[ca] En aquest estudi ens plantegem les següents qüestions: quin va ser el rol social que van tenir les dones espartanes durant el període Clàssic? i per altra banda: varen ostentar major poder polític, econòmic o fins i tot social que les seves contemporànies gregues (i particularment atenenques)? La historiografia moderna es troba actualment dividida en dos corrents principals: un grup d'historiadors considera que la dona va gaudir d'una àmplia llibertat i fins i tot influència social i política i que gestionava de facto l'oikos familiar. Davant d'aquest grup, trobem un altre corrent que defensa que la dona de fet va tenir una influència social molt limitada, i que de fet el seu rol principal va ser la d'engendrar nous ciutadans. Analitzarem el paper de la dona a la societat lacedemònia gràcies a les cites d'Aristòtil, Xenofont i Plutarc, i bàsicament ens centrarem en aspectes com l'esport, la sexualitat o la possessió de les terres. A aquest respecte, Aristòtil afirmà que les dones espartanes atresoraven les dues cinquenes parts de les terres. L'historiador anglès Hodkinson ha volgut justificar aquesta xifra amb la hipòtesi que la dona a Esparta heretava d'acord a l'anomenat sistema UFI (Universal Female Inheritance). Sota el sistema UFI les dones heretarien la meitat que els seus germans masculins. Hem reproduït la simulació de Hodkinson (utilitzant el software "R") per a comprovar que en efecte s'obté la xifra que aporta Aristòtil a la seva obra Política. El mite de la ginecocràcia o govern femení a Esparta es construeix sota la premissa que la falta de mesura, l'expressió més clara de la qual és la llibertat sexual, es tradueix en llibertinatge i aquest en excés i amor pel luxe (fora dels paràmetres d'austeritat que va preconitzar el mític legislador Licurg). Probablement aquesta ginecocràcia no deixi de ser una realitat distorsionada que va servir a la intel·lectualitat atenenca per a justificar ideològicament el xoc entre les potències d'Esparta i Atenes mitjançant la creació d'una societat enemiga que aglutina un conjunt de valors oposats als valors de la societat àtica, monogàmica i patriarcal.

[es] En este estudio nos planteamos las siguientes cuestiones: ¿cuál fue el rol social que tuvieron las mujeres espartanas durante el periodo Clásico? y por otro lado: ¿ostentaron mayor poder político, económico o incluso social que sus contemporáneas griegas (y particularmente atenienses)? La historiografía moderna se encuentra actualmente dividida en dos corrientes principales: un grupo de historiadores considera que la mujer disfrutó de una amplia libertad e incluso influencia social y política y que gestionaba de facto el oikos familiar. Frente a este grupo, encontramos otra corriente que defiende que la mujer de hecho tuvo una influencia social muy limitada, y que su rol principal fue la de engendrar nuevos ciudadanos. Analizaremos el papel de la mujer a la sociedad lacedemonia gracias a las citas de Aristóteles, Jenofonte y Plutarco, y básicamente nos centraremos en aspectos como el deporte, la sexualidad o la posesión de las tierras. A este respeto, Aristóteles afirmó que las mujeres espartanas atesoraban las dos quintas partes de las tierras. El historiador inglés Hodkinson ha querido justificar esta cifra con la hipótesis de que la mujer en Esparta heredaba según el llamado sistema UFI (Universal Female Inheritance). Bajo el sistema UFI las mujeres heredarían la mitad que sus hermanos varones. Hemos reproducido la simulación de Hodkinson (utilizando el software R) para comprobar que en efecto se obtiene la cifra que aporta Aristóteles a su obra Política. El mito de la ginecocracia o gobierno femenino en Esparta se construye bajo la premisa que la falta de mesura, cuya expresión más clara es la libertad sexual, se traduce en libertinaje y éste en exceso y amor por el lujo (fuera de los parámetros de austeridad que preconizó el mítico legislador Licurgo). Probablemente esta ginecocracia no deje de ser una realidad distorsionada que sirvió a la intelectualidad ateniense para justificar ideológicamente el choque entre las potencias de Esparta y Atenas mediante la creación de una sociedad enemiga que aglutina un conjunto de valores opuestos a los valores de la sociedad ática, monógama y patriarcal.