[ca] Per trobar la solució a un problema, abans hem de ser capaços de definir-lo. Quan la qüestió gravita sobre un terme importat d'una altra disciplina, s'imposa la necessitat de concreció conceptual. Més encara, quan el seu invocació es converteix en anatema; com així succeeix amb el controvertit concepte de la productivitat. El present treball pretén: (i) determinar què s'ha d'entendre per productivitat de l'empleat públic i (ii) establir els requisits mínims perquè la seva avaluació sigui eficaç i viable. Sota aquestes premisses, es rebat el paradigma predominant que entén per productivitat "l'especial rendiment, l'activitat extraordinària i l'interès o iniciativa", i es proposa un de nou que l'associa al resultat efectiu de l'activitat de l'empleat públic. A continuació, es qüestiona una possible lectura de l'EBEP per la que mitjançant una avaluació general de conductes i resultats es pot valorar la productivitat d'aquest empleat. En contraposició, s'afirma que no hi ha avaluació eficaç si no es relacionen els èxits de l'empleat amb els objectius operatius de l'Organització. La memòria s'estructura en quatre blocs. En el primer es defineixen els conceptes clau buscant la major connotació per al concepte de productivitat, de manera que sigui operativizable. En el segon, es concreta el marc teòric de l'avaluació que garanteix que la finalitat perseguida es compleixi i que tingui possibilitats de consolidar-se. El tercer prossegueix amb un profús estudi comparat que refuta la idea d'una avaluació única amb múltiples efectes. Finalment, s'estudia el cas de l'administració de la Generalitat de Catalunya en el període 2009-2014 per corroborar el marc teòric proposat prèviament.

[en] To find the solution to a problem we must, in the first place, be able to define it. When the question gravitates over a term imported from another discipline, the need for conceptual concretion is imposed. More if possible, when his invocation becomes an anathema; as it seems to happen with a so controversial concept as productivity. This PhD thesis aims to: (i) determine what should be understood by productivity of the public employee and (ii) establish the minimum requirements so that their evaluation is effective and viable. Under these premises, the predominant paradigm that recognizes productivity as "special performance, extraordinary activity and interest or initiative" is rejected, and a new one, which associates it with the actual result of the activity of the public employee, is proposed. Next, a possible reading of the EBEP where a general evaluation of behaviors and results can evaluate the productivity of this employee is questioned. In contrast, it is stated that there is no effective evaluation if the employee's achievements are not related to the Organization's operational objectives. The research is structured in four blocks. Firstly, the key concepts are defined, pursuing the greatest connotation for the concept of productivity, so that it is operable. In the second place, we specified the theoretical framework of the evaluation, which guarantees that the aim pursued will be fulfilled and that it will be possible to consolidate it. The third part continues with a comparative study that refutes the idea of a single evaluation with multiple effects. Finally, we study the case of the administration of the Catalan Government in the period 2009-2014 to corroborate the theoretical framework previously proposed.