[ca] El tractament farmacològic actual de l'acromegàlia està basat en el mètode de prova i error. En aquesta malaltia, un control bioquímic ràpid és decisiu per evitar comorbiditats i reduir la mortalitat. Afortunadament, avui en dia tenim diversos tractaments farmacològics amb els lligands del receptor de la somatostatina (LRS) de primera generació com a primera línia farmacològica. Tanmateix més del 50% dels pacients no aconsegueixen controlar els nivells hormonals amb els LRS la qual cosa pot arribar a endarrerir el control bioquímic de la malaltia durant mesos o fins i tot més d'un any. El principal objectiu d'aquesta tesis és l'avaluació de la potencial utilitat dels diferents marcadors de resposta a LRS i la conseqüent elaboració d'un nou algoritme de tractament amb aquests marcadors. Fent ús de diversos nodes de la cohort REMAH arreu d'Espanya, vam obtenir 100 mostres tumorals d'acromegàlia en les quals vam realitzar anàlisis moleculars. A més a més, vam caracteritzar la resposta a LRS en la majoria dels casos i les dades clíniques associades a aquests pacients. Amb tot això vam ser capaços de validar biomarcadors prèviament reportats (SSTR2, Ki-67, E-cadherin i RORC), descriure l'associació entre el fenomen de transició epiteli-mesènquima i la resposta a LRS en aquests tumors productors d'hormona del creixement, caracteritzar molecularment la millora de l'efecte dels LRS després de cirurgia parcial en tumors grans i invasius, i finalment, definir algoritmes de tractament personalitzats en funció de l'expressió de diversos gens i situacions clíniques. Concloem aquest estudi doncs proposant nous algoritmes de tractament basats en la medicina predictiva i personalitzada per a nous casos d'acromegàlia utilitzant tècniques de quantificació del RNA o immunohistoquímica per tal superar l'estratègia de tractament de prova i error.

[es] El tratamiento farmacológico actual de la acromegalia está basado en el método de prueba y error. En esta enfermedad, un control bioquímico rápido es decisivo para evitar comorbilidades y reducir la mortalidad. Afortunadamente, hoy en día tenemos varios tratamientos farmacológicos con los ligandos del receptor de la somatostatina (LRS) de primera generación como primera línea farmacológica. Aun así más del 50% de los pacientes no consiguen controlar los niveles hormonales con los LRS lo cual puede llegar a atrasar el control bioquímico de la enfermedad durante meses o incluso más de un año. El principal objetivo de esta tesis es la evaluación de la potencial utilidad de los diferentes marcadores de respuesta a LRS y la consecuente elaboración de un nuevo algoritmo de tratamiento con estos marcadores. Gracias a varios nodos de la cohorte REMAH en todo España, obtuvimos 100 muestras tumorales de acromegalia en las cuales realizamos análisis moleculares. Además, caracterizamos la respuesta a LRS en la mayoría de los casos y los datos clínicos asociados a estos pacientes. Con todo esto fuimos capaces de validar biomarcadores previamente reportados (SSTR2, Ki-67, E-cadherin y RORC), describir la asociación entre el fenómeno de transición epitelio-mesénquima y la respuesta a LRS en estos tumores productores de hormona del crecimiento, caracterizar molecularmente la mejora del efecto de los LRS después de cirugía parcial en tumores grandes e invasivos, y finalmente, definir algoritmos de tratamiento personalizados en función de la expresión de varios genes y situaciones clínicas. Concluimos este estudio pues proponiendo nuevos algoritmos de tratamiento basados en la medicina predictiva y personalizada para nuevos casos de acromegalia utilizando técnicas de cuantificación del RNA o immunohistoquímica con tal de superar la estrategia de tratamiento de prueba y error.