[ca] Processos com l'esclat social xilè, o les recents protestes a Veneçuela arran dels resultats electorals, són alguns dels molts exemples en la història recent de Llatinoamèrica que ens indiquen l'agotament aparent dels mecanismes tradicionals de la política estatal, així com de el seu lèxic polític. Sota aquesta premissa va sorgir, al si del gir decolonial, la reflexió sobre el concepte de la posthegemonia. Aquest concepte va aparèixer amb l'objectiu de repensar l'hegemonia gramsciana des dels estudis culturals i decolonials per qüestionar la relació entre les classes dominants i les dominades. A aquest efecte, es va desenvolupar una sèrie de reflexions teòriques que, partint d'una amalgama d'influències de la filosofia política contemporània, buscaven, al seu torn, repensar les vies de la política en el marc de l'Estat-nació, i que hi posaven centre de la reflexió a la figura de la subalternitat. Aquest article aprofundeix en les influències filosòfiques de la posthegemonia, explorant mitjançant una revisió hermenèutica-reconstructiva i de la metodologia de l'anàlisi conceptual, l'amalgama d'influències de la filosofia política contemporània que qüestionen les vies de la política en el marc de l'Estat -nació, i que posen al centre de la reflexió la figura de la subalternitat, estructurant la investigació que se'n deriva aquest concepte. Aquest article proporciona una anàlisi sobre la capacitat emancipatòria d'aquest concepte la posthegemonia en el seu caràcter epistemològic i teòric, i conclou certes lliçons sobre l'exploració conceptual en què s'embarquen els estudis llatinoamericans en bregar amb la realitat postcolonial i la transformació de la vida política al subcontinent, amb l'objectiu principal de dilucidar la idiosincràsia teòrica que representa el marc filosòfic de la postcolonialitat i la relació que aquest guarda amb la capacitat de subversió davant del capitalisme i l'eurocentrisme.

[it] Processi come l'esplosione sociale cilena o le recenti proteste in Venezuela dopo i risultati elettorali sono alcuni dei molti esempi nella storia recente dell'America Latina che indicano l'apparente esaurimento dei meccanismi tradizionali della politica statale, così come del suo lessico politico. È con questa premessa che, nell'ambito della svolta decoloniale, è emersa la riflessione sul concetto di post-egemonia. Questo concetto è apparso con l'obiettivo di ripensare l'egemonia gramsciana dalla prospettiva degli studi culturali e decoloniali, per mettere in discussione il rapporto tra classi dominanti e dominate. Questo articolo approfondisce le influenze filosofiche della post-egemonia, esplorando attraverso una revisione ermeneutico-ricostruttiva e la metodologia dell'analisi concettuale, l'amalgama di influenze della filosofia politica contemporanea che mettono in discussione i canali della politica nel quadro dello Stato-nazione e che pongono la figura della subalternità al centro della riflessione, strutturando la ricerca che deriva da questo concetto. Questo articolo fornisce un'analisi della capacità emancipatoria della post-egemonia nel suo carattere epistemologico e teorico, e conclude alcune lezioni sull'esplorazione concettuale che gli studi latinoamericani intraprendono nell'affrontare la realtà postcoloniale e la trasformazione della vita politica nel subcontinente, con l'obiettivo principale di chiarire le idiosincrasie teoriche rappresentate dal quadro filosofico della postcolonialità e la sua relazione con la capacità di sovversione di fronte al capitalismo e all'eurocentrismo.