[ca] La ciutat de Barcelona es coneguda entre d'altres coses per la seva organització urbanística. El Pla Cerdà va ser un model d'innovació i àmpliament de la ciutat molt necessari en aquella època. Després de la creació d'aquestes noves illes i d'ordenar la ciutat com ho va fer l'enginyer Ildefons Cerdà, Le Corbusier juntament amb GATCPAC (Grup d'Arquitectes Tècnics Catalans pel Progres de l'Arquitectura Contemporània) van dissenyar el Pla Macià. Aquest, a diferencia de l'anterior, tenia en compte l'ús del cotxe per la ciutat i proposava uns espais verds i públics més grans. Encara que el Pla Macià no va ser mai executat, el seu disseny innovador és el que s'apropa més al model de les Superilles actual. S'exposen dos projectes de Superilles, el primer està realitzant l'Ajuntament de Barcelona en aquest mandat i el segon és el presentat per Salvador Rueda al seu llibre "Regenerando el Pla Cerdà". Tot i que els dos models tenen el mateix objectiu, l'augment d'espais públics i la disminució del trànsit entre d'altres, tenen aspectes bastant diferents. Per aquest motiu s'ha realitzat un anàlisi multi-criteri amb un procés analític jeràrquic per poder comparar aquests dos projectes segons uns indicadors elegits prèviament. Com hem definit tres indicadors diferents, ens hem vist amb la necessitat de realitzar aquest anàlisi tres cops donant prioritat a un indicador diferent cada vegada. Finalment, s'ha explicat el cas d'una Superilla actual a la ciutat de Barcelona. La Superilla de Poble Nou a es va crear al setembre de 2016 i tot i haver algun col·lectiu que s'hi oposa, és un model que ha funcionat bastant bé i ha donat més espai públic al ciutadans de la zona.

[es] La ciudad de Barcelona es conocida entre otras cosas por su organización urbanística. El Plan Cerdà fue un modelo de innovación y ampliamente de la ciudad muy necesario en aquella época. Tras la creación de estas nuevas islas y de ordenar la ciudad como lo hizo el ingeniero Ildefons Cerdà, Le Corbusier junto con GATCPAC (Grupo de Arquitectos Técnicos Catalanes por Progreso de la Arquitectura Contemporánea) diseñaron el Plan Macià. Éste, a diferencia del anterior, tenía en cuenta el uso del coche por la ciudad y proponía unos espacios verdes y públicos más grandes. Aunque el Plan Macià no fue nunca ejecutado, su diseño innovador es el que se acerca más al modelo de las supermanzanas actual. Se exponen dos proyectos de supermanzanas, el primero está realizando el Ayuntamiento de Barcelona en este mandato y el segundo es el presentado por Salvador Rueda en su libro "Regenerando el Plan Cerdà". Aunque los dos modelos tienen el mismo objetivo, el aumento de espacios públicos y la disminución del tráfico entre otros, tienen aspectos bastante diferentes. Por este motivo se ha realizado un análisis multicriterio con un proceso analítico jerárquico para poder comparar estos dos proyectos según unos indicadores elegidos previamente. Como hemos definido tres indicadores diferentes, nos hemos visto con la necesidad de realizar este análisis tres veces dando prioridad a un indicador diferente cada vez. Finalmente, se ha explicado el caso de una Supermanzana actual en la ciudad de Barcelona. La Supermanzana de Poble Nou se creó en septiembre de 2016 y a pesar de haber algún colectivo que se opone, es un modelo que ha funcionado bastante bien y ha aumentado los espacios públicos a los ciudadanos de la zona.