[ca] El segle XX s'ha caracteritzat per un creixement exponencial de la població. Aquest augment demogràfic ha provocat una concentració de població en zones costaneres que ha comportat el desenvolupament de les grans metròpolis (p.e. Nova York, Rio de Janeiro o San Francisco). En aquest treball s'han estudiat les conseqüències en el cicle hidrològic de la recent urbanització de la comarca del Maresme, al Nord de la ciutat de Barcelona. El treball s'ha centrat en estudiar si existeix una relació entre la urbanització del litoral i la descàrrega d'aigua subterrània al mar, fet que podria provocar l'alteració dels cicles biogeoquímics i en conseqüència una disminució de la productivitat de la zona i de les espècies autòctones. L'anàlisi de l'evolució dels usos del sòl juntament amb una sèrie temporal de dades (1994-2014) de salinitat i nutrients a les costes del Maresme ha posat de manifest que l'augment de la zona urbanitzada i de la zona forestal i la disminució de la zona agrícola ha propiciat la disminució de la descàrrega d'aigua subterrània al mar. L'impacte d'aquesta interrelació és la disminució de l'aportació d'aigua dolça, justificada per un augment de la salinitat al mar, i el descens en les concentracions de nutrients, fet que podria provocar un canvi important en diversos cicles biogeoquímics presents al medi marí, justificat amb un descens en les concentracions de clorofil·la (de 7,7 l'any 1995 a 1,3 µg·L-1 l'any 2012). S'observa doncs, una correlació entre els 3 eixos del cicle analitzat: usos del sòl, alteració de la dinàmica d'aqüífers costaners i pertorbació dels fluxos d'aigua dolça al mar.

[es] El siglo XX se ha caracterizado por un crecimiento exponencial de la población. Este aumento demográfico ha provocado una concentración de población en zonas costeras que ha comportado el desarrollo de las grandes metrópolis (p.e. Nueva York, Río de Janeiro o San Francisco). En este trabajo se estudian las consecuencias en el ciclo hidrológico de la reciente urbanización del litoral del Maresme, al Norte de la ciudad de Barcelona. El trabajo se ha centrado en estudiar si hay una relación entre la urbanización del litoral y la descarga de agua subterránea al mar, lo cual podría provocar la alteración de ciclos biogeoquímicos y en consecuencia una disminución de la productividad de la zona y de las especies autóctonas. El análisis de la evolución de los usos del suelo juntamente con una serie temporal de datos (1994-2014) de salinidad y nutrientes en las costas del Maresme ha revelado que el aumento de la zona urbanizada y de la zona forestal y la disminución de la zona agrícola ha propiciado la disminución de la descarga de agua subterránea al mar. El gran impacto de esta interrelación es la disminución de la aportación de agua dulce (justificada por un aumento de la salinidad al mar) y la disminución en las concentraciones de nutrientes (cogiendo como muestra representativa nitratos y silicatos), hecho que ha provocado al mismo tiempo un cambio importante en diferentes ciclos biogeoquímicos en el medio marino, justificado per un descenso en las concentraciones de clorofila (de 7,7 el año 1995 a 1,3 µg·L-1 el 2012). Se observa una correlación entre los 3 ejes del ciclo analizado: usos del suelo, alteración de la dinámica de acuíferos costeros y afectación en los flujos de agua al mar.