BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] L'article se centra en la figura del bandoler Jaime Alfonso, conegut com el Barbut i la seua presa de partit pel bàndol realista durant la guerra civil de 1822-23. Després que les noves autoritats liberals es negaren a indultar-ho, Alfonso va entrar en un procés de politització de les seues accions, compaginant la seua activitat delictiva amb la defensa de la religió i del "bon monarca", amb les quals les va legitimar. Va participar en xocs militars que van sembrar la inquietud en la zona limítrof entre les províncies d'Alacant i Múrcia, centrats particularment a Oriola, epicentre de la rebel·lió realista.

[es] El artículo se centra en la figura del bandolero Jaime Alfonso, conocido como el Barbut y su toma de partido por el bando realista durante la guerra civil de 1822-23. Después que las nuevas autoridades liberales se negasen a indultarlo, Alfonso entró en un proceso de politización de sus acciones, compaginando su actividad delictiva con la defensa de la religión y del "buen monarca", con lo que las legitimó. Participó en choques militares que sembraron la inquietud en la zona limítrofe entre las provincias de Alicante y Murcia, centrados particularmente en Orihuela, epicentro de la rebelión realista.
[ca] Adela Margot fou una cupletista d'origen madrileny que va obtindre especial rellevància a València entre els anys 1911 i 1919, amb un ressò que ha perviscut fins a l'actualitat. L'estudi explora la idea que l'èxit de l'artista es va articular al voltant del conflicte sobre els espectacles que va enfrontar a les diferents ideologies polítiques presents aquell moment. A través de la figura de la Margot es va personalitzar la lluita per l'hegemonia discursiva d'allò considerat moralment desitjable en relació amb l'erotisme en escena, un protagonisme que va col·laborar en la popularització massiva del cuplet entre públic de la regió. Al mateix temps, Margot va recollir i va saber explotar els escàndols que esdevingueren al seu voltant per a mantindre l'estatus artístic mentre s'adaptava a les exigències dels canvis en els models femenins artístics de l'època. A través de la reconstrucció del recorregut biogràfic de l'artista, l'article aborda qüestions relatives a les dinàmiques de construcció de la celebritat local en interacció amb els discursos i productes culturals de l'entorn, participant en la comprensió global del fenomen de les estrelles en el gènere del cuplet.

[es] Adela Margot, cupletista de origen madrileño, obtuvo especial relevancia en Valencia entre los años 1911 y 1919, con un eco que ha pervivido hasta la actualidad. El presente estudio explora la idea de que el éxito de la artista se articuló alrededor del conflicto sobre los espectáculos que enfrentó a las diferentes ideologías políticas presentes aquel momento. A través de la figura de la Margot se personalizó la lucha por la hegemonía discursiva de aquello considerado moralmente deseable en relación con el erotismo en escena, un protagonismo que colaboró en la popularización masiva del cuplé entre público de la región. Margot recogió y supo explotar los escándalos que acontecieron a su alrededor para mantener el estatus artístico mientras se adaptaba a las exigencias de los cambios en los modelos femeninos artísticos de la época. A través de la reconstrucción del recorrido biográfico de la artista, el presente trabajo aborda cuestiones relativas a las dinámicas de construcción de la celebridad local en interacción con los discursos y productos culturales del entorno, participando en la comprensión global del estrellato en el género del cuplé.
[ca] La utilització de tècniques d'elongació muscular s'ha emprat durant molt de temps abans d'iniciar activitats físiques per incrementar l'activació, augmentar l'amplitud articular o com a part de tècniques d'escalfament. En els últims anys, hi ha hagut discrepància a l'hora d'emprar elongacions estàtiques (STA), dinàmiques o intermitents (DYN), o no fer-ne (CON) abans d'iniciar la sessió d'Educació Física. L'objectiu d'aquest estudi va ser esbrinar quin tipus de treball de flexibilitat obtindria millors resultats en el salt amb contramoviment (CMJ) amb les variables: índex de força relativa (RSI), alçada del salt (HGT) i temps de contacte (CT) amb una plataforma de contacte. Van formar part d'aquesta investigació 86 participants de 16.74 ± 0.19 anys, 65.17 ± 30.03 kg i 1.71 ± 0.09 m. Tots els participants es van sotmetre de forma aleatoritzada als 3 protocols, 2 d'elongació (STA i DYN) durant 30 segons i 1 de control sense cap elongació (CON). Els resultats van mostrar increments significatius en l'RSI i HGT (p < .001) en la condició de DYN vs. CON i STA. D'altra banda, el CT va mostrar augments significatius en STA respecte a CON (p < .01) i DYN. A partir dels resultats obtinguts, es podria afirmar que un programa agut d'estiraments dinàmics podria produir millores sobre el salt amb contramoviment (CMJ) en comparació amb l'absència d'estirament o un manteniment d'elongació muscular de 30 s.

[es] La utilización de técnicas de elongación muscular se ha puesto en práctica durante mucho tiempo antes de iniciar actividades físicas para incrementar la activación, aumentar la amplitud articular o como parte de técnicas de calentamiento. En los últimos años, ha habido discrepancia a la hora de utilizar elongaciones estáticas (STA), dinámicas o intermitentes (DYN), o no hacerlas (CON) antes de iniciar la sesión de Educación Física. El objetivo de este estudio fue averiguar qué tipo de trabajo de flexibilidad obtendría mejores resultados en el salto con contramovimiento (CMJ) con las variables: índice de fuerza relativa (RSI), altura del salto (HGT) y tiempo de contacto (CT) con una plataforma de contacto. Formaron parte de esta investigación 86 participantes de 16.74 ± 0.19 años, 65.17 ± 30.03 kg y 1.71 ± 0.09 m. Todos los participantes se sometieron de forma aleatorizada a los 3 protocolos, 2 de elongación (STA y DYN) durante 30 segundos y 1 de control sin ninguna elongación (CON). Los resultados mostraron incrementos significativos en el RSI y HGT (p < .001) en la condición de DYN vs. CON y STA. Por otra parte, el CT mostró aumentos significativos en STA con respecto a CON (p < .01) y DYN. A partir de los resultados obtenidos, se podría afirmar que un programa agudo de estiramientos dinámicos podría producir mejoras sobre el salto con contramovimiento (CMJ) en comparación con la ausencia de estiramiento o un mantenimiento de elongación muscular de 30 s.
[ca] Les restes humanes de Les Llometes (Alcoi, Alacant) corresponen a 17 homes, 11 dones i un individu infantil d'uns 8 anys. Les datacions C14 de les restes mostren un ús de l'espai funerari (Gruta i Clivella) durant el III mil·lenni aC. Destaca una prevalença elevada d'hiperostosi poròtica (60% en homes i 30% en dones). Les dades paleogenètiques expliquen una gran diversitat poblacional i dues dones que presenten vincles familiars.

[es] Los restos humanos de Les Llometes (Alcoi, Alicant) corresponden a 17 hombres, 11 mujeres y un individuo infantil de unos 8 años. Las dataciones C14 de los restos muestran un uso del espacio funerario (Gruta y Grieta) durante el III milenio a. C. Destaca una prevalencia elevada de hiperostosis porótica (60 % en hombres y 30 % en mujeres). Los datos paleogenéticos explican una gran diversidad poblacional y dos mujeres que presentan vínculos familiares.
[ca] Tot quant fa la biblioteca és comunicació, voluntària o involuntàriament. La comunicació no és una activitat opcional. La biblioteca comunica sí o sí, ho sàpia o no, ho vulga o no, conscient o inconscientment... (adaptació al camp de la biblioteca de les paraules de Daniel Scheisohn). Amb aquestes premisses comencem aquest Manual de bones pràctiques de comunicació interna en la BUA, amb l'objectiu d'orientar, d'una manera senzilla i pràctica, cap a les eines, tècniques i canals de comunicació interna de la biblioteca, perquè aconseguisca desenvolupar una comunicació interna efectiva, estratègicament enfocada com un recurs necessari i de gran valor, que reforce l'abast dels objectius del servei.

[es] Todo cuanto hace la biblioteca es comunicación, voluntaria o involuntariamente. La comunicación no es una actividad opcional. La biblioteca comunica sí o sí, lo sepa o no, lo quiera o no, consciente o inconscientemente… (adaptación al campo de la biblioteca de las palabras de Daniel Scheisohn). Con estas premisas comenzamos este Manual de buenas prácticas de comunicación interna en la BUA, con el objetivo de orientar, de una manera sencilla y práctica, hacia las herramientas, técnicas y canales de comunicación interna de la biblioteca, para que consiga desarrollar una comunicación interna efectiva, estratégicamente enfocada como un recurso necesario y de gran valor, que refuerce el alcance de los objetivos del servicio.
[ca] Es proposa ací una reflexió sobre la producció simbòlica de la ciutat i la seua dependència dels espais i temps que en aquesta genera la globalització, dominats per la desigualtat i la tensió inclusió/exclusió. Si la democràcia requereix una base territorial de la sobirania, com s'articula aquesta en els temps fluids del capitalisme cognitiu? Com es planifica en una ciutat travessada pels no-llocs i no-temps de la desigualtat? Les fórmules de la democràcia representativa no poden donar-se prematurament per caducades, quan encara no s'han desenvolupat en tota la seua extensió, quan les experiències de democràcia directa no han mostrat encara les seues capacitats. És temps d'assajar fórmules de democràcia deliberativa basades en ciutadania inclusives.

[es] Se propone aquí una reflexión sobre la producción simbólica de la ciudad y su dependencia de los espacios y tiempos que en esta genera la globalización, dominados por la desigualdad y la tensión inclusión/exclusión. Si la democracia requiere una base territorial de la soberanía, ¿cómo se articula esta en los tiempos fluidos del capitalismo cognitivo? ¿Cómo se planifica en una ciudad atravesada por los no-lugares y no-tiempos de la desigualdad? Las fórmulas de la democracia representativa no pueden darse prematuramente por caducadas, cuando aún no se han desarrollado en toda su extensión, cuando las experiencias de democracia directa no han mostrado aún sus capacidades. Es tiempo de ensayar fórmulas de democracia deliberativa basadas en ciudadanía inclusivas.
[ca] Aquest capítol té l'objectiu de mostrar les relacions entre gènere i identitat nacional en l'obra de l'autora catalana Montserrat Roig, que des del compromís cívic amb la llengua i el país propis reivindica també el seu paper com a dona escriptora i periodista en un context, els anys setanta i vuitanta a l'Estat espanyol, en què la societat (i, especialment, les dones) pateix les contradiccions causades per la confluència dels aires democràtics renovadors i l'herència feixuga de la dictadura franquista.

[es] Este capítulo tiene el objetivo de mostrar las relaciones entre género e identidad nacional en la obra de la autora catalana Montserrat Roig, quien desde el compromiso cívico con la lengua y el país propios reivindica también su papel como mujer escritora y periodista en un contexto, los años setenta y ochenta en el Estado español, durante el cual la sociedad (y, especialmente, las mujeres) sufre las contradicciones causadas por la confluencia de los aires democráticos renovadores y la herencia pesada de la dictadura franquista.
[ca] Estudiem les evidències de l'ocupació romana a L'Alcoià i El Comtat (Alacant, Espanya). A partir del reconeixement superficial del terreny i de la revisió dels materials arqueològics proposem una caracterització del poblament entre els ss. I aC i VII dC. L'anàlisi ens permet proposar una ocupació densa i estructurada, encara que de marcat caràcter rural, que contrasta amb les tradicionals visions de la zona com un espai marginal en l'època romana.

[es] Estudiamos las evidencias de la ocupación romana en L'Alcoià y El Comtat (Alicante, España). Mediante el reconocimiento superficial del terreno y la revisión de los materiales arqueológicos se propone la caracterización del poblamiento entre los s. I a.C. y VII d.C. El análisis ofrece una ocupación densa y estructurada, aunque de marcado carácter rural, que contrasta con las tradicionales visiones de la zona como un espacio marginal en época romana.
[ca] Es presenta un nou jaciment arqueològic amb unes característiques i restes materials que permeten adscriure'l a la fase campaniforme, així com realitzar algunes consideracions pel que fa a la problemàtica que està plantejant-se actualment amb relació als canvis del patró d'assentament en aquest horitzó.

[es] Se presenta un nuevo yacimiento arqueológico cuyas características y restos materiales permiten adscribirlo a la fase campaniforme y realizar algunas consideraciones sobre la problemática que actualmente se está planteando en relación con los cambios en el patrón de asentamiento durante dicho horizonte.
[ca] El nostre objectiu és realitzar una breu aproximació a la presència de Guardamar en la producción lexicogràfica i dialectal del Baix Segura. Per això, volem atendre a les actituds de diferenciació per criteri lingüístic dels castellanoparlants de la seua comarca, i també a les referències a aquesta localitat en els vocabularis locals i comarcals. Valorarem la rellevància d'afegir aquesta localitat en la producció comarcal, perquè és un illot valencianoparlant en aquesta comarca castellanoparlant que, al mateix temps, es considera una subàrea del dialecte murcià. Aquest enfocament ens condueix a la problemàtica del desajustament entre frontera lingüística i frontera político-administrativa, però recopilaría les interferències lèxiques en els dos blocs lingüístics en contacte, per ser aquesta la zona fronterera més meridional de la frontera lingüística entre el català i el castellà.

[es] El objetivo de este artículo es realizar una breve incursión sobre la presencia de Guardamar del Segura en la producción lexicográfica y dialectal de la Vega Baja del Segura. Para ello, atendemos a las actitudes de diferenciación por criterio lingüístico por parte de los castellanohablantes de su comarca, y también a las referencias a esta localidad en los vocabularios locales y comarcales. Pretendemos así valorar la relevancia de incorporar en la producción comarcal a esta localidad, al ser un islote valencianohablante en esta comarca castellanohablante que a su vez se considera una subárea del dialecto murciano. Este enfoque lexicográfico nos conduce a la problemática del desajuste entre frontera lingüística y frontera político-administrativa, pero recopilaría las interferencias léxicas en ambos bloques lingüísticos en contacto, por ser esta la zona fronteriza más meridional de la frontera lingüística entre el catalán y el castellano.
[ca] L'alzina carrasca (Quercus rotundifolia Lam.) és una espècie de capacitat rebrotadora que després dels incendis canvia la seua estructura, donant lloc a bosquets amb una elevada quantitat de peus. L'aclarida selectiva de peus és una pràctica silvícola que s'aplica a fi de restablir l'estructura del carrascal. L'objectiu principal d'este estudi és el seguiment de la resposta del carrascal després de la realització de diverses actuacions d'aclarida selectiva, per tal d'ampliar els coneixements i poder dur a terme una adequada gestió del carrascal. Aquesta resposta es va estudiar per mitjà de l'anàlisi comparativa entre tractaments (Control, aclarida del 25% i aclarida del 50% de l'àrea basimètrica total) de distintes variables de l'estructura del carrascal. Els resultats van mostrar canvis significatius en les variables, principalment, en les aclarides del 50% d'extracció de l'àrea basimètrica total on disminuïx el LAI, el percentatge de recobriment dels estrats arbustiu i herbaci, l'equitativitat i la diversitat de la comunitat vegetal, mentre que augmenta el percentatge de sòl nu, la taxa de creixement i la densitat de rebrots. Aquests canvis no es recuperen després d'un any. Aquests resultats poden variar després de la regeneració en en el temps, per tant es proposa la continuïtat del seguiment.

[es] La encina carrasca (Quercus rotundifolia Lam.) es una especie de capacidad rebrotadora que tras los incendios cambia su estructura, dando lugar a bosquetes con una elevada cantidad de pies. El resalveo es una práctica silvícola que se aplica con el fin de restablecer la estructura del encinar. El objetivo principal de este estudio es el seguimiento de la respuesta del encinar tras la realización de diversas actuaciones de resalveo, para ampliar los conocimientos y poder llevar a cabo una adecuada gestión de los encinares. Esta respuesta se estudió mediante el análisis comparativo entre tratamientos (Control, resalveo del 25% y resalveo del 50% del área basimétrica total) de distintas variables de la estructura del encinar. Los resultados mostraron cambios significativos en dichas variables, principalmente, en los resalveos del 50% de extracción del área basimétrica total en el que disminuye el LAI, el porcentaje de recubrimiento de los estratos arbustivo y herbáceo, la equitatividad y diversidad de la comunidad vegetal, mientras que por otra parte aumenta el porcentaje de suelo desnudo, la tasa de crecimiento y la densidad de rebrotes. Estos cambios no se recuperan tras un año. Estos resultados pueden variar tras la regeneración en el tiempo, por tanto se propone la continuidad del seguimiento.
[ca] La Guerra de Successió Espanyola (1701-1715) va ser un conflicte internacional que va tenir profundes conseqüències a Europa i Espanya, però especialment als regnes que van formar part de l'antiga Corona d'Aragó, entre ells el Regne de València. Durant els anys de 1705, 1706 i 1707 el regne valencià es va convertir en un dels camps de batalla on es va decidir la destinació dels contendents. A aquest fet no va escapar la Vila de Guardamar, que va prendre partit de forma activa, fet pel qual va ser atacada per un dels bàndols en lliça ("assalt anglès"). El present article pretén donar llum sobre els esdeveniments que van afectar Guardamar, del bàndol al que va recolzar, dels possibles motius que la van portar a això i dels fets d'armes que van ocórrer en aquesta anomenada "Reial i Lleial Vila".

[es] La Guerra de Sucesión Española (1701-1715) fue un conflicto internacional, que tuvo hondas consecuencias en Europa y España, pero especialmente en los reinos que formaron la antigua Corona de Aragón, entre ellos el Reino de Valencia. Durante los años de 1705, 1706 y 1707 el reino valenciano se convirtió en uno de los campos de batalla, donde se decidió el destino de los contendientes. A este hecho no escapó la Villa de Guardamar, que tomó partido de forma activa, por lo que fue atacada por uno de los bandos en liza ("asalto inglés"). El presente artículo pretende dar luz sobre los acontecimientos que afectaron a Guardamar, del bando al que apoyó, de los posibles motivos que la llevaron a ello y de los hechos de armas que ocurrieron en esta denominada "Real y Leal Villa".
[ca] Aquest article es proposa analitzar la problemàtica política i social en l'existència, ús i aprofitament de salines en el sud del regne de València, un ús molt dens des de les primeres dècades del segle XIV, però de l'explotació del qual tenim grans mancances informatives i absències historiogràfiques. Així mateix s'examinaran els seus sistemes d'explotació des del punt de vista de recursos naturals i productius, els espais de treball on es va generar un mercat laboral; la incentivació política per les explotacions salineres, motor d'aprofitament de tal recurs natural, i les diferents fases de producció i explotació de la sal, sempre en relació a la seua importància en el consum, mercat rural i urbà i sobretot la seua penetració en els mercats mediterranis.

[es] Este artículo se propone analizar la problemática política y social en la existencia, uso y aprovechamiento de salinas en el sur del reino de Valencia, un uso muy denso desde las primeras décadas del siglo XIV, pero de cuya explotación tenemos grandes carencias informativas y ausencias historiográficas. Asimismo se examinará los sistemas de explotación de las mismas desde el punto de vista de recursos naturales y productivos, los espacios de trabajo donde se generó un mercado laboral; la incentivación política por las explotaciones salineras, motor de aprovechamiento de tal recurso natural y las distintas fases de producción y explotación de la sal, siempre en relación a su importancia en el consumo, mercado rural y urbano y sobre todo su penetración en los mercados mediterráneos.
[ca] A travé de l'estudi d'un conjunt d'instruments lítics procedents d'un ampli nombre d'assentaments de l'edat del bronze, situats a la foia d'Alcoi, es realitza una aproximació al conjunt de processos que van constituir els modes de treball i les maneres de vida d'aquelles entitats socials.

[es] A través del estudio de un conjunto de instrumentos líticos procedentes de un amplio número de asentamientos de la Edad del Bronce ubicados en la Hoya de Alcoi se realiza una aproximación al conjunto de procesos que constituyeron los modos de trabajo y modos de vida de aquellas entidades sociales.
[ca] En aquest treball s'ha estudiat l'evolució de l'activitat agrícola en la localitat de Pego (Marina Alta) fins avui en dia i com ha afectat socioeconòmicament en la configuració del municipi. S'ha centrat sobretot en els problemes globals i locals que provoquen una crisi del sector, així com el plantejament d'una sèrie d'alternatives per rendibilitzar l'agricultura centrades a beneficiar la població local.

[es] En este trabajo se ha estudiado la evolución de la actividad agrícola en la localidad de Pego (Marina Alta) hasta el día de hoy y como ha afectado socioeconómicamente en la configuración del municipio. Se ha centrado en los problemas globales y locales que provocan una crisis del sector, así como el planteamiento de alternativas con el objetivo de rentabilizar la agricultura centrado en beneficiar a la población local.
[ca] La festa de Moros i Cristians a dia d'avui està implantada en moltes poblacions de la província d'Alacant i és part de la identitat cultural actual de aquests municipis, però la seua història és la suma de les festes que estaven permeses des de l'Edat Mitjana fins a l'Edat Moderna. En aquest treball es pretén assenyalar que un dels orígens de la Festa de Moros i Cristians era a les festes reials realitzades i permeses per la monarquia, i un altre, estava en les festes religioses, i especialment, en la festa de Corpus Christi. A això caldria sumar-li aquelles festes o celebracions amb ús d'armes, és a dir, els festejos amb elements militars que van donar lloc al que avui dia coneixem com la Festa de Moros i Cristians.

[es] La Fiesta de Moros y Cristianos está implantada en muchas poblaciones de la provincia de Alicante y forma parte de la actual identidad cultural de estas, pero su historia es la suma de las fiestas que estaban permitidas desde la Edad Media hasta la Edad Moderna. En este trabajo se pretende señalar que uno de los orígenes de la Fiesta de Moros y Cristianos estaba en las fiestas reales realizadas y permitidas por la monarquía, y otro, estaba en las fiestas religiosas, y en especial, en la fiesta del Corpus Christi. A ello habría que sumarle aquellas fiestas o festejos con uso de armas, es decir, los festejos con elementos militares que dieron lugar a lo que hoy en día conocemos como la Fiesta de Moros y Cristianos.