[ca] Als arbres fruiters hi ha un balanç delicat entre el creixement vegetatiu i la fructificació. L'alteració d'aquest equilibri per tal d'obtenir unes collites d'alta qualitat o com a resultat d'accidents durant el període de creixement (gelades primerenques, plagues i/o malalties, etc.) provoca un creixement vegetatiu excessiu. Amb tal de resoldre aquests problemes s'introduí la utilització de reguladors del creixement vegetatiu. Les condicions cada vegada més restrictives de cara a l'ús d'aquests productes en fructicultura així com l'aparició recent al mercat d'un nou producte de ràpid metabolisme a l'interior de la planta, han condicionat el present estudi. Al llarg dels tres anys d'experimentació, del 1999 al 2001, s'han realitzat 8 assaigs amb arbres adults de les varietats 'Golden Smoothee', Red Gala' Royal Gala' i 'Fuji' en les condicions de cultiu de la Vall de l'Ebre. El novè experiment es realitzà en arbres joves en tests a l'Estación Experimental de Aula Dei. L'estudi de l'efecte de prohexadione-Ca es va abordà, des del punt de vista del desenvolupament, considerant la continuïtat dels paràmetres amb mètodes d'anàlisi estadística de dades repetides en el temps. A través de l'experimentació realitzada, s'ha comprovat que prohexadione-Ca inhibeix el creixement vegetatiu de la pomera en les condicions de la Vall de l'Ebre, sense induir canvis en el rendiment i la qualitat del fruit, sempre que sigui amb l'adequat sistema d'aplicació. Una aplicació única amb una concentració de 100-500 mg L-1 en plena floració inhibeix eficaçment el creixement vegetatiu. Amb tot, en diversos casos, l'aparició d'un segon creixement, a la meitat de l'estació, obliga a fer dues aplicacions, una primera en plena floració amb una dosi de 100 - 250, y l'altra entre 60 i 65 dies després de la plena floració amb una dosi igual o inferior. La inhibició de la longitud de brots va anar acompanyada per una disminució de la longitud dels entrenusos, així com per una disminució dels pesos fresc i sec, i també de l'índex d'àrea foliar (LAI). Pel contrari, augmenten la radiació fotosintèticament activa (PAR), l'activitat fotosintètica neta, la quantitat de clorofil.les per unitat d'àrea foliar, l'espessor, i la retenció d'aigua en els brots i les fulles; també augmenta la concentració foliar de CO2, i la conductància estomàtica, independentment de la clorofil⋅la. Segons la concentració, la data del tractament i el nombre d'aplicacions, els canvis esmentats poden ser reversibles o estables al llarg del període de creixement vegetatiu. L'aplicació de prohexadione-Ca va induir un augment de la concentració de calci, magnesi, manganès, coure i zinc a les fulles, efecte que fou estable al llarg de la temporada. Així mateix, prohexadione-Ca va provocar un augment del flux d'exportació de nitrogen foliar cap als altres òrgans. En funció de la varietat y de les condicions experimentals, s'han observat augments d'hidrats de carboni solubles com el sorbitol en fulles, fruits i brots. Finalment, entre les varietats roges estudiades, prohexadione-Ca va augmentar la superfície acolorida de la varietat 'Fuji' incrementant tant la saturació com la intensitat de color vermell a ambdues parts de la poma, l'ombrejada i l'exposada al sol.

[es] Existe un delicado balance entre el crecimiento vegetativo y la productividad de los árboles frutales. La alteración de este equilibrio induce a un excesivo crecimiento vegetativo, inversamente relacionado con la calidad del fruto, control de plagas y/ó enfermedades, y rendimiento comercial. Para hacer frente a esta problemática se introdujo el uso de los reguladores del crecimiento vegetativo. Las condiciones cada vez más restrictivas respecto al uso los inhibidores de crecimiento en fruticultura y la reciente aparición en el mercado de un nuevo producto han propiciado el presente estudio. Durante tres años de experimentación, 1999, 2000,2001, se han llevado a cabo 8 ensayos con árboles adultos de las variedad 'Golden Smoothee', Red Gala' Royal Gala' y 'Fuji' en las condiciones del Valle de Ebro. El noveno experimento fue realizado sobre árboles jóvenes en macetas en la estación experimental de Aula Dei. El estudio del efecto de prohexadione-Ca fue abordado, desde el punto de vista evolutivo, considerando la continuidad de los parámetros con métodos de análisis estadístico de datos repetidos en el tiempo. A través de la experimentación realizada, se ha comprobado que el prohexadione-Ca inhibe el crecimiento vegetativo del manzano en las condiciones del Valle de Ebro, sin inducir cambios en el rendimiento y calidad del fruto, siempre que el modo de aplicación sea el adecuado. Una aplicación única con una concentración 100-500 mg L-1 en plena floración inhibe eficazmente el crecimiento vegetativo. Sin embargo, en ciertos casos, la aparición de un segundo recrecimiento en la mitad de la estación obliga a realizar dos aplicaciones, una en plena floración con una dosis 100 - 250, y otra entre 60 y 65 días tras la plena floración con una dosis igual ó menor. La inhibición de la longitud de brotes fue acompañada por una disminución de la longitud de entrenudos, así como de una disminución de los pesos fresco y seco, y del índice de área foliar (LAI). Por el contrario, aumentan la radiación fotosintéticamente activa (PAR), la actividad fotosintética neta, la cantidad de clorofilas por unidad de área foliar, el espesor, y la retención de agua en brotes y hojas, también aumenta la concentración foliar de CO2, y la conductancia estomática independientemente de la clorofila. Según la concentración, la fecha de tratamiento y el número de aplicaciones, dichos cambios pueden ser reversibles ó estables a lo largo del periodo de crecimiento vegetativo. La aplicación de prohexadione-Ca indujo un aumento de la concentración de calcio, magnesio, manganeso, cobre y zinc foliares; efecto que fue estable a lo largo de la temporada. Asimismo, el prohexadione-Ca aumentó el flujo de exportación de nitrógeno foliar hacia los demás órganos. Dependiendo de la variedad y condiciones experimentales, se han observado aumentos de carbohidratos solubles como el sorbitol en hojas, frutos y brotes. Finalmente, entre las variedades rojas estudiadas, el prohexadione-Ca aumentó la superficie coloreada de la variedad 'Fuji' incrementando tanto la saturación como la intensidad de color rojo en ambas partes de la manzana, la sombreada y la expuesta al sol.