[ca] Aquesta tesi estudia com el risc i els mecanismes informals per afrontar el risc afecten el desenvolupament econòmic a l'Àfrica. Al capítol 1, -L'Efecte Agregat i en Benestar de Completar Mercats Financers Agrícoles-, estudia com completar mercats afecta el creixement i benestar a l'Uganda rural. Teorèticament, desenvolupo un model de mercats incomplets amb agents heterogenis en què les llars afronten el risc mitjançant (1) l'acumulació de riquesa amb una taxa de depreciació (ramaderia, emmagatzematge de collites, actius domèstics, etc.) i (2) reduint la inversió en productes intermedis i desplaçant la inversió de cultius altament productius i arriscats a cultius poc productius i més segurs. El model mostra que les llars pobres inverteixen per sota de la maximització de beneficis, especialment en els cultius altament productius. A mesura que les llars s'enriqueixen, la seva inversió en tots dos tipus de cultius s'acosta a la maximització dels beneficis. Quantitativament, calibro el model amb dades de l'Enquesta Nacional de Panell d'Uganda, una enquesta de llars representativa a nivell nacional amb informació detallada sobre l'agricultura, el consum, la renda i la riquesa de les llars. Amb el calibratge que s'ajusta al risc de producció del cultiu, a la renda de les llars, al risc de consum, entre altres moments, trobo els resultats següents. Completar mercats financers augmenta la producció agrícola (i la productivitat) un 29%, mentre que l'estalvi costós disminueix. Tots dos efectes es tradueixen en un augment del consum agregat del 28%, mentre que el Gini del consum augmenta en 0,01 punts. El guany en benestars un augment del 32%. Al capítol 2 -Els pobres asseguren millor el seu consum? Evidència Empírica d'Uganda-, estudio la relació entre consum estable i riquesa a Uganda. Utilitzant les dades de la UNPS, realitzo tests de mercats complets als quintils de les distribucions de consum, ingressos i riquesa a Uganda. Trobo que la transmissió de les pertorbacions en ingressos al consum és menor per a les llars pobres que per les riques. Aquesta relació negativa ve donada per les zones rurals. A les zones urbanes, la relació entre nivells d'assegurança i nivells econòmics és la contrària: les llars riques experimenten nivells d'assegurança molt més grans que les llars pobres. Aquests resultats proporcionen evidència d'un possible trade-off entre nivells d'assegurança i creixement a nivell de la distribució de la riquesa dins d'un mateix país. Al capítol 3, -Excés de progressivitat de les transferències al poblat-, amb Francesco Carli i Raül Santaeulàlia Llopis, utilitzant dades primàries sobre el consum, els ingressos i les transferències d'aliments per a tot un poblat de Malawi, descobrim que el nivell de progressivitat de les transferències entre les llars és elevat. Tot seguit, estudiem quins models de risk-sharing poden explicar aquesta alta progressivitat. Calibrem models amb Limited Commitment, Private Information i amb les dues friccions juntes sota una estructura OLG. També calibrem el First Best. Trobem que les solucions dels models calibrats de risk-sharing impliquen nivells de progressivitat eficients que són inferiors als nivells de progressivitat observats. Per explorar d'on ve la diferència, introduïm falques a les restriccions de LC i PI. Els nostres resultats suggereixen que l'excés de progressivitat de les transferències al poblat, actualment ineficient, pot ser el resultat de normes socials que són lentes per adaptar-se al canvi econòmic.

[en] This thesis studies how risk and informal risk-dealing mechanisms affect economic development in Africa. In chapter 1, The Aggregate and Welfare Effects of Completing Financial Markets in Agriculture, I study how completing financial markets in agricultural risk affects growth and welfare in a poor agrarian-based economy, rural Uganda. theoretically, I develop a heterogeneous-agent incomplete markets model in which households deal with risk by (1) accumulating wealth at a depreciation rate (livestock, crop storage, household assets, etc.) and (2) under-investing in agricultural intermediates and shifting investment from high productive and risky crops (as bananas) to low productive and safer crops (as beans). The model shows that poor households optimally under-invest in agriculture and especially under-invest in the highly productive crops. As households get richer their investment in both types of crops gets closer to profit maximization. Quantitatively, I motivate and calibrate the model with data from the Ugandan National Panel Survey, a nationally representative panel household survey with rich information on households' agriculture, consumption, income, and wealth. With the calibration that matches the crop's production risk, household income, consumption risk, and other relevant moments, I find the following quantitative results. Completing financial markets increases agricultural production (and productivity) by 29 percent while costly savings decrease. The two effects translate to an aggregate consumption increase of 28 percent while the consumption Gini increases by 0.01 points. The welfare gain, which also includes the gain in reducing consumption fluctuations, is a 32 percent increase in consumption equivalent variation. In chapter 2 Do the Poor Insure their Consumption Better? Empirical Evidence from Uganda, I study the relationship between consumption insurance and economic levels across households in Uganda. Using the detailed panel household data from the UNPS, I compute insurance tests a la Townsend along the quintiles of the consumption, income, and wealth distributions in Uganda. I find that the transmission of idiosyncratic income shocks into consumption is lower for poor households than for rich households. This negative relationship between insurance and economic levels is driven by rural areas where most Ugandan households reside. In urban areas, the relationship between insurance and economic levels is the opposite: rich households experience much larger levels of insurance than poor households. These results provide evidence of a potential trade-off between insurance and growth at the household level. In Chapter3, -Excess of Transfer Progressivity in the Village- with Francesco Carli and Raüll Santaeulàlia-Llopis, we go to the micro-level and study in detail informal insurance with primary data on consumption, income, and food transfers from an entire village in Malawi. Using the income distribution and the food transfers in the village, first, we find that the level of transfer progressivity across households is large---with an income-to-transfer elasticity of 0.60. Then, we study which risk-sharing models can account for this large progressivity. We calibrate models with limited commitment, private information, and with the two frictions together under an OLG structure to our village. We also calibrate the first best scenario, complete markets. We find that the solutions of the calibrated risk-sharing models imply constrained-efficient or efficient levels of progressivity that are substantially lower than the actual levels of progressivity in the village. To explore what drives the actual allocations, we introduce wedges in the LC and PI constraints and quantitatively single out the role of the ex-ante participation constraint. Our results suggest that the currently inefficient excess of transfer progressivity in the village can be the result of norms that are sluggish to adapt to economic change.