[ca] Aquest article pretén oferir un sèrie de mesures i actuacions contrastades científicament amb l'objectiu d'esdevenir una guia per poder solucionar els problemes emocionals i d'autoestima en alumnes dislèctics d'educació primària i secundària. En aquest sentit, es tracta d'una revisió teòrica que vol servir de model quan es troben casos on el malestar psicològic que sofreixen els estudiants diagnosticats de dislèxia evoluciona cap a veritables trastorns emocionals. També, cal considerar les mancances que aquests presenten, a nivell general, en el seu ritme d'aprenentatge, i, a nivell particular, en les habilitats de lectoescriptura. Es parteix d'un context actual, on els nens dislèxics accedeixen als primers nivells educatius, i es troben que el seu ritme d'aprenentatge és diferent al de la resta dels alumnes, mostrant-se incapaços d'integrar la informació escrita de la mateixa manera que ho fan els altres companys. Aquest fet produeix sovint valoracions negatives a causa de les seves dificultats, tant per iguals com per adults que desconeixen el trastorn en qüestió. En conseqüència, s'ha optat per aplicar una metodologia de recerca bibliogràfica fonamentada en l'anàlisi d'altres estudis que han abordat aquesta qüestió prèviament. Així, els descobriments principals evidencien la importància del tractament de l'autoestima a diferents nivells: individual, familiar i comunitari. Les conclusions a què s'ha arribat es fonamenten en una identificació primerenca i adient del diagnòstic, a més d'implementar correctament el suport emocional i social envers el col·lectiu dislèctic i les seves famílies amb la finalitat de recuperar l'autoestima perduda per tal d'anar assolint les metes proposades.

[en] This article aims to offer a series of measures and actions that are scientifically proven in order to become a guide to solve emotional and self-esteem problems in dyslexic students in primary and secondary education. In this sense, it is a theoretical review that wants to serve as a model when there are cases where the psychological discomfort experienced by students diagnosed with dyslexia evolves towards true emotional disorders. Furthermore, it is necessary to consider the shortcomings that these people present, in a general level, at their learning pace, and in a particular level, in reading and writing skills. It is part of a current context, where dyslexic children access the first levels of education and find that their learning rhythm is different from that of the rest of the students, showing themselves incapable of integrating written information as other classmates do. This fact often produces negative assessments due to their difficulties, both for their peers as for adults who do not know the disorder in question. Consequently, a methodology based on bibliographic research has been chosen to be applied on the analysis of other studies that have addressed this issue previously. Thus, the main discoveries demonstrate the importance of treating self-esteem at different levels: individual, family and community. The conclusions reached are based on an early and appropriate identification of the diagnosis, as well as correctly implementing emotional and social support to the dyslexic group and their families, with the aim of recovering the lost self-esteem in order to achieve the proposed goals.