[ca] La insuficiència mitral és actualment la segona valvulopatia més freqüent en el nostre entorn. Sense tractament, la morbiditat i mortalitat associades a aquesta entitat és elevada. Una vegada que es desenvolupen els símptomes o la malaltia de la vàlvula es torna severa i/o associada a dades de mal pronòstic, es recomana la reparació o substitució de la vàlvula. Tanmateix, per a un gran nombre de pacients, a causa de l'alta comorbilitat associada, el tractament quirúrgic presenta un alt risc. La reparació mitral percutània per aproximació de vels va sorgir de la necessitat d'oferir un tractament segur i eficaç als pacients considerats d'alt risc quirúrgic. En els darrers anys, l'experiència adquirida i el millor disseny dels dispositius disponibles han permès ampliar-ne l'ús i millorar els resultats de la intervenció tant a curt com a mitjà termini. No obstant això, avui dia encara hi ha poques dades disponibles que aportin llum sobre els resultats d'aquest tractament en anatomies considerades "complexes" que clàssicament estan excloses de la majoria d'estudis. A més, fins i tot en el cas de les anatomies "favorables", els estudis COAPT i MITRAFR han posat de manifest la necessitat de millorar la selecció i el timing dels pacients per maximitzar l'eficàcia d'aquesta tècnica. A través d'un compendi de publicacions, aquesta tesi doctoral presenta els resultats de l'aplicació d'aquesta tècnica en anatomies o situacions "complexes", centrant-se especialment en pacients amb calcificació de l'anell mitral i pacients amb disfunció ventricular severa. El primer article d'aquesta tesi examina els resultats clínics i ecocardiogràfics a curt i mitjà termini de la teràpia en una sèrie de pacients consecutius amb calcificació moderada a severa de l'anell mitral i compara aquests resultats amb els de pacients sense aquest grau de calcificació. En el segon article es detallen els resultats de l'aplicació d'aquesta tècnica en pacients amb disfunció ventricular greu, a més de valorar la capacitat predictiva d'anàlisi per strain global longitudinal del ventricle esquerre en aquest subgrup de pacients. Així, s'aporten noves dades que poden contribuir a la caracterització de pacients amb un benefici òptim per al tractament de la insuficiència mitral mitjançant la reparació percutània.

[en] Mitral regurgitation is currently the second most frequent valve disease in our setting. Without treatment, the morbidity and mortality associated with this entity is high. Once symptoms develop or the valve disease becomes severe and/or associated with poor prognostic data, valve repair or replacement is recommended. However, for a large number of patients, due to the high associated comorbidity, surgical treatment presents a high risk. Percutaneous mitral repair by leaflet approach arose from the need to offer a safe and effective treatment for patients deemed at high surgical risk. In recent years, the experience acquired and the improved design of the available devices have allowed its use to be extended and the results of the intervention to be improved both in the short and medium term. However, nowadays, there are still few data available that shed light on the results of this treatment in anatomies considered "complex" which are clasically excluded from most studies. Moreover, even in the case of "favorable" anatomies, the COAPT and MITRAFR studies have highlighted the need to improve patient selection and timing to maximize the efficacy of this technique. Through a compendium of publications, this doctoral thesis presents the results of the application of this technique in "complex" anatomies or situations, focusing in particular on patients with mitral annulus calcification and patients with severe ventricular dysfunction. The first article of this thesis examines the short- and medium-term clinical and echocardiographic results of the therapy in a series of consecutive patients with moderate to severe mitral annulus calcification, and compares these results with those of patients without such calcification. In the second article, the results of the application of this technique in patients with severe ventricular dysfunction are detailed, in addition to assessing the predictive capacity of analysis by longitudinal global strain of the left ventricle in this subgroup of patients. Thus, new data are provided that can contribute to the characterization of patients with optimal benefit for the treatment of mitral regurgitation by percutaneous repair.