[ca] La hipertensió pulmonar és un trastorn fisiopatològic que pot acompanyar a nombroses entitats clíniques i que s'associa a un pitjor pronòstic per ser un marcador de malaltia més avançada i per les conseqüències hemodinàmiques que implica. No obstant això, la repercussió funcional i el pronòstic de la hipertensió pulmonar vénen determinats principalment pel remodelat de l'ventricle dret i la seva funció, factors en què també influeix la insuficiència tricuspídica funcional. Tots aquests elements estan estretament interrelacionats i conformen la unitat cardiopulmonar. En la valoració ecocardiogràfica d'aquesta unitat, sovint es donen casos amb informacions discordants pel que fa als elements implicats, que podrien explicar-se pel tipus d'hipertensió pulmonar o el seu curs cronològic, la situació general de l'pacient en el moment de l'estudi, o diferents factors que podrien predisposar a uns canvis determinats. D'aquesta manera, plantegem si una mesura no invasiva de la resistència vascular pulmonar pogués reflectir millor la post-càrrega de l'ventricle dret que la pressió pulmonar, a l'ésser una mesura de la pressió pulmonar corregida per la despesa cardíac, i així predir millor els canvis en el ventricle dret i en la insuficiència tricuspídica funcional. Els nostres resultats mostren que la resistència vascular pulmonar prediu millor que la pressió pulmonar la disfunció de l'ventricle dret, però no la dilatació del ventricle dret ni la insuficiència tricuspídica. El valor de la resistència vascular pulmonar afegit a la pressió pulmonar ajuda a caracteritzar millor la situació de l'pacient, tant pel que fa a l'estat hemodinàmic com de l'estat evolutiu. D'altra banda, avaluem els canvis que es poden produir en la unitat cardiopulmonar amb la variació en la precàrrega, utilitzant el descens quantificable de volèmia en pacients en hemodiàlisi per insuficiència renal terminal. Observem un descens de la pressió pulmonar de l'19.8%, però sense variacions en la mesura no invasiva de la resistència vascular pulmonar, una reducció de la insuficiència tricuspídica en 26% dels pacients, així com una disminució de la mida i funció sistòlica del ventricle dret , que no va ser significativa per al strain longitudinal, mesura que resulta menys dependent de la càrrega. També destaquem que tant la prevalença d'hipertensió pulmonar com el descens de la pressió pulmonar després de la sessió d'hemodiàlisi poden estar associats a pressions elevades en cavitats esquerres, tot i haver exclòs a pacients amb insuficiència cardíaca o alteracions cardíaques que predisposin a ella. La insuficiència tricuspídica funcional, s'associa a hipertensió pulmonar i és un marcador de l'estat de la unitat cardiopulmonar. No obstant això, sovint hi ha discordances entre el grau d'aquesta valvulopatia i el grau d'hipertensió pulmonar o de remodelat de les cavitats dretes. Per això, vam analitzar els factors associats a l'existència d'insuficiència tricuspídica significativa en una cohort de pacients no seleccionats, i vam obtenir diferents factors associats depenent de el sexe: a més de relacionar-se amb pressió pulmonar elevada i dilatació de l'anell tricuspídeo en ambdós sexes, la fibril&#8226;lació auricular en dones i el desplaçament apical del punt de coaptació (tenting) en homes s'associaven de forma independent a insuficiència tricuspídea significativa. En conclusió, en aquesta tesi vam demostrar que la valoració de la precàrrega, una mesura més precisa de la postcàrrega pulmonar i determinats factors clínics, poden alterar els valors de pressions pulmonars i la resposta adaptativa funcional de l'ventricle dret i de la insuficiència tricuspídea funcional. Aquests factors s'han de tenir en compte tant per a la interpretació clínica de les proves diagnòstiques, com per l'estratificació pronòstica i la valoració d'estratègies terapèutiques.

[en] Pulmonary hypertension is a pathophysiological disorder that may involve multiple clinical conditions, portends a worse prognosis and constitutes a marker of more advanced disease with adverse hemodynamic consequences. However, the functional impact and prognosis of pulmonary hypertension are mainly determined by right ventricular remodeling and function, factors that are also influenced by the occurrence of functional tricuspid regurgitation. All these factors are closely interrelated and constitute the cardiopulmonary unit. In the echocardiographic evaluation of this unit, there are often cases with discordant information regarding the elements involved, which could be explained by the type of pulmonary hypertension or its chronological course, the clinical context of the patient at the time of the study, or different factors that could predispose to specific changes. In this way, we hypothesize that a non-invasive measure of pulmonary vascular resistance could surpass pulmonary pressure to reflect the afterload of the right ventricle, as it is a measure of pulmonary pressure corrected by cardiac output, and thus, could better predict changes in the right ventricle and in functional tricuspid regurgitation. Our results show that pulmonary vascular resistance better predicts right ventricular dysfunction than pulmonary pressure, but not right ventricular dilation or tricuspid regurgitation. The value of pulmonary vascular resistance added to pulmonary pressure helps to better characterize the patient's situation, both with regard to hemodynamic status and evolutionary status. On the other hand, we evaluate the changes that can occur in the cardiopulmonary unit with the variation in preload, using a measurable decrease in blood volume in patients on hemodialysis for end-stage renal failure. We observed a decrease in pulmonary pressure of 19.8%, without significant variations in the non-invasive measure of pulmonary vascular resistance, a reduction in the severity of tricuspid regurgitation in 26% of patients, as well as a decrease in the size and systolic function of the right ventricle. However, longitudinal strain was a less load-dependent measure, as it did not decrease significantly after hemodyalisis. We also highlight that both the prevalence of pulmonary hypertension and the decrease in pulmonary pressure after volume depletion may be associated with elevated pressures in left heart chambers, despite having excluded patients with heart failure or significant heart disease. Functional tricuspid regurgitation is associated with pulmonary hypertension and is a marker of the state of the cardiopulmonary unit. However, its severity often contrasts with the degree of pulmonary hypertension or remodeling of the right heart chambers. Therefore, we analyzed the factors associated with the occurrence of significant tricuspid regurgitation in a cohort of unselected patients, and obtained different predictors according to sex: in addition to being related to elevated pulmonary pressure and dilation of the tricuspid annuli in both sexes, atrial fibrillation in women and the apical displacement of the coaptation point (tenting) in men were independently associated with significant tricuspid regurgitation. In conclusion, in this thesis we demonstrate that preload, more sensitive measures of postload and specific clinical factors may alter both the values of pulmonary pressures and the adaptive and functional response of the right ventricle and functional tricuspid regurgitation. All these variables must be taken into account for clinical interpretation, as well as for prognostic stratification and therapeutic evaluation.