[ca] El paper dels Husking trays a les comunitats del Neolític final del Pròxim Orient. Aquest projecte de recerca es centra en entendre millor el paper d'una de les formes de ceràmica que més van caracteritzar el Neolític final al Pròxim Orient: el husking tray. Els Husking trays són grans recipients fets de ceràmica grollera, i que presenta una spuerfície interna decorada per impresions o incisions seguint una gran varietat de patrons decoratius. Aquesta característica i la seva presència generalitzada han fascinat als investigadors que, al llarg del temps, han proposat diverses hipòtesis sobre la seva funció. En aquesta recerca, s'investiga el Husking Tray mitjançant l'adopció de diversos enfocs mutidisciplinars amb la voluntat d'obtenir una imatge multi-perspectiva i integral d'aquest tipus de contenidor ceràmic. D'una banda, el treball s'ha centrat en la recollida de dades publicades den la literatura arqueològica sobre aquesta forma ceràmica i aquestes han permès comprovar amb detall les seves característiques, així com la dinàmica del seu origen, desenvolupament i desaparició. Una anàlisi estilística detallada dels patrons de les impressions/incisions de les superfícies internes d'aquests atuells ha permès també identificar grups morfomètrics i decoratius homogenis entre les diverses regions del Pròxim Orient. L'anàlisi de les traces tecnològiques, juntament amb els coneixements aportats per la implementació de l'arqueologia experimental i l'establiment d'analogies etnogràfiques, ha permès comprendre millor els mètodes i tècniques adoptades per produir aquests contenidors ceràmics. La funció d'aquest recipient s'investiga mitjançant un estudi en profunditat de possibles comparacions etnogràfiques, una àmplia anàlisi experimental i, finalment, una anàlisi de traces d'ús de 58 fragments de husking tray i, aquests recolzats amb anàlisis addicionals de residus (fitòlits i lípids). Els resultats suggereixen, fonamentadament, que els husking tray s'utilitzaven generalment com a paelles per coure el pa en un forn amb cúpula. Des d'aquest punt de vista, les impressions/incisions són un mètode per optimitzar el recipient, permetent treure més fàcilment el contingut de l'atuell un cop feta la cocció. A més, els exemples etnogràfics constitueixen un referent que permet interpretar el "fenomen del husking tray" com una pràctica culinària àmpliament adoptada a gran part del Pròxim Orient. La combinació de tots aquests elements permet als estudiosos comprendre millor el paper que van tenir aquests atuells en les comunitats neolítiques.

[en] The role of Husking Trays in the Late Neolithic Communities of the Near East. This research project is an attempt to better understand the role of one of the pottery forms that most characterised the Late Neolithic Period in the Near East, that is, the husking tray. Husking trays are large basins made out of coarse straw-tempered clay whose internal surfaces are crossed by impressions and / or incisions arranged according to a wide variety of patterns. This characteristic and its widespread presence have fascinated scholars who, over time, have proposed various hypotheses as regards its function. In this research work, the husking tray is investigated by adopting several different approaches in order to obtain a multi-perspective picture of the object. On the one hand, the collection of published data from the archaeological literature on this pottery form makes it possible to verify its characteristics in detail, as well as the dynamics of its origin, development and disappearance. A detailed stylistic analysis of the score patterns on the internal surfaces of these vessels allow one to identify homogeneous areas of aesthetic taste within the Ancient Near East. The technological traces analysis, together with insights provided by experiments and ethnographical analogies, make it possible to better understand the methods and techniques adopted to produce these vessels. The function of this vessel is investigated by way of an in-depth study of possible ethnographical comparisons, an extensive experimental analysis and, finally, a use-alteration analysis of 58 husking tray fragments supported by further residue (phytoliths and lipids) analyses. The results strongly suggest that husking trays were generally used as pans for the baking of bread in a domed oven. From this point of view, the scores are a method to optimise the pan, allowing the contents to be removed more easily from the tray once baked. Furthermore, ethnographical examples form a base that allows one to interpret the 'husking tray phenomenon' as a baking practice widely adopted in a large part of the Near East. The combination of all these elements allows scholars to better grasp the role that these vessels must have had in Neolithic communities.