[ca] La massificació de les ciutats, el despoblament rural o l'esgotament dels recursos són factors que han incrementat l'interès cap a una arquitectura pensada des de la rehabilitació, és a dir, aprofitar allò existent per projectar noves construccions. El treball busca aprofundir en com la representació gràfica que se li dona a un projecte de rehabilitació afecta en el satisfactori resultat d'aquest i en la preservació de la seva memòria construïda, ja que, si en obra nova ja s'ha de fer un exhaustiu estudi previ sobre el context, el marc urbà, el barri,... en una rehabilitació, a tot això se li suma una detallada investigació de la preexistència que tenim, i en aquest cas, el com es representa això és molt important. El correcte estudi, i per tant representació, d'allò que s'està estudiant és la base per proposar un projecte. En el cas de la rehabilitació, però, tenim un abans i un després i el que interessa en aquest treball és el que passa entre aquests dos moments, quin és el procés que hi ha entremig per aconseguir el resultat final? Existeix un diàleg entre el nou i el vell? Tot el comentat es treballa a partir de l'anàlisi de diferents obres situades en el territori català, passant des de la gran escala fins la petita, els casos d'estudi estudiats són els següents: la Sala Beckett, de Flores i Prats; la Casa Collage de Bosch.Capdeferro arquitectures i per últim, la Casa 1627 (Mas Geli), d' HArquitectes. Amb la descripció i comparació d'aquests exemples de rehabilitacions el que es vol exposar són les tècniques de representació més utilitzades (ja sigui pel recurs instrumental, la tipologia de dibuix o el llenguatge gràfic) i quines són les que donen millors resultats a l'hora de preservar el registre històric dels edificis. Per acabar, s'extrapolaran les tècniques gràfiques estudiades amb un exemple més proper a mode de marc pràctic.

[en] The overcrowding of cities, rural depopulation, and resource depletion are factors that have increased interest in architecture conceived from rehabilitation, that is, to use existing structures to design new constructions. This work seeks to delve into how the graphic representation given to a rehabilitation project affects its successful outcome and the preservation of its constructed memory, since a new construction project already requires an exhaustive preliminary study of the context, the urban framework, the neighbourhood, etc. a rehabilitation project adds a detailed investigation of the preexisting structure. In this case, how this is represented is very important. The proper study, and therefore representation, of what is being examined is the foundation for proposing a project. In rehabilitation, however, there is a before and after, and what interests in this work is what happens between these two moments. What is the process in between to achieve the final result? Is there a dialogue between the new and the old? Everything discussed is worked on based on the analysis of different works located in Catalonia, moving from a large scale to a small one. The case studies studied are as follows: The Sala Beckett, by Flores i Prats; The Casa Collage by Bosch.Capdeferro arquitectures and finally, the Casa 1627 (Mas Geli), by HArquitectes. By describing and comparing these examples of rehabilitations, the aim is to present the most commonly used representation techniques (whether through instrumental resource, type of drawing or graphic language) and to identify which ones yield the best results in preserving the historical record of the buildings. To conclude, the graphic techniques studied will be extrapolated to a more local example as a practical framework.