[ca] Campylobacter i Salmonella són els bacteris enteropatogens transmesos pels aliments més importants a nivell mundial. Les infeccions causades per aquests bacteris representen un greu problema econòmic i de salut pública. Ambdós bacteris tenen la capacitat d'infectar diferents espècies d'animals domèstics i silvestres. El contacte proper entre aquests animals i l'home és un factor de risc d'infeccions humanes. Tot i així, hi ha poques dades sobre la incidència, susceptibilitat antimicrobiana i diversitat genètica de Campylobacter i Salmonella en aus silvestres i aus de corral criades a l'aire lliure al sud d'Europa. Per aquest motiu es va realitzar un ampli mostreig amb la finalitat d'avaluar quina és la contribució de les aus domèstiques (aus de corral criades a l'aire lliure) i silvestres (ànecs i gavines) en l'epidemiologia i resistència antimicrobiana de Salmonella spp. i Campylobacter spp. a l'àrea del Mediterrani occidental i Atlàntic oriental. En aquests estudis vam trobar que les aus de cria a l'aire lliure i algunes espècies d'ànecs i gavines (en especial la gavina corsa) són un reservori important de Campylobacter. L'espècie de Campylobacter aïllada amb més freqüència en aus domèstiques i gavines va ser C. jejuni, en canvi en els ànecs ho va ser C. coli. D'altra banda, ni les aus de cria a l'aire lliure ni els ànecs són reservoris importants de Salmonella spp., mentre que les gavines (gavina corsa i gavià argentat) són reservoris importants d'aquest patogen. Es van aïllar una gran diversitat de serotips de Salmonella procedents de gavines, alguns d'ells de gran importància per a la salut pública. A la majoria de les colònies de gavines estudiades s'hi van aïllar S. Enteriditis i S. Typhimurium, els dos serotips més importants que causen malalties transmeses per aliments a l'home. És destacable la diferència entre les diferents espècies d'aus portadores de Campylobacter o Salmonella. Les espècies amb hàbits copròfags i/o carronyers van presentar una gran prevalença d'aquests bacteris. Les aus silvestres no entren en contacte amb antimicrobians de manera natural. No és sorprenent, doncs, que tots els aïllats de Campylobacter procedents d'ànecs fossin susceptibles a tots els antimicrobians estudiats. En canvi, les soques de Salmonella i Campylobacter aïllades de gavines i aus de cria a l'aire lliure van presentar resistència a diversos antimicrobians. Les resistències principals van ser a fluoro(quinones) i a tetraciclines, cosa que representa un problema de salut pública important ja que són els agents més utilitzats per a tractar infeccions entèriques humanes. Es va avaluar la diversitat genètica de Campylobacter i Salmonella mitjançant ERIC-PCR i PFGE. La gran diversitat de soques de Campylobacter i Salmonella trobades en aus silvestres suggereix l'existència de més d'una font d'infecció. Per altra banda, en diverses ocasions es va detectar la mateixa soca de Salmonella en diferents colònies i espècies de gavines. Aquest resultat suggereix un origen comú de la infecció o una dispersió de soques de Salmonella mitjançant moviments migratoris o de dispersió de les gavines. La detecció del mateix patró PFGE de Salmonella Kottbus tant en aus domèstiques com en gavines suggereix l'existència d'una circulació d'aquests bacteris entre aus de granja i aus silvestres. Tot i així, calen més estudis per a confirmar-ho. Les dades proporcionades en aquesta tesi confirmen la importància de les aus domèstiques i silvestres com a portadores i disseminadores de Campylobacter i Salmonella així com de resistències antimicrobianes a l'ambient, al sud d'Europa. Cal millorar els esforços de vigilància i desenvolupar estratègies de control adequades per a reduir l'exposició de l'ésser humà a Campylobacter i Salmonella.

[es] Campylobacter y Salmonella son las bacterias enteropatógenas transmitidas por los alimentos más importantes a nivel mundial. Las infecciones causadas por dichas bacterias representan un grave problema económico y de salud pública. Ambas bacterias tienen la capacidad de infectar distintas especies de animales domésticos y silvestres. El estrecho contacto entre éstos y el hombre constituye un riesgo de infecciones humanas. Sin embargo, hay pocos datos sobre la incidencia, susceptibilidad antimicrobiana y diversidad genética de Campylobacter y Salmonella en aves silvestres y aves de corral criadas al aire libre en el sur de Europa. Por ello, se realizó un amplio muestreo con el fin de evaluar cuál es la contribución de las aves domésticas (aves de corral criadas al aire libre) y silvestres (ánades y gaviotas) en la epidemiología y resistencia antimicrobiana de Salmonella spp. y Campylobacter spp. en el área del Mediterráneo occidental y Atlántico oriental. En estos estudios encontramos que las aves de cría al aire libre y algunas especies de ánades y gaviotas (en especial las gaviotas de Audouin) son un reservorio importante de Campylobacter. La especie de Campylobacter aislada con más frecuencia en aves domésticas y gaviotas fue C. jejuni, mientras que en las ánades fue C. coli. Por el contrario, ni las aves de cría al aire libre ni las ánades constituyen un reservorio importante de Salmonella spp, mientras que las gaviotas (gaviota de Audouin y gaviota patiamarilla) son reservorios importantes de este patógeno. Se aislaron una gran diversidad de serotipos de Salmonella procedentes de gaviotas, algunos de ellos de gran importancia para la salud pública. En la mayoría de las colonias de gaviotas estudiadas se aislaron S. Enteriditis y S. Typhimurium, los dos serotipos más importantes que causan enfermedades transmitidas por los alimentos en humanos. Es destable la diferencia entre las distintas especies de aves portadoras de Campylobacter o Salmonella. Las especies con hábitos coprófagos y/o carroñeros presentaron una alta prevalencia de estas bacterias. Las aves silvestres no entran en contacto con antimicrobianos de manera natural. No es pues sorprendente que todos los aislados de Campylobacter procedentes de ànades fuesen susceptibles a todos los antimicrobianos estudiados. Sin embargo, las cepas de Salmonella y Campylobacter aisladas de gaviotas y aves de cría al aire libre presentaron resistencia a varios antimicrobianos. Las principales resistencias fueron a fluoro(quinolonas) y a tetraciclinas, lo que representa un problema de salud pública importante puesto que éstos son los agentes más usados para tratar infecciones entéricas humanas. Se evaluó la diversidad genética de Campylobacter y Salmonella mediante ERIC-PCR y PFGE. La gran diversidad de cepas de Campylobacter y Salmonella encontradas en aves silvestres sugiere la existencia de más de una fuente de infección. Por otro lado, en diversas ocasiones se detectó la misma cepa de Salmonella en diferentes colonias y especies de gaviotas. Este resultado sugiere un origen común de la infección o una dispersión de cepas de Salmonella mediante movimientos migratorios o de dispersión de las gaviotas. La detección del mismo patrón PFGE de Salmonella Kottbus tanto en aves domésticas como en gaviotas sugiere que existe una circulación de estas bacterias entre aves de granja y aves silvestres. Sin embargo, se necesitan más estudios para confirmarlo. Los datos proporcionados en esta tesis confirman la importancia de las aves domésticas y silvestres como portadoras y diseminadoras de Campylobacter y Salmonella así como de resistencias antimicrobianas al ambiente, en el sur de Europa. Es necesario mejorar los esfuerzos de vigilancia y desarrollar estrategias de control adecuadas para reducir la exposición del ser humano a Campylobacter y Salmonella.