[ca] La diabetis mellitus és una malaltia d'una crucial importància a nivell mundial per la seva elevada prevalença i augment de la incidència. Una de les seves complicacions més rellevants és el desenvolupament de malaltia renal crònica. La malaltia renal diabètica és la primera causa d'inici de teràpia renal substitutiva en el nostre medi. L'ús de bloquejadors del sistema renina-angiotensina-aldosterona (BSRAA) ha demostrat un efecte beneficiós en els pacients diabètics amb afectació renal lleu, tot i així, aquest benefici a la malaltia renal crònica avançada no és tant clar. Per altra banda, la presència de nefropatia diabètica i nefropatia no-diabètica en el pacient afecte de diabetis i afectació renal, i el valor de la biòpsia renal, han sigut poc estudiats. Estudis recents suggereixen que un percentatge elevat de pacients diabètics amb biòpsia renal estan afectes de nefropatia no-diabètica. L'objectiu de la present tesi és profunditzar en el coneixement i maneig dels pacients diabètics amb malaltia renal des de dos punts de vista: 1) avaluar l'ús de BSRAA en una cohort de pacient diabètics amb malaltia renal crònica avançada i 2) avaluar el paper de la realització de biòpsia renal en els pacients diabètics en quan a diagnòstics histològics, pronòstic renal i supervivència. En quan al primer punt, hem analitzat una cohort de pacients diabètics amb malaltia renal crònica avançada. Vam observar que els que no van rebre tractament amb BSRAA tenien una pitjor funció renal en el moment basal. A més a més, els pacients tractats amb BSRAA no presentaren una major toxicitat ni més progressió de la malaltia renal i no vam evidenciar diferències en el pronòstic renal. En referència al segon punt, vam realitzar dos estudis amb dues cohorts de diabètics amb biòpsia renal en els que vam evidenciar que un important percentatge de diabètics tenen lesions de nefropatia no-diabètica (aproximadament un 60%), essent les més important la nefropatia IgA i la nefroangioesclerosis. Es van identificar els factors predictius de nefropatia no-diabètica en el pacient diabètic afecte d'insuficiència renal: l'edat avançada, la presència de microhematuria, l'absència de retinopatia diabètica i un menor temps de duració de la diabetis mellitus. Per últim, els pacients diabètics amb nefropatia no-diabètica, tenien un millor pronòstic renal i una major supervivència.

[es] La diabetes mellitus es una enfermedad de una crucial importancia a nivel mundial por su elevada prevalencia y aumento de su incidencia. Una de sus complicaciones más relevantes es el desarrollo de enfermedad renal crónica. La enfermedad renal diabética es la primera causa de inicio de terapia renal sustitutiva en nuestro medio. El uso de bloqueadores del sistema renina-angiotensina-aldosterona (BSRAA) ha demostrado un efecto beneficioso en los pacientes diabéticos con afectación renal leve, sin embargo, dicho beneficio en enfermedad renal crónica avanzada no está tan claro. Por otro lado, la presencia de nefropatía diabética y nefropatía no diabética en el paciente afecto de diabetes y afectación renal, y el valor de la biopsia renal, han sido poco estudiados. Estudios recientes sugieren que un porcentaje elevado de pacientes diabéticos con biopsia renal están afectos de nefropatía no diabética. El objetivo de la presente tesis es profundizar en el conocimiento y manejo de los pacientes diabéticos con enfermedad renal desde dos puntos de vista: 1) evaluar el uso de BSRAA en una cohorte de pacientes diabéticos con enfermedad renal crónica avanzada y 2) evaluar el papel de la realización de biopsia renal en los pacientes diabéticos en cuanto a diagnósticos histológicos, pronóstico renal y supervivencia. En cuanto al primer punto, hemos analizado una cohorte de pacientes diabéticos con enfermedad renal crónica avanzada. Observamos que los que no recibieron tratamiento con BSRAA tenían una peor función renal en el momento basal. Además, los pacientes tratados con BSRAA no presentaron mayor toxicidad ni más progresión de la enfermedad renal y no evidenciamos diferencias en el pronóstico renal. En referencia al segundo punto, realizamos dos estudios con dos cohortes de diabéticos con biopsia renal en la que evidenciamos que un importante porcentaje de diabéticos tienen lesiones de nefropatía no-diabética (aproximadamente un 60%), siendo las más importantes la nefropatía IgA y la nefroangioesclerosis. Se identificaron los factores predictivos de nefropatía no-diabética en el paciente diabético afecto de insuficiencia renal: la edad avanzada, la presencia de microhematuria, la ausencia de retinopatía diabética y el menor tiempo de duración de la diabetes mellitus. Por último, los pacientes diabéticos con nefropatía no diabética, tuvieron un mejor pronóstico renal y mayor supervivencia.