[ca] Les infraestructures de mobilitat representen un dels majors elements d'impacte sobre el territori. Considerar-les com mers elements d'unió entre diferents centralitats té com a conseqüència la pèrdua de la percepció sobre l'entorn i majors impactes sobre el medi. Si considerem el territori com un mosaic de diferents peces amb funcionalitats complementàries, entrem en la consideració de l'espai com a ciutat mosaic territorial (Llop, C.). Dins d'aquest marc, la infraestructura de mobilitat està en permanent interacció amb les peces territorials i els processos que aquestes suporten. Aquest contacte és una oportunitat per dotar la via tecnocràtica de processos metabòlics, ecosistèmics i als de la informació, complementàriament als tècnics. El treball té com a objectiu la definició d'aquest concepte-dispositiu de via, anomenat via metabòlica. Per arribar a la via metabòlica s'estudien les infraestructures de mobilitat des del punt de vista de desenvolupament sostenible, el metabolisme urbà, els serveis ecosistèmics i els diferents fluxos urbans. De la mateixa manera, també s'analitzen precedents ja construir o plantejats d'infraestructures amb trets d'aquesta visió metabòlica (Green Alleys, Avenues Metrovillageoises, Forever Open Roads y la carretera de Can Ruti) tant per conèixer la visió projectual de les mateixes com els diferents components que les defineixen. Els conceptes i dispositius extrets de l'anàlisi serviran per la valoració del potencial de transformació de la via tecnocràtica a una oportunitat de regeneració territorial. Es proposaran, a part de la definició global, una sèrie de descriptores, paràmetres i indicadors que ajudaran a avaluar la capacitat de regeneració territorial de la via metabòlica, que posteriorment s'aplicarà sobre el cas d'estudi de la C-15, sobre el territori del Garraf-Penedès per la transformació d'aquesta en una via metabòlica.

[es] Las infraestructuras de movilidad representan uno de los mayores elementos de impacto sobre el territorio. Considerarlas como meros elementos de unión entre distintas centralidades tiene como consecuencia la pérdida de la percepción sobre el entorno y mayores impactos sobre el medio. Si consideramos el territorio como un mosaico de distintas piezas con funcionalidades complementarias, entramos en la consideración del espacio como ciudad mosaico territorial (Llop, C.). Dentro de este marco, la infraestructura de movilidad está en constante interacción con las piezas territoriales y los procesos que soportan. Este contacto es una oportunidad para dotar la vía tecnocrática de procesos metabólicos, ecosistémicos e informacionales, de forma complementaria a los técnicos. El trabajo tiene como objetivo la definición de este concepto-dispositivo de vía, denominado vía metabólica. Para alcanzar la vía metabólica se estudian las infraestructuras de movilidad des del punto de vista del desarrollo sostenible, el metabolismo urbano, los servicios ecosistémicos y los distintos flujos urbanos. Del mismo modo, también se analizan precedentes ya construidos o planteados de infraestructuras con rasgos de esta visión metabólica (Green Alleys, Avenues Metrovillageoises, Forever Open Roads y la carretera de Can Ruti) tanto para conocer la visión proyectual de las mismas como los distintos componentes que las definen. Los conceptos y dispositivos extraídos del análisis servirán para la valoración del potencial de transformación de una vía tecnocrática a una oportunidad de regeneración territorial. Se propondrán, a parte de la definición global, una serie de descriptores, parámetros e indicadores que ayudarán a evaluar la capacidad de regeneración territorial de la vía metabólica, que posteriormente se aplicará sobre el caso de estudio de la C-15, en el territorio del Garraf Penedés para la transformación de ésta a vía metabólica.