BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] El present estudi se centra en el procés de gramaticalització del connector de contrast baldament des del sentit inicial d'adverbi desideratiu fins al valor de marcador discursiu concessiu actual. Ací, parem especial atenció a un valuós exemple del Curial e Güelfa que suggereix quin degué ser el punt de partida d'aquest procés. Examinem l'evolució del connector d'acord amb Lingüística Cognitiva i, concretament, amb la Teoria de la Gramaticalització. Tenim en compte, a més, la Teoria de l'Argumentació. La Teoria de la (Inter)subjectivació i la Teoria de la Inferència Invitada del Canvi Semàntic ens ajuden a revisar les fonts i els valors de baldament en català des del segle XIV al segle XIX.

[en] Our present study focuses on the grammaticalization process of the counterargumentative connective baldament from its initial sense as a desiderative adverb to the first traces of its current value as a concessive discourse marker. Here, we pay special attention to a valuable example taken from Curial e Güelfa that indicates what may have been the point of departure for this process. We examine the evolution of this connective within the framework of Cognitive Linguistics and, more concretely, Grammaticalization Theory. We also take into account Argumentation Theory. Further, Intersubjectification Theory and Invited Inference Theory help us review the sources and values of baldament in Catalan between the 14 th and 19 th centuries.
[ca] Introducció a la conformació del romacer de tradició hispànica a les illes Filipines i la presència del Regne de València com espai literari en una literatura asiàtica. Al treball acompanya la descripció i traducció directa des del bicolà al valencià d'un dels principals romanços filipins que tracten del Regne de Valencia: Cabayong Tabla. Buhay ni Principe don Juan Asin ni Princesa Dña. Maria Sa Cahadean nin Valencia asin Asturias –"Cavall de Taula" –, text per primera vegada traduït a qualsevol llengua. Així mateix, analitzem les fonts i descrivim la història argumental i la presència de València al Romancer filipí con a treball comparatista que puga donar llum a la formalització del classicisme en les Lletres Filipines des de la literatura medieval de tradició hispànica.

[en] The paper introduces the development of the Philippine metrical romances from the Hispanic tradition and the presence of the Kingdom of Valencia as Asian literary topic. It is supplied with the first translation ever done from the original Bicolano into Catalan of one of the most relevant romances dealing with the Valencian topic: Cabayong Tabla. Buhay ni Principe don Juan Asin ni Princesa Dña. Maria Sa Cahadean nin Valencia asin Asturias –"Wooden Horse". We analyses the sources and the plot of the romance in order to compare and enlight the genesis of Philippine Classical Literature with the Medieval Hispanic Romancero.
[ca] Es presenta la descripció de Fringilla coelebs i l´estudi de la seua preferència de hàbitats i densitat al P. N. del Carrascal de la Font Roja mitjançant la realització de transectes lineals. L'espècie mostra predilecció pels boscos esclerofils (carrascals), seguit pels pinars mixts, sent nul en matollar i carrascal obert, i escassa en cultius. Les seues densitats reflecteixen un estat de conservació favorable al Parc.

[en] We describe Fringilla coelebs and we study the habitat preferences and densities at the Carrascal de la Font Roja Natural Park by means of lineal transects. The species preferences were sclerophyllous forests (oak forests), followed by mixed oak and pine forest, but was less present in croplands, and was no present in scrublands and open oak forest. The actual species density reflects a good conservation status at the Natural Park.
[ca] La revisió de les imatges pintades en els dos abrics del Barranc de Carbonera, en Beniatjar (València), i el descobriment de nous i importants conjunts amb art rupestre en la Vall d'Albaida, permet replantejar l'origen i difusió de l'Art Esquemàtic en l'Arc mediterrani de la península Ibèrica i la seua relació amb el denominat Art Esquemàtic Antic en les terres valencianes.

[en] The reviewing of the images painted in the two existing rock shelters at the ravine of Barranc de Carbonera close to the town of Beniatjar (Valencia) as well as the discovery of new and important sites containing rock art at the Vall d'Albaida area allow us to rethink and reformulate the origin and dissemination of schematic art in the Mediterranean Arch of the Iberian Peninsula and its relationship with the so-called Ancient Schematic Art in the Valencian Lands.
[ca] Aquest article aporta claus interpretatives per a la contextualització d'Il mestiere di vivere de Cesare Pavese, mostra algunes de les tortuoses contradiccions del malaguanyat escriptor, i analitza la censura que es va operar quan l'editorial Einaudi finalment es va decidir a publicar-ne el cèlebre diari.

[en] This paper focuses on the interpretative keys for the contextualization of Il mestiere di vivere by Cesare Pavese. It shows some of the devious contradictions of the ill-fated writer and it analyzes the censorship applied when Einaudi publishing house finally decided to publish the famous diary.
[ca] Aportació al coneixement fòssils de Conchostracos i aproximació a la determinació de gèneres i espècies tenint en compte la seua anatomia i mode de vida, posant en valor el registre fòssil d'aquestos animals en el nostre país.

[en] Contribution to the fossil knowledge of Conchostracos and approach to the determination of genera and species as well as their anatomy and way of live, valuing the fossil record of these animals in our country.
[ca] La cartografia oficial dels segles XIX i XX es concentra en la Dirección de Hidrografía per a les cartes nàutiques i l'Instituto Geográfico per als mapes topogràfics. Els dos organismes, un controlat per la Marina, i l'altre, dirigit alternativament per enginyers militars o civils, no tingueren mai cap tipus de coordinació. L'anàlisi de les sèries concernents al litoral del migjorn del País Valencià demostra una manca de continuïtat de criteris de selecció de dades i de semiologia. Si la cartografia nàutica va assolir una gran categoria a final del Vuit-cents, a partir del segle XX, va caure en inoperància. Altrament, la de l'Instituto Geográfico ha millorat notablement. Un cop d'ull al registre toponímic ho demostra.

[en] The official cartography from the 19th and 20th centuries gathers at the Dirección de Hidrografía (nautical charts), and at the Instituto Geográfico (topographic maps). Both organizations, the former controlled by the Navy, and the latter alternatively managed by military and civil engineers, never coordinated themselves. The analysis of a series of documents concerning the south coastline of the Valencia Land shows a lack of continuity of criteria with regard to the selection of data and semiology. Although the nautical cartography achieved great ranking at the end of the 19th century, in the 20th century it fell into uselessness. On the other hand, the Instituto Geográfico cartography has improved considerably. Just a look at the toponymic register proves it.
[ca] La llegenda de fra Joan Garí, primer eremita de Montserrat, es documenta entre els segles XIII-XV a través de textos escrits en llatí o en català, però en el segle xvi aquest mateix relat es va transmetre sobretot a través d'obres devotes o historiogràfiques impreses en castellà per autors com Pedro de Burgos, Pedro de Medina o Pere Antoni Beuter. En aquest article s'ofereix un panorama general sobre les reescriptures medievals o cinc-centistes d'aquesta llegenda, i es posa especial èmfasi en dues de les versions castellanes més extenses, ambdues anònimes: la Historia de fray Juan Garín, sense dades tipogràfiques però impresa a Toledo durant els darrers dies de 1527 o poc després; i la Vida de fray Juan Garín (València, 1561), basada en el Libro de los milagros (1536) de Pedro de Burgos. La Vida, gairebé desconeguda, ens ha arribat a través d'un plec solt de la Biblioteca Comunale Augusta de Perugia. A banda d'introduir i comparar la Historia i la Vida amb altres versions de la mateixa llegenda, aquest article ofereix una edició acarada d'ambdós textos.

[en] The legend of friar Joan Garí, the first hermit of Montserrat, is documented between the 13th and 15th centuries through texts written in Latin or Catalan, but in the 16th century the same story was transmitted mainly through devotional or historiographical printed works written in Spanish by authors such as Pedro de Burgos, Pedro de Medina or Pere Antoni Beuter. This article provides an overview of the medieval or sixteenth-century rewritings of this legend, with special emphasis on two of the most extensive Spanish versions, both anonymous: the Historia de fray Juan Garín, without typographic data but printed in Toledo during the last days of 1527 or shortly thereafter; and the Vida de fray Juan Garín (Valencia, 1561), based on the Libro de los Milagros (1536) by Pedro de Burgos. The Vida, an almost unknown work, has reached us through a chapbook of the Biblioteca Comunale Augusta in Perugia. In addition to introducing and comparing the Historia and the Vida with other versions of the same legend, this article offers a face-to-face edition of both texts.
[ca] En aquest estudi, analitzem les relacions intertextuals dels passatges historiogràfics de la Doctrina moral d'en Pacs. Un dels principals objectius és determinar el marc preferent de connexions de l'autor de la Doctrina, per intentar establir si beu principalment de cròniques universals, de les grans compilacions llatines dels segles XIII-XIV, és a dir les obres de Joan de Salisbury, Joan de Gal·les, Vicent de Beauvais, etc., o de les traduccions i els reculls catalans que ja proliferen a principis del s. XV. També ens preguntem si altres obres en català del s. XV poden relacionar-se d'alguna manera amb els passatges historiogràfics de la Doctrina. De fet, la Crònica i dietari del capellà d'Alfons el Magnànim, de la segona meitat del s. XV, transmet un extens fragment sobre la història de Roma que coincideix amb el que trobem en el text de Pacs. I ambdues obres esmenten una sentència sobre la concòrdia ("nam concòrdia parvae res crescunt...") que tingué un gran èxit al llarg de l'edat mitjana.

[en] This paper analyses the intertextual relationships present in the historiographical passages of the Doctrina moral d'en Pacs. One of the main aims of this study is to determine the author's preferred framework of connections. This allows us to establish whether he uses mainly universal chronicles, some of the great 13th and 14th century Latin compilations (such as the works of John of Salisbury, John of Wales, Vincent of Beauvais), or the Catalan translations and compilations spread in the early 15th century. Another objective is to establish if other 15th century Catalan works could be related in some way to the historiographical passages of the Doctrina. In fact, the Crònica i dietari del capellà d'Alfons el Magnànim, written in the second half of the 15th century, transmits an extensive fragment on the history of Rome that matches with one found in the text of Pacs. Moreover, both works mention a sentence about concord ("nam concordia parvae res crescunt...") that enjoyed great success throughout the Middle Ages.
[ca] La literatura i l'educació literària, a través de la formació de la competència lectoliterària, ofereixen al docent la possibilitat de fer despertar un pensament crític entre l'alumnat, de manera que s'eduquen com a lectors literaris i ciutadans en aquesta societat. La literatura fa possible un diàleg intel·lectual i afectiu entre persones diferents, raó per la qual el lector adquirirà experiències vitals i no només coneixements culturals i habilitats en l'apreciació lingüística literària.

[en] Literature and literary education, through formation of literacy competence, offers teachers the possibility to help their students develop critical thinking, educating them as literary readers and citizens in this society. Literature makes possible an intellectual and affective dialogue between different people, allowing the reader to acquire vital experiences and not only cultural knowledge and skills in literary linguistic appreciation.
[ca] La transducció visual o fototransducció és el procés mitjançant el qual un fotó genera una resposta nerviosa en els fotoreceptors. L'estimulació de la rodopsina dels bastons i les opsines dels cons activen una complexa cascada de reaccions enzimàtiques i bioquímiques com a resposta a la llum, induint el tancament dels canals catiònics de la membrana del fotoreceptor. El potencial de membrana dels fotoreceptors s'hiperpolaritza, causant una reducció de la quantitat de neurotransmissor alliberat pel terminal del fotoreceptor cap a les neurones postsinàptiques. Determinades mutacions genètiques o factors ambientals poden alterar el normal funcionament dels fotoreceptors provocant el desenvolupament de nombroses malalties distròfiques retinals.

[en] Visual phototransduction is a process by which light is converted into neural response in photoreceptors. Stimulation of rhodopsin in rods and opsin in cones activate a complex cascade of enzymatic and biochemical reactions in response to light, inducing the closure of cation channels in photoreceptor membrane. The membrane potential of a photoreceptor is hyperpolarized and a reduction in the amount of neurotransmitter released by the photoreceptor terminal onto postsynaptic neurons is caused. Genetic mutations or environmental factors can disturb the normal functioning of photoreceptors resulting in the development of many dystrophic retinal diseases.
[ca] En aquest article analitzem els equivalents interlingüístics català>anglés de les 50 locucions referencials idiomàtiques de somatismes més freqüents en català –determinades com a tal a partir del CTILC– per tal d'establir el grau d'equivalència i descriure els aspectes divergents entre les locucions d'ambdues llengües des d'una perspectiva semàntica i a nivell lexicogràfic. Per a fer-ho, estudiem les ocurrències que el BNC, i, si és necessari, el COCA, ofereixen dels equivalents en anglés d'aquestes locucions catalanes, de manera que, basant-nos en el seu context d'ús prototípic, puguem resoldre en cada cas si es tracta d'una equivalència total o parcial (en qualsevol dels tres subtipus), o bé, traduccional. Concloem que, al contrari del que es podria esperar entre parells de fraseologismes de dues llengües de famílies distintes, nombroses locucions constitueixen equivalències totals per raó de la universalitat dels somatismes com a realitat extralingüística (Kržišnik i Markic 2011).

[en] In this paper it is analysed the Catalan-English interlinguistic equivalents of the 50 most frequent somatic idioms in Catalan –identified as such on the basis of the CTILC– in order to establish the degree of equivalence and describe the divergent aspects between the idioms of both languages from a semantic perspective and at a lexicographical level. To do so, the occurrences that the BNC, and if necessary, the COCA, offer of the English equivalents of these Catalan idioms are studied, so that it can be determined in each case whether it is a total or a partial equivalence (in any of its three subtypes), or a translational one instead, based on their prototypical context of use. Unlike what might be expected between pairs of phraseologisms of two languages from different families, it is concluded that many idioms are total equivalences due to the universality of somatisms as an extralinguistic reality (Kržišnik and Markic 2011).
[ca] Els parlants d'espanyol i els de portugués, com els d'altres llengües emparentades, tenen la capacitat de desenvolupar les competències receptives necessàries per a entendre's mútuament, sense necessitat d'aprendre l'altre idioma i utilitzant cadascun el seu. Aquesta estratègia comunicativa, que s'ha denominat "intercomprensió", pot resultar eficient entre idiomes amb un origen comú, a més de ser igualitària per a les llengües, ja que ninguna domina l'altra. En aquest estudi, s'investiga si la intercomprensió oral podria facilitar, en efecte, la comunicació entre hispanoparlants i lusòfons, concretament en actes de parla informals. Per a aconseguir aquest objectiu, s'han recollit les creences lingüístiques de 150 estudiants de la Universitat d'Extremadura i de la Universidade de Évora, ubicades prop de la frontera hispano-lusitana. Les respostes mostren opinions favorables sobre l'eficiència de la intercomprensió i assenyalen, a més, els aspectes positius i negatius d'aquest mode de comunicació bilingüe.

[en] Both Spanish and Portuguese speakers have the ability to develop the necessary receptive competences to communicate with each other by using their own languages, without the need to learn the other one. This way of communication, called "intercomprehension", can be efficient between related languages, in addition to being equitable for them, as languages do not dominate over the other. This study investigates whether oral intercomprehension could facilitate communication between Spanish and Portuguese speakers, specifically in informal speech acts. Linguistic attitudes of 150 students of the University of Extremadura and the University of Évora, located next to the Spanish-Portuguese border, have been collected to achieve this goal. The answers show favorable opinions on the efficiency of intercomprehension and also the positive and negative aspects of this way of communication.
[ca] En aquest article s'analitzen dues obres (La cinquena planta, de Manuel Baixauli, i L'amant de Picasso, d'Isabel-Clara Simó) des de la perspectiva de la percepció de la creació literària i artística que s'hi desenvolupa. La proposta vol orientar un debat que siga engrescador per a la didàctica de la literatura.

[en] This article analyzes two novels (La cinquena planta by Manuel Baixauli and L'amant de Picasso by Isabel-Clara Simó) from the point of view of the perception of artistic creativity as developed in the narratives. We aim at generating a debate that might offer some insights on the topic of didactics of literature.
[ca] En aquest article tractem els usos del llenguatge excloent en textos de l'administració pública i, concretament, en edictes de l'Administració de Justícia de la Generalitat Valenciana. Pretenem evidenciar com el discurs institucional i de l'administració pública usa sistemàticament un llenguatge que invisibilitza les dones amb l'excusa del masculí genèric com a solució ideal. Aquest tipus de llenguatge esdevé un constructe social potent de gran influència en la ciutadania i amb una gran projecció social, i els usos lingüístics excloents que utilitza ajuden a perpetuar el masculí com a gènere del poder i a crear un imaginari col·lectiu recreat sota la mirada masculina. Malgrat tot l'acompanyament legislatiu que a hores d'ara tenim tant a nivell estatal com autonòmic, de poc ens serveixen aquestes lleis d'igualtat perquè no gaudeixen de l'imprescindible suport acadèmic. Així doncs, la RAE (Real Acadèmia Espanyola) i l'AVL (Acadèmia Valenciana de la Llengua) mostren un posicionament clar a favor dels masculins genèrics més que de les fórmules i estructures inclusives del llenguatge. L'anàlisi crítica del discurs és l'instrument que usem per explicar com es porta a cap aquest procés de construcció de les identitats de gènere en el discurs i que en la majoria dels casos respon a qüestions més ideològiques que gramaticals. La trampa està en el fet de pensar que els usos d'un llenguatge excloent responen a qüestions estrictament lingüístiques, tot oblidant-nos de les més importants en una societat: les raons ideològiques i les socials.

[en] In this article we show how the gender exclusive language used in official documents in the Valencian regional government, especially in the context of the Justice Department, discriminates against women by systematically making them invisible through the repeated use of the masculine generic form. This type of language creates a strong social construct which has a great influence on the general public in the sense that it helps to perpetuate the idea of the masculine form as the gender of power and control, an imagined collective dominated by the masculine view of the world. In spite of attempts at a national and regional level to legislate in favour of more gender inclusive language in Spain, reality shows that these laws do not have the academic and institutional support to be put into practice. The Royal Spanish Academy (RAE) and the Valencian Academy for Language (AVL) clearly position themselves in favour of the masculine generic form as opposed to the adoption of more gender inclusive structures. Critical discourse analysis is the methodology we use to explain how identities are constructed through the use of the masculine generic form in the institutional discourse in Valencia and how in the majority of cases this gender exclusive language responds to political rather than grammatical criteria. The paradox is, therefore, how we are led to believe that gender exclusive language depends entirely on linguistic questions while overlooking those elements which are of more fundamental importance in any society: the ideological and social issues involved.
[ca] En aquest article volem fer una aproximació històrica al desplegament de l'educació plurilingüe al País Valencià. En una primera part revisarem alguns fets que ens semblen significatius per explicar la situació del sistema educatiu valencià en relació a l'ensenyament de la llengua abans de l'aprovació de la Llei d'ús i ensenyament del valencià (LUEV). En la segona part, descriurem el desplegament del sistema educatiu valencià a partir de l'aprovació de la LUEV per analitzar com ha anat configurant-se un sistema inicialment bilingüe i, posteriorment plurilingüe, i identificar les fortaleses i debilitats dels diferents programes educatius que s'han aplicat en el marc de la LUEV.

[en] In this article we want to make a historical approach to the development of multilingual education in the Valencian Community (Spain). In the first part we will review some facts that seem significant to explain the situation of the Valencian educational system in relation to the teaching of the language before the approval of the Law of use and education of Valencian (LUEV). In the second part, we will describe the deployment of the Valencian educational system from the approval of the LUEV to analyse how an initially bilingual and, subsequently multilingual, system has been configured and identify the strengths and weaknesses of the different educational programs that have been applied within the framework of the LUEV.
[ca] Durant molt de temps, es pensava que el registre fòssil dels taurons triàsics a Espanya era inexistent. No obstant això, recents estudis en les serralades Ibèriques, Bètiques i Costero-Catalana han demostrat que en les aigües que banyaven la península durant este període els taurons eren igual d'abundants que el d'altres localitats Europees del Triàsic.

[en] For a long time, it was thought that the fossil record of the Triassic sharks in Spain was non-existent. However, recent studies in the Iberian, Betic and Coastal-Catalan Ranges have shown that in the waters that bathed the peninsula during this period, sharks were as abundant as that of other European locations in the Triassic.
[ca] Ramon Salvo Torres escruta des de diversos angles el Diari de Manuel de Pedrolo, en tant que darrer projecte narratiu del prolífic escriptor de l'Aranyó. L'exercici permet a l'estudiós, entre moltes altres coses, comentar l'anomenada "paradoxa pedroliana": per un costat, el silenci i l'escassa valoració de la crítica; per l'altre, l'èxit extraordinari de lectors.

[en] Ramon Salvo Torres studies, from different points of view, the Diari by Manuel de Pedrolo, as the latest narrative project by the prolific author from L'Aranyó. This study allows the researcher to comment, among other topics, the so-called "Pedrolo's paradox": on the one hand, the silence and bad critiques from the critics ;on the other, the extraordinary success among the readers.