[ca] La densitat mamogràfica de la mama (MBD) reflecteix la quantitat d'àrea fibroglandular del teixit mamari que apareix blanca i brillant a les mamografies, comunament coneguda com a densitat percentual de la mama (PD%). El MBD és un factor de risc per al càncer de mama i un factor de risc per emmascarar tumors. Tot i això, l'estimació precisa de la DMO amb avaluació visual continua sent un repte a causa del contrast feble i de les variacions significatives en els teixits grassos de fons en les mamografies. A més, la interpretació correcta de les imatges de mamografia requereix experts mèdics altament capacitats: És difícil, laboriós, car i propens a errors. No obstant això, el teixit mamari dens pot dificultar la identificació del càncer de mama i associar-se amb un risc més gran de càncer de mama. Per exemple, s'ha informat que les dones amb una alta densitat mamària en comparació amb les dones amb una densitat mamària baixa tenen un risc de quatre a sis vegades més gran de desenvolupar la malaltia. La clau principal de la computació de densitat de mama i la classificació de densitat de mama és detectar correctament els teixits densos a les imatges mamogràfiques. S'han proposat molts mètodes per estimar la densitat mamària; no obstant això, la majoria no estan automatitzats. A més, s'han vist greument afectats per la baixa relació senyal-soroll i la variabilitat de la densitat en aparença i textura. Seria més útil tenir un sistema de diagnòstic assistit per ordinador (CAD) per ajudar el metge a analitzar-lo i diagnosticar-lo automàticament. El desenvolupament actual de mètodes daprenentatge profund ens motiva a millorar els sistemes actuals danàlisi de densitat mamària. L'enfocament principal de la present tesi és desenvolupar un sistema per automatitzar l'anàlisi de densitat de la mama ( tal com; Segmentació de densitat de mama (BDS), percentatge de densitat de mama (BDP) i classificació de densitat de mama (BDC) ), utilitzant tècniques d'aprenentatge profund i aplicant-la a les mamografies temporals després del tractament per analitzar els canvis de densitat de mama per trobar un pacient perillós i sospitós.

[es] La densidad mamográfica de la mama (MBD) refleja la cantidad de área fibroglandular del tejido mamario que aparece blanca y brillante en las mamografías, comúnmente conocida como densidad porcentual de la mama (PD%). El MBD es un factor de riesgo para el cáncer de mama y un factor de riesgo para enmascarar tumores. Sin embargo, la estimación precisa de la DMO con evaluación visual sigue siendo un reto debido al contraste débil y a las variaciones significativas en los tejidos grasos de fondo en las mamografías. Además, la interpretación correcta de las imágenes de mamografía requiere de expertos médicos altamente capacitados: Es difícil, laborioso, caro y propenso a errores. Sin embargo, el tejido mamario denso puede dificultar la identificación del cáncer de mama y asociarse con un mayor riesgo de cáncer de mama. Por ejemplo, se ha informado que las mujeres con una alta densidad mamaria en comparación con las mujeres con una densidad mamaria baja tienen un riesgo de cuatro a seis veces mayor de desarrollar la enfermedad. La clave principal de la computación de densidad de mama y la clasificación de densidad de mama es detectar correctamente los tejidos densos en las imágenes mamográficas. Se han propuesto muchos métodos para la estimación de la densidad mamaria; sin embargo, la mayoría de ellos no están automatizados. Además, se han visto gravemente afectados por la baja relación señal-ruido y la variabilidad de la densidad en apariencia y textura. Sería más útil disponer de un sistema de diagnóstico asistido por ordenador (CAD) para ayudar al médico a analizarlo y diagnosticarlo automáticamente. El desarrollo actual de métodos de aprendizaje profundo nos motiva a mejorar los sistemas actuales de análisis de densidad mamaria. El enfoque principal de la presente tesis es desarrollar un sistema para automatizar el análisis de densidad de la mama ( tal como; Segmentación de densidad de mama (BDS), porcentaje de densidad de mama (BDP) y clasificación de densidad de mama (BDC)), utilizando técnicas de aprendizaje profundo y aplicándola en las mamografías temporales después del tratamiento para analizar los cambios de densidad de mama para encontrar un paciente peligroso y sospechoso.