[ca] La publicació del volum complementari del MCER ha fet avançar notablement la consideració de la mediació en l'educació plurilingüe, pluricultural i multimodal, tot reconeixent la seva contribució vital al desenvolupament de competències orientades a l'acció en la interacció social. Investigar la mediació és de gran importància per diverses raons: 1) la naturalesa teòrica i abstracta del concepte pot no estar totalment alineada amb les realitats pràctiques plurilingües, pluriculturals i multimodals de la comunicació en diferents entorns educatius, socials i professionals; 2) les formulacions complexes i la manca d'especificitat en el volum complementari del MECR en dificulten la comprensió i poden ser un obstacle en la pràctica docent; 3) la investigació empírica actual sobre la mediació s'ha centrat principalment en la comprensió de com s'ensenya, s'aprèn i s'avalua la mediació en entorns pedagògics controlats; els casos de mediació en temps real i la seva organització interaccional han estat comparativament poc explorats. La present tesi doctoral pretén proporcionar evidències empíriques detallades de com es desenvolupen les pràctiques de mediació en temps real i en el món real. La tesi té en compte com la mediació lingüística i cultural implica diversos recursos i competències, que inclouen habilitats, coneixements, actituds, etc., que es mobilitzen en interaccions en temps real, especialment en contextos educatius multilingües, multiculturals i multimodals. Concretament, aquest estudi s'emmarca dins d'un projecte de narració digital extraescolar a Catalunya que inclou participants adolescents i adults de diferents orígens lingüístics i culturals. Aquest estudi és de naturalesa qualitativa i utilitza principalment l'anàlisi conversacional (AC) per fonamentar la tesi teòricament i metodològicament i per analitzar les dades. La tesi per compendi s'estructura al voltant de quatre publicacions empíriques centrades en el tema principal de la mediació. La publicació núm. 1 descriu el funcionament bàsic de la mediació lingüística i els rols dels participants, i inclou l'ús d'eines digitals; la publicació núm. 2 i la publicació núm. 3 detallen els processos interaccionals de la mediació lingüística a través de l'anàlisi deseqüències de reparació conversacional; la publicació núm. 4 aprofundeix en aquests coneixements i explora la mediació cultural, el cosmopolitisme i la mobilització de fons de coneixement. Les conclusions principals que es sintetitzen en les quatre publicacions demostren que: 1) la construcció d'activitats de mediació és un procés complex i interaccional de caràcter multimodal, col·laboratiu, plurilingüe i pluricultural; 2) la mediació mostra diferents formes i diferents nivells de complexitat i es construeix a partir d'una convergència dinàmica d'elements lingüístics, culturals, ètics, tecnològics, relacionals, emocionals i cognitius; 3) la resolució satisfactòria de la mediació exigeix competència plurilingüe i pluricultural, habilitats tecnològiques, diferents tipus de coneixements i sensibilitat relacional, etc., per part dels diferents participants en la interacció; 4) les activitats de mediació poden contribuir al desenvolupament de nous recursos i competències, que inclouen habilitats, coneixements, actituds, etc., entre els participants. Aquest estudi representa una contribució significativa al camp de l'educació plurilingüe i pluricultural donat que usa un enfocament analític conversacional (AC) per identificar i analitzar activitats de mediació en temps real i en un entorn educatiu real, i així superar la bretxa existent entre els constructes teòrics i les aplicacions pràctiques. Advoca per un enfocament holístic de l'educació que tingui en compte la diversitat cultural i lingüística inherent als entorns educatius. L'estudi proporciona coneixements útils per al desenvolupament d'estratègies didàctiques lingüísticament i culturalment inclusives per preparar els joves com a mediadors actius i col·laboratius en la societat multilingüe i multicultural del segle XXI.

[en] The publication of the CEFR Companion Volume has notably advanced the consideration of mediation in plurilingual, pluricultural and digitally-enhanced education, recognizing its vital contribution to action-oriented competences in social interaction. The critical importance of investigating mediation is grounded in several justifications: 1) the theoretical and abstract nature of the concept may not fully align with the practical plurilingual, pluricultural and multimodal realities of communication in different educational, social and professional settings; 2) the complex formulations and lack of specificity in the CEFR Companion Volume make them difficult to understand and may hinder the practical value of the concept in teaching practice; 3) current empirical research on mediation has predominantly been on understanding mediation as it is taught, learned and assessed within controlled pedagogical environments, while real-time instances of mediation and their interactional organization are comparatively under-explored. Situated against this backdrop, the present doctoral dissertation aims to provide detailed empirical evidence of how mediation practices unfold in real-time and in the real world. It takes into account how linguistic and cultural mediation implicate diverse resources and competences, including skills, knowledge, dispositions, etc., that work together in real-time interactions, particularly in multilingual and multicultural digitally-enhanced educational contexts. Specifically, this study is embedded within an after-school digital storytelling project in Catalonia, Spain, involving adolescent and adult participants from diverse lingua-cultural backgrounds. This study is qualitative in nature and mainly uses conversation analysis (CA) for grounding the thesis theoretically and methodologically in the study of interaction and for data analysis. Ethnographic methods were also used for data collection. The thesis by compendium is structured around four empirical publications centered on the main theme of mediation. Publication n°1 describes some basic mechanics of linguistic mediation and participant roles, including the use of digital tools. Publication n°2 and Publication n°3 move to discuss detailed interactional processes of linguistic mediation by investigating conversational repair sequences. Publication n°4 further builds upon these insights and explores cultural mediation, cosmopolitanism, and the mobilization of funds of knowledge. Key findings synthesized across the four publications demonstrate that: 1) the construction of mediation activities is a complex, interactional process that is multimodal, collaborative, plurilingual and pluricultural in nature; 2) mediation shows different forms and different levels of complexity and is constructed in a dynamic convergence of linguistic, cultural, ethical, technological, relational, emotional and cognitive features; 3) the successful resolution of mediation demands plurilingual and pluricultural competence, technological skills, different types of knowledge and relational sensitivity, and so on, on behalf of the different interactional participants; 4) mediation activities can contribute to the development of new resources and competences, including skills, knowledge, dispositions, etc. among participants. This study represents a significant contribution to the field of plurilingual and pluricultural education by employing a conversational analytic (CA) approach to identify and analyze real-time mediation activities, bridging the extant gap between theoretical constructs and practical applications by focusing on mediation in a real-life educational setting. It advocates for a holistic approach to education that leverages the cultural and linguistic diversity inherent in educational settings. The study provides actionable insights for the development of linguistically and culturally inclusive pedagogical strategies for preparing youth as active and collaborative mediators in 21st century multilingual and multicultural society.