[ca] La intervenció del docent d'Educació Física pot ser més eficaç si utilitza determinats estils motivadors que ajudin a generar un entorn d'aprenentatge positiu i a promoure hàbits de vida actius. Tot i això, si es percep com una experiència negativa podria desmotivar l'estudiant i provocar rebuig cap a la pràctica, posant en risc el seu procés d'alfabetització motriu. Seguint un disseny transversal-correlacional, aquest estudi va tenir com a objectiu principal analitzar les relacions entre els estils motivadors dels docents i la directivitat en Educació Física. Hi van participar 500 estudiants de secundària. Es va utilitzar l'escala SIS per determinar l'estil interpersonal docent i l'escala PCT per avaluar la directivitat. Els resultats van indicar que les dimensions de l'escala es correlacionen de manera positiva i significativa entre si, exceptuantne el Caos, que es correlaciona de manera negativa amb Suport a l'Autonomia i Estructurat. La dimensió Control no va donar cap correlació amb la resta de les dimensions avaluades. A més, l'anàlisi clúster va mostrar dos perfils de percepció de l'estil motivador docent: un amb més càrrega directiva, anomenat "dominant", i un altre perfil més autònom, anomenat "adaptatiu". Els resultats revelen vincles positius entre l'estil motivador adaptatiu, que dona suport a l'autonomia de l'estudiant en un clima d'aprenentatge positiu i estructurat, i negatius amb la desatenció i l'abandonament de l'activitat. Aquestes troballes suggereixen que l'estil motivador adaptatiu en l'Educació Física implica l'estudiant de manera més autònoma en les tasques i pot ajudar a crear situacions d'aprenentatge positives que fomentin l'adherència a la pràctica.

[en] The PE teacher's intervention can be more effective if they use certain motivational styles, helping to create a positive learning environment and to promote active lifestyle habits. However, if it is perceived as a negative experience, it could demotivate the learner and provoke rejection of the practice, thus jeopardising the motor literacy process. Following a cross-sectional-correlational design, the main objective of this study was to analyse the relationships between teachers' motivational styles and directiveness in Physical Education. 500 secondary school students participated. The SIS scale was used to determine interpersonal teaching style and the PCT scale was used to assess directiveness. The results indicated that the scale dimensions correlate positively and significantly with each other, except for Chaos, which correlates negatively with Autonomy Support and Structure. The Control dimension did not show any correlation with the rest of the dimensions assessed. In addition, the cluster analysis showed two profiles of teacher motivational style perceptions: a more directive one, called "dominant", and a more autonomous profile, called "adaptive". The results reveal positive links between adaptive motivational style, which supports learner autonomy in a positive and structured learning climate, and negative links with inattention and dropout. These findings suggest that the adaptive motivational style in PE involves the learner more autonomously in tasks and can help to create positive learning situations that encourage adherence to practice.