[ca] La fatiga, les alteracions de l'estat d'ànim, el baix rendiment i el malestar gastrointestinal són comuns entre els atletes durant l'entrenament i la competició. Les demandes psicosocials i físiques durant l'exercici intens poden iniciar una resposta a l'estrès activant els eixos simpàtic-adreno-medul·lar i hipotàlem-hipòfiso-adrenal (HPA), el que resulta en l'alliberament d'estrès i hormones catabòliques, citoquines inflamatòries i molècules microbianes . L'intestí és la llar de trilions de microorganismes que tenen un paper fonamental en molts aspectes de la biologia humana, incloent el metabolisme, la funció endocrina, neuronal i immune. Es creu que el microbioma intestinal i la seva influència en el comportament de l'hoste, la barrera intestinal i la funció immune són un aspecte crític de l'eix cervell-intestí. L'evidència recent en models murins mostra que hi ha una alta correlació entre l'estrès físic i emocional durant l'exercici i els canvis en la composició de la microbiota gastrointestinal. Per exemple, l'estrès induït per l'exercici va disminuir els nivells cecals de Turicibacter spp i va augmentar Ruminococcus gnavus, que tenen papers ben definits en la degradació del moc intestinal i la funció immune. Se sap que la dieta modula dràsticament la composició de la microbiota intestinal. A causa de la considerable complexitat de les respostes d'estrès en els atletes d'elit (des de l'intestí permeable fins a l'augment del catabolisme i la depressió), la definició de règims de dieta estàndard és difícil. No obstant això, algunes dades experimentals preliminars obtingudes d'estudis que fan servir probiòtics i estudis prebiòtics mostren alguns resultats interessants, que indiquen que la microbiota actua com un òrgan endocrí (per exemple, secretant serotonina, dopamina o altres neurotransmissors) i poden controlar l'eix HPA en atletes. El que és preocupant és que les recomanacions dietètiques per a atletes d'elit es basen principalment en un baix consum de polisacàrids de plantes, el que està associat amb una diversitat i funcionalitat de microbiota reduïda (per exemple, menys síntesi de subproductes com a àcids grassos de cadena curta i neurotransmissors). A mesura que més atletes d'elit pateixen condicions psicològiques i gastrointestinals que poden vincular-se amb l'intestí, és possible que sigui necessari incorporar terapèuticament la microbiota terapèuticament en les dietes dels atletes que prenen en consideració la fibra dietètica i els taxons microbians que actualment no estan presents en l'intestí de l'atleta.

[en] Fatigue, mood disturbances, under performance and gastrointestinal distress are common among athletes during training and competition. The psychosocial and physical demands during intense exercise can initiate a stress response activating the sympathetic-adrenomedullary and hypothalamus-pituitary-adrenal (HPA) axes, resulting in the release of stress and catabolic hormones, inflammatory cytokines and microbial molecules. The gut is home to trillions of microorganisms that have fundamental roles in many aspects of human biology, including metabolism, endocrine, neuronal and immune function. The gut microbiome and its influence on host behavior, intestinal barrier and immune function are believed to be a critical aspect of the brain-gut axis. Recent evidence in murine models shows that there is a high correlation between physical and emotional stress during exercise and changes in gastrointestinal microbiota composition. For instance, induced exercise-stress decreased cecal levels of Turicibacter spp and increased Ruminococcus gnavus, which have well defined roles in intestinal mucus degradation and immune function. Diet is known to dramatically modulate the composition of the gut microbiota. Due to the considerable complexity of stress responses in elite athletes (from leaky gut to increased catabolism and depression), defining standard diet regimes is difficult. However, some preliminary experimental data obtained from studies using probiotics and prebiotics studies show some interesting results, indicating that the microbiota acts like an endocrine organ (e.g. secreting serotonin, dopamine or other neurotransmitters) and may control the HPA axis in athletes. What is troubling is that dietary recommendations for elite athletes are primarily based on a low consumption of plant polysaccharides, which is associated with reduced microbiota diversity and functionality (e.g. less synthesis of byproducts such as short chain fatty acids and neurotransmitters). As more elite athletes suffer from psychological and gastrointestinal conditions that can be linked to the gut, targeting the microbiota therapeutically may need to be incorporated in athletes' diets that take into consideration dietary fiber as well as microbial taxa not currently present in athlete's gut.