[ca] La detecció de vianants és crucial per als sistemes d'assistència a la conducció (ADAS). Disposar d'un classificador precís és fonamental per a un detector de vianants basat en visió. Al entrenar un classificador, s'assumeix que les característiques de les dades d'entrenament segueixen la mateixa distribució de probabilitat que la de les dades de prova. Tot i això, a la pràctica, aquesta assumpció pot no complir-se per diferents causes. En aquests casos, en la comunitat de visió per computador és cada cop més comú utilitzar tècniques que permeten adaptar els classificadors existents del seu entorn d'entrenament (domini d'origen) al nou entorn de prova (domini de destí). En aquesta tesi ens centrem en l'adaptació de domini dels detectors de vianants basats en models deformables basats en parts (DPMs). Com a prova de concepte, utilitzem dades sintètiques com a domini d'origen (món virtual) i adaptem el detector DPM entrenat en el món virtual per a funcionar en diferents escenaris reals. Començem explotant al màxim les capacitats de detecció del DPM entrenant en dades del món virtual, però, tot i això, al aplicar-lo a diferents conjunts del món real, el detector encara perd poder de discriminació degut a les diferències entre el món virtual i el real. És per això, que ens centrem en l'adaptació de domini del DPM. Per començar, considerem un únic domini d'origen per a adaptar-lo a un únic domini de destí mitjançant dos mètodes d'aprenentatge per lots, l'A-SSVM i el SASSVM. Després, l'ampliem a treballar amb múltiples (sub-)dominis mitjançant una adaptació progressiva, utilitzant una jerarquia adaptativa basada en SSVM (HASSVM) en el procés d'optimització. Finalment, extenem HA-SSVM per a aconseguir un detector que s'adapti de forma progressiva i sense intervenció humana al domini de destí. Cal destacar que cap dels mètodes proposats en aquesta tesi requereix visitar les dades del domini d'origen. L'evaluació dels resultats, realitzada amb el sistema d'evaluació de Caltech, mostra que el SA-SSVM millora lleugerament respecte el ASSVM i millora en 15 punts respecte el detector no adaptat. El model jeràrquic entrenat mitjançant el HA-SSVM encara millora més els resultats de la adaptació de domini. Finalment, el mètode sequencial d'adaptació de domini ha demostrat que pot obtenir resultats comparables a la adaptació per lots, però sense necessitat d'etiquetar manualment cap exemple del domini de destí. L'adaptació de domini aplicada a la detecció de vianants és de gran importància i és una àrea que es troba relativament sense explorar. Desitgem que aquesta tesi pugui assentar les bases del treball futur d'aquesta àrea.

[es] La detección de peatones es crucial para los sistemas de asistencia a la conducción (ADAS). Disponer de un clasificador preciso es fundamental para un detector de peatones basado en visión. Al entrenar un clasificador, se asume que las características de los datos de entrenamiento siguen la misma distribución de probabilidad que las de los datos de prueba. Sin embargo, en la práctica, esta asunción puede no cumplirse debido a diferentes causas. En estos casos, en la comunidad de visión por computador cada vez es más común utilizar técnicas que permiten adaptar los clasificadores existentes de su entorno de entrenamiento (dominio de origen) al nuevo entorno de prueba (dominio de destino). En esta tesis nos centramos en la adaptación de dominio de los detectores de peatones basados en modelos deformables basados en partes (DPMs). Como prueba de concepto, usamos como dominio de origen datos sintéticos (mundo virtual) y adaptamos el detector DPM entrenado en el mundo virtual para funcionar en diferentes escenarios reales. Comenzamos explotando al máximo las capacidades de detección del DPM entrenado en datos del mundo virtual pero, aun así, al aplicarlo a diferentes conjuntos del mundo real, el detector todavía pierde poder de discriminaci ón debido a las diferencias entre el mundo virtual y el real. Es por ello que nos centramos en la adaptación de dominio del DPM. Para comenzar, consideramos un único dominio de origen para adaptarlo a un único dominio de destino mediante dos métodos de aprendizaje por lotes, el A-SSVM y SA-SSVM. Después, lo ampliamos a trabajar con múltiples (sub-)dominios mediante una adaptación progresiva usando una jerarquía adaptativa basada en SSVM (HA-SSVM) en el proceso de optimización. Finalmente, extendimos HA-SSVM para conseguir un detector que se adapte de forma progresiva y sin intervención humana al dominio de destino. Cabe destacar que ninguno de los métodos propuestos en esta tesis requieren visitar los datos del dominio de origen. La evaluación de los resultados, realizadas con el sistema de evaluación de Caltech, muestran que el SA-SSVM mejora ligeramente respecto al A-SSVM y mejora en 15 puntos respecto al detector no adaptado. El modelo jerárquico entrenado mediante el HA-SSVM todavía mejora más los resultados de la adaptación de dominio. Finalmente, el método secuencial de adaptación de domino ha demostrado que puede obtener resultados comparables a la adaptación por lotes pero sin necesidad de etiquetar manualmente ningún ejemplo del dominio de destino. La adaptación de domino aplicada a la detección de peatones es de gran importancia y es un área que se encuentra relativamente sin explorar. Deseamos que esta tesis pueda sentar las bases del trabajo futuro en esta área.