[ca] La rellevància pronòstica del control òptim dels factors de risc cardiovascular en la prevenció secundària és indubtable. Tot i aquesta evidència, tant en estudis internacionals com en el nostre medi, descriu després d'una síndrome coronària aguda una alta prevalença de mal control de factors de risc modificables com la dislipèmia i una infrautilització de les teràpies farmacològiques hipolipemiants existents. L'objectiu d'aquesta tesi doctoral per compendi d'articles va ser avaluar l'eficàcia d'una intervenció intensiva i protocol·litzada d'optimització del tractament hipolipemiant. L'eficàcia es va mesurar en termes d'assolir els valors de colesterol LDL aconsellats en prevenció secundària. Aquesta avaluació es va fer mitjançant dos treballs publicats. El primer treball està basat en un estudi aleatoritzat que va comparar la intervenció dissenyada, basada en coordinació per infermeria, amb la pràctica habitual i observem una millora significativa en el control de la dislipèmia en el grup intervenció. Posteriorment vam posar a marxa un registre observacional que va valorar la mateixa estratègia en vida real. El seguiment es va fer amb ús de dispositius mòbils. A aquest cas confirmem que més del 70% dels pacients aconseguien arribar al valor objectiu de colesterol LDL en un curt període de temps. Aquests resultats milloren significativament els descrits a la literatura. Per tant, concloem que una intervenció intensiva, estructurada, coordinada per infermeria i basada en dispositius mòbils després d'una síndrome coronària aguda, s'associa amb una millora significativa del control de la dislipèmia amb l'impacte en la prevenció cardiovascular que això implica.

[es] La relevancia pronóstica del control óptimo de los factores de riesgo cardiovascular en la prevención secundaria es indudable. A pesar de esta evidencia, tanto en estudios internacionales como en nuestro medio, se describe tras un síndrome coronario agudo una alta prevalencia de mal control de factores de riesgo modificables como la dislipemia y una infrautilización de las terapias farmacológicas hipolipemiantes existentes. El objetivo de esta tesis doctoral por compendio de artículos fue evaluar la eficacia de una intervención intensiva y protocolizada de optimización del tratamiento hipolipemiante. La eficacia se midió en términos de alcanzar los valores de colesterol LDL aconsejados en prevención secundaria. Esta evaluación se realizó mediante dos trabajos publicados. El primer trabajo está basado en un estudio aleatorizado que comparó la intervención diseñada, basada en coordinación por enfermería, con la práctica habitual y observamos una mejoría significativa en el control de la dislipemia en el grupo intervención. Posteriormente pusimos en marcha un registro observacional que valoró la misma estrategia en vida real. El seguimiento se realizó con uso de dispositivos móviles. En este caso confirmamos que más del 70% de los pacientes conseguían llegar al valor objetivo de colesterol LDL en un corto periodo de tiempo. Estos resultados mejoran significativamente los descritos en la literatura. Por lo tanto, concluimos que una intervención intensiva, estructurada, coordinada por enfermería y basada en dispositivos móviles después de un síndrome coronario agudo, se asocia con una mejoría significativa del control de la dislipemia con el impacto en la prevención cardiovascular que ello implica.