[ca] La transcripció de partitures a algun format llegible per un ordinador pot realitzar-se manualment. No obstant això, la complexitat de la notació musical condueix inevitablement a un enutjós programari d'edició de partitures, la qual cosa fa que tot el procés sigui molt lent i propens a errors. Per això, els sistemes de transcripció automàtica de documents musicals són eines interessants. L'anàlisi de documents és el camp que tracta l'extracció i el processament de documents mitjançant el reconeixement d'imatges i patrons. Aquest és una branca de la visió per computador. Sent les partitures musicals el document a analitzar, el camp dedicat a abordar aquesta tasca es coneix com a reconeixement òptic de música (OMR). Normalment, un sistema OMR pren una imatge d'una partitura i extreu automàticament el seu contingut a alguna estructura simbòlica com MEI o MusicXML. En aquesta tesi, hem investigat diferents mètodes per reconèixer símbols musicals d'una sola línia de pentagrama (partitures de violí, flauta, etc.), de la mateixa manera que la majoria de les recerques sobre el reconeixement de text se centren en el reconeixement de les paraules que apareixen en una imatge d'una línia de text. Aquests mètodes es basen en dues metodologies diferents. D'una banda, presentem dos mètodes basats en Xarxes Neuronals Recurrents, en particular la xarxa neuronal; Long Short-Term Memory. D'altra banda, es detalla un mètode basat en Sequence to Sequence. El context musical és necessari per a millorar els resultats d'OMR, igual que els models lingüístics i els diccionaris ajuden en el reconeixement de text. Per exemple, es podrien definir fàcilment regles sintàctiques i gramàtiques per a fer front a les ambigüitats del ritme. En teoria musical, el compàs defineix la quantitat de temps per unitat de compàs. Així, en la segona part d'aquesta dissertació s'han investigat diferents metodologies per a millorar el reconeixement dels mètodes d'OMR. Hem explorat tres mètodes diferents: (a) una representació gràfica en forma d'arbre en la qual cada nivell uneix les primitives seguint un conjunt de regles, és el que es denomina Dendrogrames, (b) la incorporació de Models de Llenguatge per modelar la probabilitat d'una seqüència de tokens i (c) xarxes neuronals basades en grafs per analitzar les partitures per a evitar relacions sense sentit entre les primitives musicals. Finalment, per a entrenar totes aquestes metodologies i donada l'especificitat de les bases de dades segons els mètodes a usar a la literatura, hem creat quatre conjunts de dades musicals diferents. Dos d'ells són sintètics amb aparença moderna o manuscrita antiga i els altres dos són manuscrits reals, un d'ells modern i l'altre antic.

[en] The transcription of sheet music into some machine-readable format can be carried out manually. However, the complexity of music notation inevitably leads to burdensome software for music score editing, which makes the whole process very time-consuming and prone to errors. Consequently, automatic transcription systems for musical documents represent interesting tools. Document analysis is the subject that deals with the extraction and processing of documents through image and pattern recognition. It is a branch of computer vision. Taking music scores as source, the field devoted to address this task is known as Optical Music Recognition (OMR). Typically, an OMR system takes an image of a music score and automatically extracts its content into some symbolic structure such as MEI or MusicXML. In this dissertation, we have investigated different methods for recognizing a single staff section (eg. scores for violin, flute, etc.), much in the same way as most text recognition research focuses on recognizing words appearing in a given line image. These methods are based in two different methodologies. On the one hand, we present two methods based on Recurrent Neural Networks, in particular, the Long Short-Term Memory Neural Network. On the other hand, a method based on Sequence to Sequence models is detailed. Music context is needed to improve the OMR results, just like language models and dictionaries help in handwriting recognition. For example, syntactical rules and grammars could be easily defined to cope with the ambiguities in the rhythm. In music theory, for example, the time signature defines the amount of beats per bar unit. Thus, in the second part of this dissertation, different methodologies have been investigated to improve the OMR recognition. We have explored three different methods: (a) a graphic tree-structure representation, Dendrograms, that joins, at each level, its primitives following a set of rules, (b) the incorporation of Language Models to model the probability of a sequence of tokens, and (c) graph neural networks to analyze the music scores to avoid meaningless relationships between music primitives. Finally, to train all these methodologies, and given the method-specificity of the datasets in the literature, we have created four different music datasets. Two of them are synthetic with a modern or old handwritten appearance, whereas the other two are real handwritten scores, being one of them modern and the other old.