[ca] Resultats psicosocials a llarg termini en la població de persones amb lesió medul·lar que viuen a la comunitat. Tesi doctoral 2017. Departament de Neuropsicologia, Institut Guttmann, Badalona (Barcelona), Espanya. L'objectiu principal d'aquesta tesi va ser determinar en quina mesura les variables relacionades amb la lesió, les característiques sociodemogràfiques o els aspectes psicosocials tenen capacitat predictiva del procés d'adaptació en els individus amb lesió medul·lar que viuen a la comunitat. Un objectiu secundari d'aquesta tesi va ser adaptar i validar a l'Espanyol dos qüestionaris específics per a individus amb lesió medul·lar per avaluar el dolor i les estratègies d'afrontament respectivament. Aquesta tesi es divideix en tres estudis separats: I. Avaluació psicomètrica de la versió Espanyola de l'Inventari Multidimensional del Dolor per la Lesió Medul·lar (MPISCI). II. Adaptació i validació de la versió en Espanyol del Qüestionari d'Estratègies d'Afrontament relacionades amb la Lesió Medul·lar (SCL CSQ-S). III. Depressió en individus amb lesió medul·lar traumàtica i no traumàtica que viuen a la comunitat. Els participants dels estudis I, II i III van ser individus amb lesió medul·lar (LM) que viuen a la comunitat i van assistir a la valoració integral periòdica a l'hospital. L'estudi I va comprendre a 126 individus amb LM i dolor crònic i va demostrar que la versió en espanyol de l'Inventari Multidimensional del Dolor per a la LM (MPI-SCI-S) és una mesura fiable i vàlida. Les seves subescales van mostrar una capacitat de predicció sobre la percepció subjectiva de benestar. En l'estudi II es van incloure 511 subjectes amb LM i els resultats van verificar la robustesa de l'estructura de la versió espanyola del Qüestionari d'Estratègies d'Afrontament relacionades amb la LM i les estratègies d'afrontament van contribuir a la predicció de resultats relacionats amb l'adaptació a la discapacitat com la qualitat de vida o la participació social entre d'altres. En l'estudi III es va incloure un total de 831 individus amb LM traumàtica o LM no traumàtica i es va observar una major prevalença de probable trastorn depressiu major en individus amb LM no traumàtica. Els resultats van demostrar que els factors de risc entre les dues etiologies no van diferir molt. El sexe femení, el dolor crònic, i els nivells més baixos de / dificultats en la participació es van associar amb la presència de probable trastorn depressiu major. Aquesta tesi conclou que el dolor crònic està relacionat amb el malestar psicològic i pot ser un factor de risc per a l'adaptació a la discapacitat en la població d'individus amb LM. A més, aporta major reconeixement de l'efecte positiu de factors psicològics com les estratègies d'afrontament durant l'adaptació a les discapacitats físiques. Diversos aspectes demogràfics i relacionats amb la lesió que poden coexistir amb més freqüència entre els individus amb LM no traumàtica semblen indicar una major vulnerabilitat emocional i una major dificultat per adaptar-se a la discapacitat. El sexe femení, el dolor crònic, les barreres ambientals a la participació, la baixa mobilitat, la baixa ocupació i la dificultat per integrar-se socialment haurien d'alertar als clínics sobre un major risc de resultats negatius a llarg termini com pot ser la depressió. Finalment, els resultats d'aquesta tesi remarquen la necessitat d'una major conscienciació i implementació dels objectius de tractament dirigits a capacitar les persones amb LM i facilitar la seva reinserció a la comunitat.

[es] Resultados psicosociales a largo plazo en la población de personas con lesión medular que vivien en la comunidad. Tesis doctoral 2017. Departamento de Neuropsicología, Institut Guttmann, Badalona (Barcelona), España. El objetivo principal de esta tesis fue determinar en qué medida las variables relacionadas con la lesión, las características sociodemográficas o los aspectos psicosociales tienen capacidad predictiva del proceso de adaptación en los individuos con lesión medular que viven en la comunidad. Un objetivo secundario de esta tesis fue adaptar y validar al Español dos cuestionarios específicos para individuos con lesión medular para evaluar el dolor y las estrategias de afrontamiento respectivamente. Esta tesis se divide en tres estudios separados: I. Evaluación psicométrica de la versión española del Inventario Multidimensional del Dolor para la Lesión Medular (MPISCI). II. Adaptación y validación de la versión en Español del Cuestionario de Estrategias de Afrontamiento Relacionadas con la Lesión Medular (SCL CSQ-S). III. Depresión en individuos con lesión medular traumática y no traumática que viven en la comunidad. Los participantes de los estudios I, II y III fueron individuos con lesión medular (LM) que viven en la comunidad y asistieron a la valoración integral periódica en el hospital. El estudio I comprendió a 126 individuos con LM y dolor crónico y demostró que la versión en español del Inventario Multidimensional del Dolor para la LM (MPI-SCI-S) es una medida fiable y válida. Sus subescalas tienen una capacidad de predicción sobre la percepción subjetiva de bienestar. En el estudio II se incluyeron 511 sujetos con LM y los resultados verificaron la robustez de la estructura de la versión española del Cuestionario de Estrategias de Afrontamiento relacionadas con la LM y las estrategias de afrontamiento contribuyeron a la predicción de resultados relacionados con la adaptación a la discapacidad como la calidad de vida o la participación social entre otros. En el estudio III se incluyó un total de 831 individuos con LM traumática o LM no traumática y se observó una mayor prevalencia de probable trastorno depresivo mayor en individuos con LM no traumática. Los resultados demostraron que los factores de riesgo entre las dos etiologías no difirieron mucho. El sexo femenino, el dolor crónico, y los niveles más bajos de/dificultades en la participación se asociaron con la presencia de probable trastorno depresivo mayor. Esta tesis concluye que el dolor crónico está relacionado con el malestar psicológico y puede ser un factor de riesgo para la adaptación a la discapacidad en la población de individuos con LM. Además, aporta mayor reconocimiento del efecto positivo de factores psicológicos como las estrategias de afrontamiento durante la adaptación a las discapacidades físicas. Varios aspectos demográficos y relacionados con la lesión que pueden coexistir con mayor frecuencia entre los individuos con LM no traumática parecen indicar una mayor vulnerabilidad emocional y una mayor dificultad para adaptarse a la discapacidad. El sexo femenino, el dolor crónico, las barreras ambientales a la participación, la baja movilidad, la baja ocupación y la dificultad para integrarse socialmente deberían alertar a los clínicos sobre un mayor riesgo de resultados negativos a largo plazo como puede ser la depresión. Finalmente, los resultados de esta tesis remarcan la necesidad de una mayor concienciación e implementación de los objetivos de tratamiento dirigidos a capacitar a las personas con LM y facilitar su reinserción en la comunidad.