[ca] L'objectiu d'aquest treball és demostrar com és possible transformar el projecte d'infraestructura de la nova línia de metro de Milà (M4) en una ocasió per a la reconfiguració d'espais públics i la millora de les identitats locals, és a dir, en un projecte de regeneració urbana.L'objectiu és integrar 5 objectius diferents per a:1. apropar el centre de la ciutat als suburbis i millorar els barris més perifèrics utilitzant les noves estacions de metro (altament accessibles);2. connectar dos sistemes ambientals metropolitanes (Parc agrícolo Sud Milano al sud-oest i Gran Parco Forlanini a l'est) identificant corredors verds i blaus a escala urbana i promovent intervencions mínimes de reverdiment adaptables a diferents teixits urbans;3. Assignar nous valors / significats urbans als nodes d'infraestructura, treballant en l'espai urbà físic de les estacions de metro, fent-ho disponible per a noves poblacions i diferents usos socials.4. implementar xarxes de mobilitat lenta donant suport a les polítiques urbanes destinades a reduir el trànsit de vehicles;5. integrar diferents projectes urbans existents mitjançant la coordinació d'intervencions específiques i / o sectorials.L'article presenta una investigació desenvolupada en el Departament d'Arquitectura i Estudis Urbans de Politecnico di Milano. La investigació es basa en un enfocament de disseny dirigit a la transformació física de la ciutat i es va centrar en millorar l'habitabilitat de la ciutat contemporània. L'enfocament utilitzat actualitza la metodologia de l'anomenat "projecte de terra". Consisteix en influir en les polítiques urbanes a través de la prefiguració física de l ' "espai entre les coses" (el disponible per a la vida civil) i és una forma de concebre el projecte com una eina útil per construir relacions materials i immaterials.El resultat de la investigació és un pla mestre a escala urbana, obtingut de l'anàlisi dels recursos i oportunitats locals identificats a través d'un enfocament sistèmic basat en el reconeixement d'infraestructura, assentaments i components ambientals. L'anàlisi de l'entorn urbà s'ha integrat mitjançant estudis sobre les funcions urbanes capaços d'atreure o generar usuaris i els rols funcionals dels veïnats, desenvolupant anàlisis específiques sobre l'accessibilitat a l'estació de metro per a vianants i ciclistes.El conjunt d'aquestes operacions analítiques i interpretatives va conduir a la definició d'una plataforma per a vianants i ciclistes (la columna vertebral verd-blau) que qualifica la nova mobilitat urbana. No se superposa exactament a la línia de metro, sinó que l'acompanya, l'envolta i la s'expandeix, connectant llocs importants de la ciutat, és a dir, els llocs més rellevants des del punt de vista de les infraestructures (sistemes i nodes de mobilitat urbana ), entorn (àrees i eixos verds, sistema d'aigua), serveis i equipament públic (expressió de la història i memòria de el lloc), integrant-los i apropant-los a l'àrea de l'estació.Les dades utilitzades són proporcionats per les eines de planificació urbana del Municipi de Milà, disponibles a la base de dades regional, mentre que per a l'anàlisi del flux de mobilitat i el paper dels veïnats com generadors o atractors d'usuaris per a la nova xarxa troncal verd-blau, les dades de Es va utilitzar l'Institut Nacional d'Estadística (com el nombre d'empreses i la població registrada a les seccions censals de Milà).En resum, aquest document descriu el resultat de les anàlisis integrats desenvolupats per a la investigació; les propostes de projectes per a 3 estacions pilot; El Masterplan que defineix la nova columna vertebral verd i blau dins dels teixits urbans creuats per la línia de metro. Amb el Masterplan, es formula i articula un tema de projecte per a cadascuna de les 21 parades, juntament amb les primeres Directrius de disseny útils per millorar l'accés de vianants i ciclistes a les estacions.El resultat de la investigació és un pla mestre de camins i accions per a la revitalització dels espais públics al costat de les estacions M4 (és a dir, la xarxa troncal verd-blau). Les estacions es converteixen en llindars urbans reals, centres de connectivitat que recullen, porten a la superfície i distribueixen fluxos urbans i metropolitans. El pla mestre de xarxa troncal verd-blau captura l'oportunitat generada per la nova infraestructura per repensar un sistema complex i diversificat d'espais i relacions urbanes. La columna vertebral revela llocs urbans i les seves connexions amb el paisatge metropolità. El resultat és un disseny unitari però articulat de vies de vianants i ciclistes alternatives a la mobilitat vehicular. És un itinerari únic per a diferents usuaris de la ciutat, que connecta els sistemes ambientals regionals amb els districtes moderns i el centre de la ciutat.

[en] The aim of this work is to demonstrate how it is possible to transform the infrastructural project of the new Milan metro line (M4) into an occasion for the reconfiguration of public spaces and the enhancement of local identities, i.e. into an urban regeneration project.The goal is to integrate 5 different objectives in order to:1. bring the city centre closer to the suburbs and enhance the more peripheral neighbourhoods by using the new (highly accessible) metro stations;2. connect two metropolitan environmental systems (Parco Agricolo Sud Milano in the South-West and Grande Parco Forlanini in the East) by identifying green and blue corridors at urban scale and promoting minimal re-greening interventions adaptable to different urban fabrics;3. assign new urban values/meanings to the infrastructural nodes, working on the physical urban space of metro stations, making it available to new populations and different social uses;4. implement slow mobility networks by supporting the urban policies aimed to reduce vehicular traffic;5. integrate different existing urban projects by coordinating specific and/or sectorial interventions.The paper presents a research developed at the Department of Architecture and Urban Studies of Politecnico di Milano. The research is based on a design approach aimed at the physical transformation of the city and focused on improving the liveability of the contemporary city. The approach used updates the methodology of the so-called "land project". It consists of influencing urban policies through the physical prefiguration of the "space among things" (the one available for civil life) and is a way to conceive of the project as a useful tool for building up material and immaterial relationships.The output of the research is a Masterplan at urban scale, obtained from the analysis of the local resources and opportunities identified through a systemic approach based on the recognition of infrastructure, settlement and environmental components. The analysis of the urban environment has been integrated by studies on the urban functions able to attract or generate users and the functional roles of neighbourhoods, developing specific analyses on the accessibility to the metro station for pedestrians and cyclists.The set of these analytical and interpretative operations led to the definition of a pedestrian and cycle platform (the green-blue backbone) qualifying the new urban mobility. It doesn't exactly overlap the underground line, but accompanies it, enwraps it and expands it, connecting important places of the city, i.e. the most relevant places from the point of view of infrastructures (systems and nodes of urban mobility), environment (areas and green axes, water system), services and public equipment (expression of history and memory of the place), integrating them and bringing them closer to the station area.The data used are provided by the urban planning tools of the Milan Municipality, available from the regional database, while for the analysis of the mobility flow and the role of neighbourhoods as generators or attractors of users for the new green-blue backbone the data of the National Statistical Institute (such as the number of companies and population registered in the census sections of Milan) were used.To sum up, this paper outlines the outcome of the integrated analyses developed for the research; the project proposals for 3 pilot stations; the Masterplan that defines the new green and blue backbone inside the urban fabrics crossed by the metro line. With the Masterplan, a project theme is formulated and articulated for each of the 21 stops, together with the first Design Guidelines useful to improve pedestrian and cycle access to the stations.The research outcome is a Masterplan of paths and actions for the revitalization of public spaces next to the M4 stations (i.e. the green-blue backbone). The stations become real urban thresholds, hubs of connectivity that collect, bring to the surface and distribute urban and metropolitan flows. The green-blue backbone Masterplan captures the opportunity generated by the new infrastructure to rethink a complex and diversified system of urban spaces and relationships. The backbone reveals urban places and their connections with the metropolitan landscape. The result is a unitary but articulated design of pedestrian and cycle paths alternative to the vehicular mobility. It is a unique itinerary for different city users, that connects the regional environmental systems with the modern districts and the city centre.