[ca] El present Treball de Fi de Grau documenta i analitza la història de la remodelació del barri de San Cosme al Prat de Llobregat, Barcelona, mitjançant arquitectura participativa, abastant el període comprès entre 1973 i 1981. A més, aquest estudi busca ampliar el marc històric actual sobre arquitectura i processos participatius, enriquint el coneixement sobre la implicació de la comunitat en el procés de disseny i planejament. Es destaca especialment la rellevància d'involucrar als futurs residents en projectes d'habitatge social, els quals tradicionalment han estat concebuts sense la seva participació activa. Construït originariament per l'Obra Sindical de la Llar en dues fases entre 1964 i 1973, San Cosme va enfrontar greus problemes d'habitabilitat i deterioració, portant als residents a mobilitzar-se i iniciar una lluita per un habitatge digne. Davant l'estat ruïnós dels habitatges, aquesta lluita va derivar en la reivindicació de la comunitat per la remodelació del barri i a un procés participatiu pioner en el qual els veïns, al costat del seu propi equip tècnic, Calbet, Elías i Associats, van desenvolupar una proposta pròpia que prevaldria sobre els plans estatals per al barri. El procés de transformació dels habitatges existents es va caracteritzar per la realització d'assemblees veïnals periòdiques, exposicions comunitàries sobre l'evolució del projecte i enquestes que van enfortir el sentit de pertinença dels veïns al barri i als seus habitatges. S'han estudiat les metodologies i eines utilitzades en aquest procés, avaluant la seva efectivitat i rellevància. L'avaluació en retrospectiva del cas d'estudi proporciona lliçons crucials per a la implementació actual de l'arquitectura participativa com un model eficaç per a abordar els desafiaments actuals en termes d'habitatge i planificació urbana, contribuint així a una major justícia urbana i social.

[es] El presente Trabajo de Fin de Grado documenta y analiza la historia de la remodelación del barrio de San Cosme en El Prat de Llobregat, Barcelona, mediante arquitectura participativa, abarcando el periodo comprendido entre 1973 y 1981. Además, este estudio busca ampliar el marco histórico actual sobre arquitectura y procesos participativos, enriqueciendo el conocimiento sobre la implicación de la comunidad en el proceso de diseño y planeamiento. Se destaca especialmente la relevancia de involucrar a los futuros residentes en proyectos de vivienda social, los cuales tradicionalmente han sido concebidos sin su participación activa. Originalmente construido por la Obra Sindical del Hogar en dos fases, entre 1964 y 1973, San Cosme enfrentó graves problemas de habitabilidad y deterioro, llevando a los residentes a movilizarse e iniciar una lucha por una vivienda digna. Ante el estado ruinoso de las viviendas, esta lucha derivó en la reivindicación de la comunidad por la remodelación del barrio y a un proceso participativo pionero en el cual los vecinos, junto a su propio equipo técnico, Calbet, Elías y Asociados, desarrollaron una propuesta propia que prevalecería sobre los planes estatales para el barrio. El proceso de transformación de las viviendas existentes se caracterizó por la realización de asambleas vecinales periódicas, exposiciones comunitarias sobre la evolución del proyecto y encuestas que fortalecieron el sentido de pertenencia de los vecinos al barrio y a sus viviendas. Se han estudiado las metodologías y herramientas utilizadas en este proceso, evaluando su efectividad y relevancia. La evaluación en retrospectiva del caso de estudio proporciona lecciones cruciales para la implementación actual de la arquitectura participativa como un modelo eficaz para abordar los desafíos actuales en términos de vivienda y planificación urbana, contribuyendo así a una mayor justicia urbana y social.