[ca] Antecedents: L'hidrotòrax fetal és una acumulació anormal de líquid a la cavitat pleural. El curs de la malaltia no tractada és molt variable i es pot resoldre espontàniament, romandre estable o empitjorar. La identificació de predictors a llarg termini pot tenir implicacions pronòstiques útils per a la gestant i la família. Propòsit: L'objectiu principal de l'estudi és descriure la taxa de supervivència i la presència o absència de retard al neurodesenvolupament als 3, 5 i 10 anys en nens sotmesos a derivació toracoamniòtica prenatal. Mètodes: Es tracta d'un estudi observacional retrospectiu de cohort única realitzat a l'Hospital Universitari Vall d'Hebron entre el gener del 2009 i el març del 2022. S'hi van incloure tots els fetus sotmesos a derivació toracoamniòtica intrauterina i amb seguiment. A partir de la base de dades, es farà un estudi descriptiu per avaluar els resultats a llarg termini (3, 5 i 10 anys). Resultats: El fetus era hidròpic en el moment del diagnòstic a 13/25 (52%) dels casos, 8/25 (32%) tenien derivacions bilaterals inserides i 10/22 (45%) van tenir un desplaçament de la derivació. Hi va haver diagnòstics addicionals a 8/25 (32%) dels casos. Hi va haver dues morts intrauterines i sis neonatals, amb una taxa de supervivència global de 17/21 (81%) al naixement. La taxa de supervivència als 12 mesos va ser del 47,4%, als 3 i 5 anys del 44,4% i als 10 anys del 41,2%. En conjunt, 7/8 (87,5%) dels supervivents presentaven un desenvolupament anormal als 10 anys i la taxa de supervivència va ser més gran a partir dels 12 mesos en els fetus no hidròpics. Conclusions: La teràpia de derivació fetal s'associa a una mortalitat i morbiditat perinatal important, ia un resultat patològic del neurodesenvolupament en la majoria (87,5%) dels supervivents. Els fetus amb hidropesia aïllada tenen més probabilitats de sobreviure als 12 mesos i fins als 10 anys.

[es] Antecedentes: El hidrotórax fetal es una acumulación anormal de líquido en la cavidad pleural. El curso de la enfermedad no tratada es muy variable y puede resolverse espontáneamente, permanecer estable o empeorar. La identificación de predictores a largo plazo puede tener implicaciones pronósticas útiles para la gestante y su familia. Propósito: El objetivo principal del estudio es describir la tasa de supervivencia y la presencia o ausencia de retraso en el neurodesarrollo a los 3, 5 y 10 años de edad en niños sometidos a derivación toracoamniótica prenatal. Métodos: Se trata de un estudio observacional retrospectivo de cohorte única realizado en el Hospital Universitario Vall d'Hebron entre enero de 2009 y marzo de 2022. Se incluyeron todos los fetos sometidos a derivación toraco-amniótica intrauterina y con seguimiento. A partir de la base de datos, se realizará un estudio descriptivo para evaluar los resultados a largo plazo (3, 5 y 10 años). Resultados: El feto era hidrópico en el momento del diagnóstico en 13/25 (52%) de los casos, 8/25 (32%) tenían derivaciones bilaterales insertadas y 10/22 (45%) tuvieron un desplazamiento de la derivación. Hubo diagnósticos adicionales en 8/25 (32%) de los casos. Hubo dos muertes intrauterinas y seis neonatales, con una tasa de supervivencia global de 17/21 (81%) al nacimiento. La tasa de supervivencia a los 12 meses fue del 47,4%, a los 3 y 5 años del 44,4% y a los 10 años del 41,2%. En conjunto, 7/8 (87,5%) de los supervivientes presentaban un desarrollo anormal a los 10 años y la tasa de supervivencia fue mayor a partir de los 12 meses en los fetos no hidrópicos. Conclusiones: La terapia de derivación fetal se asocia a una importante mortalidad y morbilidad perinatal, y a un resultado patológico del neurodesarrollo en la mayoría (87,5%) de los supervivientes. Los fetos con hidropesía aislada tienen más probabilidades de sobrevivir a los 12 meses y hasta los 10 años de edad.