamiento, las mejoras en los programas de cribado poblacionales y el aumento de la esperanza de vida de la población general. Esto se traduce en un mayor número de supervivientes de cáncer de mama de larga duración con necesidades específicas por su riesgo de recidivas y /o de desarrollar comorbilidades crónicas debido al tratamiento del cáncer y al envejecimiento. Sin embargo, se ha evaluado poco la atención sanitaria prestada a esta población y la adecuación de la misma, así como la influencia de la multimorbilidad en el manejo de la enfermedad y en la mortalidad. Objetivos: El objetivo principal de esta tesis es describir el patrón de utilización de servicios de salud y las comorbilidades de las supervivientes de cáncer de mama de larga duración en España. En concreto, i) analizar la evidencia científica sobre uso de servicios de salud en las mujeres supervivientes de cáncer de mama 5 años o más a través de una revisión sistemática; ii) describir el uso de Atención Primaria y especializada en mujeres que han sobrevivido al cáncer de mama según tiempo de supervivencia (5-10 años o > 10 años) y compararlo con el de mujeres sin historia de cáncer de mama; iii) identificar patrones de multimorbilidad asociados a la larga supervivencia del cáncer de mama y analizar su impacto en el uso de servicios de salud y en la mortalidad. Conclusiones: El uso de servicios de salud es heterogéneo entre las supervivientes de cáncer de mama de larga duración en relación a la frecuencia de las visitas y los profesionales visitados. El médico de atención primaria no fue el principal profesional sanitario visitado por las supervivientes de cáncer de mama de larga duración en más de la mitad de los estudios incluidos en la revisión sistemática, tal y como indican las recomendaciones de seguimiento. En España, las supervivientes de cáncer de mama utilizan más los servicios Atención Primaria, atención hospitalaria y se someten a más pruebas diagnósticas que las mujeres sin cáncer de mama, independientemente del tiempo de supervivencia desde el diagnóstico del cáncer. El uso de servicios de salud entre las supervivientes disminuye a partir de los 10 años de supervivencia en todos los servicios analizados, pero se mantiene por encima del de las mujeres sin historia de cáncer de mama. Los patrones de multimorbilidad identificados permiten identificar sub-grupos de supervivientes de cáncer de mama de larga duración con necesidades específicas y contribuyen a la adaptación de las guías de práctica clínica dirigidas a profesionales que proporcionan atención sanitaria a este grupo de mujeres. Por último, es esencial incluir el abordaje de la multimorbilidad para promover un seguimiento óptimo dirigido a las largas supervivientes de cáncer de mama.