[ca] Aquesta tesi vol posar de relleu la vigència de les teories i pràctiques educatives de Francesc Sagrera, Escolapi que va exercir la seva tasca entre el 1927 i el 1940, com a referent per a l'educació actual. La seva concepció democràtica de la societat i el valor de la justícia social desde el punt de vista evangèlic, que inculcava als seus alumnes al mateix temps que els sensibilitzava i els preparava per ser agents de canvi per una humanitat millor, és tot un referent pel sistema educatiu actual, en el que trobem greus dificultats de convivència i de diàleg. La vivència d'uns valors dintre de les aules, amb actituds positives envers aquests, poden ser un gran motor del procés educatiu. Amb aquest convenciment volem fer una aportació al sistema educatiu a través de l'experiència, la teoria i el model vital de Francesc Sagrera. Hem dividit la tesi en quatre parts: Una primera que comprèn la Biografia de Francesc Sagrera, explicada a través dels seus propis manuscrits, les bibliografies publicades fins a l'actualitat i un treball de camp en el que hem recollit els testimonis dels seus deixebles, que han format una fundació amb al seu nom. En ella relatem els fets més importants de la seva vida, expliquem com era, com pensava, com es relacionava amb els seus alumnes, i exposem el context educatiu y religiós en què va viure i que van marcar el seu devenir. En els annexes també podem trobar el context polític i social de la seva època. Una segona, en la que pretenem reinterpretar la orientació a partir de la experiència que ha estat la immersió en el pensament i perspectives de Francesc Sagrera. Es presenta un treball sobre diferents corrents en l'orientació per acabar en les definicions d'orientació actuals. Així mateix hem exposat la nostra pròpia teoria d'orientació i la de Francesc Sagrera, considerant a Francesc Sagrera com un gran orientador dels seus alumnes. A la tercera part, analitzem el pensament de Francesc Sagrera amb els seus escrits, les cartes que va escriure als seus deixebles, i entrevistes amb els seus deixebles amb la finalitat d'entendre les diferents dimensions de la seva figura, el seu pensament i la seva praxis. En la quarta part analitzem els problemes que té plantejats l'educació d'avui desde la nostra perspectiva, i es plantegen propostes a partir del model de Francesc Sagrera, posant de manifest la vigència de la seva teoria i la seva pràctica.

[es] Esta tesis quiere poner de relieve la vigencia de las teorías y prácticas educativas de Francesc Sagrera, Escolapio que ejerció su tarea entre el 1927 y el 1940, como referente para la educación actual. Su concepción democrática de la sociedad y el valor de la justicia social desde el punto de vista evangélico, que inculcaba a sus alumnos a la vez que los sensibilizaba y los preparaba para ser agentes de cambio para una humanidad mejor, es un referente para el sistema educativo actual, en el que encontramos graves dificultades de convivencia y diálogo. La vivencia de unos valores dentro de las aulas, con actitudes positivas respecto a ellos, puede ser un gran motor del proceso educativo. Con este convencimiento queremos hacer una aportación al sistema educativo a través de la experiencia, la teoría y el modelo vital de Francesc Sagrera. Para ello hemos dividido la tesis en cuatro partes: Una primera comprende la Biografia de Francesc Sagrera, explicada a través de sus propios manuscritos, las biografías publicadas hasta el momento y un trabajo de campo en el que hemos recogido los testimonios de sus discípulos, que han formado una fundación con su nombre. En ella relatamos los hechos más importantes de su vida, explicamos cómo era como pensaba, como se relacionaba con sus alumnos y exponemos el contexto educativo y religioso en el que vivió y que marcaron su devenir. En los anexos también podemos encontrar el contexto político y social de su época. Una segunda, en la que pretendemos reinterpretar la orientación a partir de la experiencia que ha supuesto la inmersión de le pensamiento y perspectivas de Francesc Sagrera. Se presenta un trabajo sobre diferentes corrientes en la orientación para acabar en las definiciones de orientación actuales. Así mismo, hemos expuesto nuestra propia teoría de orientación y la de Francesc Sagrera, considerando a Francesc Sagrera como un gran orientador de sus alumnos. En la tercera parte, analizamos el pensamiento de Francesc Sagrera con sus escritos, las cartas que escribió a sus discípulos, y entrevistas con estos con la finalidad de entender las diferentes dimensiones de su figura, su pensamiento y su praxis. En la cuarta parte analizaremos los problemas que tiene planteados la educación de hoy desde nuestra perspectiva y planteamos propuestas a partir del modelo de Francesc Sagrera, poniendo de manifiesto la vigencia de su teoría y su práctica.