[ca] La integració de les noves alfabetitzacions mediàtiques i, en conseqüència, d'estratègies com l'aprenentatge transmèdia en els processos d'ensenyament-aprenentatge ha estat un tema d'interès entre diversos tipus d'institucions i governs nacionals i internacionals. L'aprenentatge transmediàtic, d'arrel socioconstructivista i amb un alt competent digital, flexible i obert, respon a aquesta nova realitat mediàtica i intenta capitalitzar, des d'una perspectiva didàctica, les oportunitats d'aprenentatge que genera el nou context de cultura participativa i convergència mediàtica. En aquest sentit, aquest article proposa analitzar les habilitats, les reflexions i les expectatives que tenen els estudiants italians de batxillerat clàssic per afrontar aquests nous canvis formatius que s'acosten sota la forma de l'aprenentatge transmediàtic. Per això, s'ha dissenyat i aplicat un enfocament metodològic mixt (qualitatiu i quantitatiu) en el context d'un institut clàssic de Cagliari (Itàlia): una revisió de la literatura per construir un marc teòric, una fase quantitativa amb un qüestionari sobre competències digitals (N=400), i una fase qualitativa amb un conjunt d'entrevistes semiestructurades (N=17) i dos grups focals (N=14). Pel que fa al marc teòric, es presenta una breu conceptualització de l'aprenentatge transmèdia, esbossant els elements característics d'aquesta circulació de nous coneixements que està a disposició dels alumnes avui dia, gràcies al desenvolupament continu dels mitjans de comunicació; a continuació, es repassen les oportunitats i els avantatges que ofereix l'aprenentatge transmèdia en termes d'enriquiment, intercanvi productiu de coneixements i col·laboració entre alumnes també fora de l'escola gràcies, sobretot, a la personalització de l'aprenentatge. Finalment, es descriuen els possibles reptes del dit aprenentatge, encaminats a superar les resistències encara presents a les escoles, a fi de governar amb èxit els canvis educatius que s'estan produint.

[en] The integration of new media literacies and, consequently, of strategies such as transmedia learning in teaching-learning processes has been a topic of interest among various types of national and international institutions and governments. Transmedia learning, with socioconstructivist roots and a high degree of digital competence, flexible and open, responds to this new media reality and attempts to capitalise, from a didactic perspective, on the learning opportunities generated by the new context of participatory culture and media convergence. In this sense, this article proposes to analyse the skills, reflections and expectations that Italian students of classical baccalaureate have in order to face these new formative changes that are coming in the form of transmedia learning. To this end, a mixed methodological approach (qualitative and quantitative) has been designed and applied in the context of a classical high school in Cagliari (Italy): a literature review to build a theoreticalframework, a quantitative phase with a questionnaire on digital competences (N= 128), and a qualitative phase with a set of semi-structured interviews (N=17) and two focus groups (N=14). In relation to the theoretical framework, a brief conceptualisation of transmedia learning is presented, outlining the characteristic elements of this circulation of new knowledge that is available to learners today, thanks to the continuous development of media; then, the opportunities and advantages offered by transmedia learning in terms of enrichment, productive knowledge exchange and collaboration between learners also outside school thanks, above all, to the personalisation of learning are reviewed. Finally, the possible challenges of transmedia learning are described, aimed at overcoming the resistances still present in schools in order to successfully govern the educational changes that are taking place.