[ca] Les emissions mundials de gasos d'efecte hivernacle han augmentat a nivells sense precedents, provocant un fort enfocament en la descarbonització. L'hidrogen, especialment quan es produeix de manera renovable, emergeix com un vector d'energia prometedor i lliure de CO2 per als sectors de la indústria, el transport i l'energia. Nogensmenys, la transició a l'hidrogen implica desafiaments tècnics significatius, particularment en la producció contínua i l'emmagatzematge segur. Classificat com una substància perillosa segons la Directiva SEVESO III, l'hidrogen planteja riscos d'accidents greus, fet que requereix una rigorosa Avaluació Quantitativa de Riscos (QRA). L'estimació precisa de les conseqüències és crítica per a una avaluació fiable de riscos. Aquest treball va realitzar una anàlisi de referència de les eines de programari Phast, HyRAM i ALOHA per avaluar les seves capacitats en la modelització de la dispersió i la ignició d'hidrogen gasós de fuites de tancs pressuritzats, centrant-se en la precisió dels seus resultats. Per validar els resultats de les simulacions s'han utilitzat dades experimentals de tres estudis, cobrint pressions de 60 a 400 bars i diàmetres d'orificis de 0.5 mm a 52.5 mm. ALOHA presenta limitacions significatives ja que no va poder produir resultats per a la majoria dels estudis experimentals que involucraven dolls d'hidrogen a petita i mitjana escala perquè no proporciona resultats per a distàncies menors a 10 metres i només simula dolls de foc verticals. La comparació de Phast i HyRAM ha mostrat que ambdues eines generalment subestimen les concentracions d'hidrogen, amb Phast funcionant lleugerament millor que HyRAM, especialment en concentracions més altes. Ambdues eines tendeixen a sobreestimar la longitud de la flama, excepte en les simulacions de l'orifici de fuita més petit. Per a dolls de foc a gran escala, Phast va sobreestimar la radiació, mentre que HyRAM la va subestimar.

[en] Global greenhouse gas emissions have surged to unprecedented levels, prompting a strong focus on decarbonization. Hydrogen, especially when produced renewably, emerges as a promising CO2-free energy vector for industry, transport, and power sectors. However, the transition to hydrogen involves significant technical challenges, particularly in continuous production and safe storage. Classified as a hazardous substance under the SEVESO III Directive, hydrogen poses risks of major accidents, necessitating rigorous Quantitative Risk Assessment (QRA). Accurate consequence estimation is critical for reliable risk assessment. This study conducted a benchmark analysis of Phast, HyRAM, and ALOHA software tools to evaluate their capabilities in modelling the dispersion and ignition of gaseous hydrogen from pressurized tank leaks, focusing on the accuracy of their results. Real-world experimental data from three studies were used to validate simulation outcomes, covering pressures from 60 to 400 bar and hole diameters from 0.5 mm to 52.5 mm. ALOHA demonstrated significant limitations in this study. It was unable to produce results for most experimental studies involving small and medium-scale hydrogen jets because it does not display distances shorter than 10 meters and is restricted to simulating vertical jet fires only. The comparison of Phast and HyRAM revealed that both tools generally underestimated hydrogen concentrations, with Phast performing slightly better than HyRAM, especially at higher concentrations. Atmospheric stability influenced dispersion but not jet fire characteristics. Both tools tended to overpredict flame length, except in the smallest release hole simulations. For large-scale jet fires, Phast overpredicted radiation, while HyRAM underpredicted it.