[ca] Aquest treball examina l'habitabilitat i l'eficiència energètica dels habitatges al barri de La Pau, Barcelona, a través de l'anàlisi de tres tipologies residencials. L'estudi avalua factors com l'espai disponible per habitant, la flexibilitat dels espais i la multifuncionalitat de les estances, utilitzant simulacions climàtiques per quantificar el confort tèrmic. Aquest incorpora l'estudi dels perfils d'usuari i els patrons d'activitat diaris per comprendre millor com els habitants de La Pau utilitzen els seus espais. A partir d'aquestes dades, s'estableixen taules de compatibilitat que identifiquen possibles incompatibilitats entre les activitats realitzades i els espais habitables, tenint en compte les normatives vigents i les recomanacions de bona praxis ambiental. A partir d'aquestes dades, es planteja una metodologia que defineix una estratègia d'ocupació per a les diferents tipologies d'habitatge, adaptada a cada Unitat de Convivència prèviament definida amb l'objectiu de minimitzar el consum energètic utilitzat associat a la climatització dels habitatges. L'anàlisi d'aquesta ocupació ha revelat que els habitatges de menor mida, com la tipologia F5, ofereixen millors condicions de confort tèrmic de manera natural i un menor consum energètic total, així com una relació més positiva del consum realment utilitzat sobre el total. A més, s'ha constatat una variació estacional en la distribució de l'ús dels espais, amb un ús més intensiu de les estances comunes durant l'estiu i dels dormitoris a l'hivern. Aquesta variació, juntament amb una infrautilització generalitzada dels habitatges, suggereix un marge significatiu per a intervencions que millorin tant l'eficiència energètica com l'adaptació de les tipologies d'habitatge a les necessitats demogràfiques. Aquest estudi es proposa com a punt de partida per al desenvolupament d'estratègies que permetin avançar cap a habitatges més eficients i compromesos amb l'habitabilitat domèstica.

[en] This work examines the habitability and energy efficiency of housing in the La Pau neighborhood, Barcelona, through the analysis of three residential typologies. The study assesses factors such as the space available per inhabitant, the flexibility of spaces and the multifunctionality of rooms, using climatic simulations to quantify thermal comfort. It incorporates the study of user profiles and daily activity patterns to better understand how the inhabitants of La Pau use their spaces. Based on this data, compatibility tables are established that identify possible incompatibilities between the activities carried out and the habitable spaces, taking into account the current regulations and the recommendations of good environmental practices. Based on this data, a methodology is proposed that defines an employment strategy for the different types of housing, adapted to each previously defined coexistence unit with the aim of minimizing the energy consumption used associated with the air conditioning of homes. The analysis of this occupation has revealed that smaller homes, such as the F5 typology, offer better natural thermal comfort conditions and reduced total energy consumption, as well as a more positive relationship of consumption actually used over the total. In addition, a seasonal variation in the distribution of the use of spaces has been found, with a more intensive use of common rooms during summer and bedrooms in winter. This variation, together with a widespread under-utilisation of housing, suggests a significant margin for interventions that improve both energy efficiency and the adaptation of housing typologies to demographic needs. This study is proposed as a starting point for the development of strategies that allow us to move towards more efficient and committed homes with domestic habitability.