[ca] La fertilització afecta al desenvolupament, rendiment i qualitat del cultiu. L'ús excessiu d'abonaments de síntesis provoca una deterioració en la qualitat del sòl. Com a conseqüència s'aconsella desenvolupar models d'agricultura alternatius que siguin sostenibles. Un d'ells és la valorització de residus orgànics com a font de nutrients dels cultius de manera que es possibiliti el seu reaprofitament i utilització com a fertilitzant alternatiu als de síntesis. L'objectiu principal d'aquest treball és avaluar els efectes de la utilització de diferents tipus de fertilització orgànica enfront d'una fertilització mineral en el creixement i desenvolupament vegetal, contingut de clorofil·les, carbohidrats i lípids en un cultiu d'enciam meravella. Per a l'assaig s'han utilitzat fertilitzants minerals i fertilitzants orgànics (fracció orgànica dels residus sòlids urbans, purins de porc i fangs de depuradora digerits) i s'han aplicat en una parcel·la d'enciams situada en la finca "Parc ¿ UPC Agròpolis". Durant el temps de cultiu es va avaluar l'evolució del nombre de fulles i la longitud de la fulla més llarga. Després de la collita del cultiu es va quantificar la biomassa i el seu contingut clorofíl·lic i es va determinar mitjançant tecnologia de l'infraroig pròxim les absorbàncies del material vegetal. En els laboratoris del centre de recerca IDAEA-CISC, es va determinar el contingut de carbohidrats i lípids. No s'han observat diferències significatives en el desenvolupament i creixement de les plantes adobades amb el tractament mineral i els tractaments orgànics; en canvi sí que es van apreciar diferències en el contingut de clorofil·les dels enciams abonats amb la FO-RSU i el fertilitzant mineral, sent aquestes últimes les que van presentar un major contingut clorofíl·lic. En el cas del contingut de carbohidrats i lípids sí que van presentar diferències significatives segons el tractament aplicat, sent la fertilització amb FO-RSU la que produeix un major percentatge d'aquestes macromolècules. L'ús de l'espectroscòpia de l'infraroig pròxim ha permès observar la creació de grups segons el tractament aplicat.

[es] La fertilización afecta al desarrollo, rendimiento y calidad del cultivo. El uso excesivo de abonos de síntesis provoca un deterioro en la calidad del suelo. Como consecuencia se aconseja desarrollar modelos de agricultura alternativos que sean sostenibles. Uno de ellos es la valorización de residuos orgánicos como fuente de nutrientes de los cultivos de modo que se posibilite su reaprovechamiento y utilización como fertilizante alternativo a los de síntesis. El objetivo principal de este trabajo es evaluar los efectos de la utilización de diferentes tipos de fertilización orgánica frente a una fertilización mineral en el crecimiento y desarrollo vegetal, contenido de clorofilas, carbohidratos y lípidos en un cultivo de lechuga variedad maravilla. Para el ensayo se han utilizado fertilizantes minerales y fertilizantes orgánicos (fracción orgánica de los residuos sólidos urbanos (FO-RSU), purines de cerdo y fangos de depuradora digeridos) y se han aplicado en una parcela de lechugas situada en la finca ¿Parc ¿ UPC Agròpolis¿. Durante el tiempo de cultivo se evaluó la evolución del número de hojas y la longitud de la hoja más larga. Después de la cosecha del cultivo se cuantificó la biomasa y su contenido clorofílico y se determinó mediante tecnología del infrarrojo cercano las absorbancias del material vegetal. En los laboratorios del centro de investigación IDAEA-CISC, se determinó el contenido de carbohidratos y lípidos. No se han observado diferencias significativas en el desarrollo y crecimiento de las plantas abonadas con el tratamiento mineral y los tratamientos orgánicos; en cambio sí que se apreciaron diferencias en el contenido de clorofilas de las lechugas abonadas con la FO-RSU y el fertilizante mineral, siendo éstas últimas las que presentaron un mayor contenido clorofílico. En el caso del contenido de carbohidratos y lípidos sí que presentaron diferencias significativas según el tratamiento aplicado, siendo la fertilización con FO-RSU la que produce un mayor porcentaje de estas macromoléculas. El uso de la espectroscopía del infrarrojo cercano ha permitido observar la creación de grupos según el tratamiento aplicado.