[ca] La tesi aborda la significativa empremta de carboni de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), amb un 65% de les emissions provinents del transport diari. L'objectiu és reduir aquestes emissions millorant les opcions de mobilitat activa, com caminar i anar en bicicleta, per accedir als campus Nord i Sud. La pregunta principal és: "Com es pot optimitzar l'accessibilitat als campus Nord i Sud de la UPC per a la mobilitat activa i així reduir l'empremta de carboni generada pel transport diari?" S'ha utilitzat un enfocament de mètodes mixtes, amb investigació quantitativa i qualitativa. S'han emprat eines de Sistema d'Informació Geogràfica (SIG), concretament QGIS, per analitzar l'accessibilitat, incloent la preparació de dades, càlcul de persones dins de la distància ciclable, càlcul de instal·lacions d'aparcament i visualització de rutes ciclistes. Les enquestes i revisions bibliogràfiques han proporcionat informació addicional sobre el comportament i la infraestructura de transport. Els resultats revelen que molts empleats i estudiants de la UPC viuen a una distància ciclable, però el ciclisme continua sent un mètode de transport minoritari. Les barreres inclouen infraestructura inadequada i manca d'incentius. L'anàlisi identifica mancances i proposa millores per fer el ciclisme més atractiu. Millorar la infraestructura ciclista i oferir incentius pot augmentar significativament la mobilitat activa. Un canvi de l'ús de vehicles privats a la mobilitat activa del 15-20% és realitzable mitjançant mesures específiques. Les recomanacions inclouen gamificació, millores en infraestructura, instal·lacions com dutxes i aparcament segur per a bicicletes, i incentius financers. Es recomana investigar solucions per a altres campus, millores en infraestructura i la Teoria del Comportament Planificat en relació amb el ciclisme. També es recomana quantificar els beneficis ambientals i de salut.

[en] The thesis addresses the significant carbon footprint of Universitat Politècnica de Catalunya (UPC), with 65% of emissions from commuting. The goal is to reduce these emissions by enhancing active mobility options, such as walking and cycling, for accessing Campus Nord and Campus Sud. The primary research question is: "How can the accessibility of UPC Campus Nord and Campus Sud be optimized for active mobility to address the significant carbon footprint generated by commuting?" A mixed-method approach, incorporating both quantitative and qualitative research, was used. Geographic Information System (GIS) tools, specifically QGIS, analyzed accessibility, including data preparation, calculating the number of people within cycling distance, parking facilities calculations, and visualizing cycling routes. Surveys and literature reviews provided additional insights into commuting behavior and infrastructure. Key findings reveal that many UPC staff and students live within cycling distance, yet cycling remains a minor commuting method. Barriers include inadequate infrastructure and lack of incentives. The analysis identifies gaps and proposes enhancements to make cycling more attractive. Improving cycling infrastructure and providing incentives can significantly increase active mobility. A modal shift from private vehicle use to active mobility by 15-20% is achievable through targeted measures. Recommendations include gamification strategies, improved infrastructure, facilities like showers and secure bike parking, and financial incentives. Further research should explore tailored solutions for other campuses, infrastructure improvements, and the Theory of Planned Behaviour in relation to cycling. Quantifying environmental and health benefits is also recommended.