[ca] En aquest estudi s'ha analitzat l'establiment i desenvolupament de glans pregerminats de tres espècies de Quercus sp. (Quercus faginea Lam., Quercus rotundifolia Lam. i Quercus coccifera L.) en sis hàbitats diferents del Parc Natural del Carrascal de la Font Roja (Bosc caducifoli, carrascal tancat, carrascal obert, carrascal de solell, cultius abandonats amb posterior repoblació de Pinus halepensis Mill. i cultius recentment abandonats). Les variables estudiades han estat el percentatge de supervivència, l'altura i el diàmetre basal dels plançons desenvolupats. S'ha realitzat anàlisi tanta interespecífica com intraespecífica. Els resultats mostren que les tres espècies es comporten, en relació a l'establiment, de la mateixa manera en els diferents hàbitats mentre que, l'espècie que millor es desenvolupa una vegada establida és Quercus rotundifolia Lam., presentant valors significativament superiors, tant d'altura mitjana com de diàmetre basal. Aquests resultats reafirmen la hipòtesi de que l'àrea d'estudi conté hàbitats més propicis per al desenvolupament d'aquesta espècie. D'altra banda, segons els resultats de l'anàlisi intraespecífica, es donen diferències significatives entre ambients. S'estableix la hipòtesi de que el factor ambiental principal que condiciona la resposta de les tres espècies és la intensitat de la radiació solar que incideix sobre l'àrea en que es troben els individus. D'altra banda, també es discuteixen els resultats en relació a que l'espècie Quercus coccifera L. posseeix una major plasticitat fenotípica ja que presenta una major variació de resposta davant aquest factor.

[es] En este estudio se ha analizado el establecimiento y desarrollo de bellotas pregerminadas de tres especies de Quercus sp. (Quercus faginea Lam., Quercus rotundifolia Lam. y Quercus coccifera L.) en seis hábitats diferentes del Parque Natural del Carrascal de la Font Roja (Bosque caducifolio, carrascal cerrado, carrascal abierto, carrascal de solana, cultivos abandonados con posterior repoblación de Pinus halepensis Mill. y cultivos recientemente abandonados). Las variables estudiadas han sido el porcentaje de supervivencia, la altura y el diámetro basal de los plantones desarrollados. Se ha realizado análisis tanto interespecífico como intraespecífico. Los resultados muestran que las tres especies se comportan, en relación al establecimiento, de la misma manera en los diferentes hábitats mientras que, la especie que mejor se desarrolla una vez establecida es Quercus rotundifolia Lam., presentando valores significativamente superiores, tanto de altura media como de diámetro basal. Estos resultados reafirman la hipótesis de que el área de estudio contiene hábitats más propicios para el desarrollo de ésta especie. Por otro lado, según los resultados del análisis intraespecífico, se dan diferencias significativas entre hábitats. Se establece la hipótesis de que el factor ambiental principal que condiciona la respuesta de las tres especies es la intensidad de la radiación solar que incide sobre el área que se encuentran los individuos. Por otra parte, también se discuten los resultados en relación a que la especie Quercus coccifera L. posee una mayor plasticidad fenotípica ya que presenta una mayor variación de respuesta ante este factor.