BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La validesa i fiabilitat de les modernes classificacions diagnòstiques per delírium han estat qüestionades per motius diferents. En aquest treball demostrem la baixa coincidència diagnòstica del DSM-IIIR, DSM-IV, DSM-5 i CIE-10. Les noves edicions del DSM milloren en fiabilitat inter-avaluador, però la seva validesa empitjora i la CIE-10 obté en general pitjors resultats. L'escala DRS-R98 avalua de forma àmplia i amb una clara descripció fenomenològica els símptomes del delírium. Confirmem la validesa de la versió espanyola en una població amb alta prevalença de demència, amb independència del criteri diagnòstic emprat. Finalment, avaluem una nova proposta diagnòstica per delírium subsindròmic i trobem que presenta símptomes amb severitat intermèdia entre delírium i controls així com un perfil fenomenològic similar independentment del context clínic. Són necessaris criteris diagnòstics per delírium més clars i basats en els seus símptomes nuclears, possiblement recolzats en un biomarcador per millorar la seva validesa.

[en] The validity and reliability of modern diagnostic classifications for delirium have been challenged to varying degrees. In this paper we demonstrate the low diagnostic coincidence of DSM-III-R, DSM-IV, DSM-5 and ICD-10. The inter-rater reliability improves in the newer DSM editions, but its validity worsens and ICD-10 generally has worse results. The DRS-R98 scale assesses broadly and with a clear phenomenological description delirium symptoms. We confirmed the validity of its Spanish version in a population with a high prevalence of dementia, regardless of the criteria used for diagnosis. Finally, we evaluated a new diagnostic proposal for subsyndromal delirium and found it presents symptoms with intermediate severity between delirium and controls as well as a similar phenomenological profile regardless of the clinical setting. Clearer diagnostic criteria for delirium, based on its core symptoms, and possibly supported by a biomarker are necessary to improve their validity.
[ca] Aquesta tesi doctoral es basa en les traduccions de Lu Xun i Pío Baroja per estudiar l'intercanvi literari entre Espanya, Xina i Japó. Inclou traduccions d'obres de Lu Xun al castellà, català i gallec des de principis del segle XX fins al 2023, així com obres de Pío Baroja traduïdes al xinès per Lu Xun a partir del japonès. La tesi presenta dues línies d'investigació principals: d'una banda, l'acceptació de les obres literàries xineses representades per Lu Xun a Espanya, i, de l'altra, la introducció de la literatura espanyola a Xina, representada per Don Quixot i Pío Baroja. A través d'una anàlisi integral de les traduccions, del context històric i editorial, dels autors i dels traductors, es mostra les ressonàncies històriques, literàries i culturals entre Xina i Espanya al llarg d'un segle a través de traduccions indirectes i directes per omplir el buit d'investigació existent en aquest camp d'estudi.

[en] This doctoral thesis serves the purpose of studying the literary exchange between Spain, China, and Japan through the translations of Lu Xun and Pío Baroja. It analyzes part of Lu Xun's works translated into Castilian, Catalan, and Galician from the beginning of the 20th century until 2023. It also comprises the works of Pío Baroja translated into Chinese through Japanese by Lu Xun. The thesis follows two main threads: the acceptance of Chinese literary works represented by Lu Xun in Spain, and the introduction of Spanish literature in China through Don Quixote and Pío Baroja. Through a comprehensive analysis of the translations, historical and editorial context, authors, and translators, it attempts to show the cultural, historical, and literary resonance between China and Spain across a century through by means of indirect and direct translations, ands fills a research gap in this field of study.
[ca] En una època en la qual el debat sobre la preservació, la memòria i l'oblit està a l'ordre del dia, aquesta recerca es qüestiona la linealitat i transparència dels processos pels quals es preserven i transmeten els productes culturals, els agents heterogenis involucrats en aquests processos i els espais que articulen. Específicament, es pregunta per les maneres de preservar i rebutjar l'art dels mitjans, i com a partir d'aquests es configuren les nocions de permanència, memòria i oblit en el si de la cultura digital. Ancorada en la noció d'ecologia de pràctiques, aquesta recerca apunta a estudiar les interrelacions, els moviments i la pluralitat, a ressaltar la coexistència de diferents sabers sobre la preservació; cerca visibilitzar les línies lleus de l'oblidat i els oblidats, les tàctiques de resistència contra la desaparició i les nocions de permanència, record i oblit que aquestes articulen.

[en] In an era when the debate on preservation, memory and oblivion is ongoing, this research work questions the linearity and transparency of the processes by which cultural assets are preserved and transmitted; as well as the heterogeneous agents involved in these processes and the spaces they articulate. In particular, this research work investigates the ways of preserving and discarding media arts and how, based on them, the notions of permanence, memory and oblivion/forgetting are configured at the core of the digital culture. Embracing and utilizing the notion of ecology of practices, this investigation aims at studying the interrelationships, the movements and the plurality which exist, underlining the coexistence of different schools of thought regarding preservation. It attempts to visualize the fine lines of the process of forgetting and that which is forgotten, the tactics of resistance against disappearance and the notions of permanency, remembering and forgetting, which these tactics articulate.
[ca] Aquesta tesi està formada per tres capítols independents. En el primer, proposo un model teòric que mostra que la confiança en desconeguts és un dels canals a través dels quals les institucions determinen resultats econòmics positius com l'emprenedoria, però també d'altres negatius com la corrupció. El model prediu que la relació a nivell individual entre honestedat i confiança varia en funció de la qualitat institucional. Presento evidència empírica que dóna suport a aquesta predicció. En el segon capítol, estudio fins a quin punt l'existència d'spillovers que operen a nivell d'indústria-localització entre compatriotes determina els enclavaments ètnics als EUA. Amb aquest objectiu, proposo un model que permet estimar la intensitat d'aquests spillovers. Estimo aquest índex utilitzant dades del cens del EUA i concloc que els immigrants que poden tenir més dificultats en interaccionar amb no-compatriotes es beneficien més d'aquest tipus d'spillovers. En el tercer capítol, documento empíricament que les principals relacions sobre les decisions d'internacionalització que s'han trobat a la literatura de comerç internacional de les empreses multinacionals també s'estenen a la indústria hotelera espanyola.

[en] This thesis is composed of three self-contained chapters. In the first chapter, I propose a theoretical model that shows that trusting strangers is one of the channels through which institutions determine positive economic outcomes, such as entrepreneurship, but also negative ones, like corruption. The model predicts that the individual-level relationship between honesty and trust changes depending on institutional quality. I present empirical evidence in support of this prediction. In the second chapter, I study which share of ethnic enclaves in the U.S. can be attributed to spillover forces operating at the industry-location level among compatriots. I propose a micro-founded index that allows the estimation of the strength of such spillovers. I bring this index to the data and I find that immigrants who might have more difficulties in interacting with non-compatriots benefit more from this type of spillovers. In the third chapter, I empirically document that the main patterns on firms' globalization decisions found in the international trade literature on multinational firms extend to the Spanish hotel industry.
[ca] Aquesta tesi aborda la història del fenomen de la Nova Dreta (Nouvelle Droite) a Espanya entre 1975 i 2004. Com a tal, cerca determinar quines van ser les seves principals claus històriques a través d'una sèrie d'experiències biogràfiques i intel·lectuals, tant neofeixistes com conservadores, amb l'objectiu de realitzar un balanç historiogràfic de la seva trajectòria que permeti, al seu torn, una major comprensió del procés històric de dignificació i renovació cultural gràcies a la superació del passat franquista per part de la pròpia ultradreta espanyola. L'anàlisi centra l'atenció en els corrents de pensament més heterodoxes que van travar connexions amb l'exterior, sobretot amb el GRECE francès, com per exemple el corrent neofeixista de Jean Thiriart, el falangisme menys franquista i més revolucionari i romàntic, la filosofia de Julius Evola i René Guénon dels dissidents de CEDADE i el neofeixisme d'acció, la influència del Club del Rellotge francès en Aliança Popular, el denominat com a nacional-bolxevisme i la Moguda madrilenya, així com els intents de superació de l'etapa de la Guerra Freda i l'entrada en l'era actual globalitzada. Especialment, destaca les influències i els viatges d'Alain de Benoist i Aleksandr Dugin a Espanya. Tot això a través d'una "història silent", plena de contradiccions, en la qual van participar diverses generacions que van protagonitzar la llarga transició del neofeixisme al populisme del segle XXI, des d'una perspectiva alternativa als partits polítics.

[en] This thesis analyses the history of the New Right (Nouvelle Droite) phenomenon in Spain between 1975 and 2004. As such, it seeks to determine what were its main historical keys through a series of biographical and intellectual experiences, both neofascist and conservative, with the aim of making a historiographical assessment of its trajectory that allows a greater understanding of the historical process of dignification and cultural renewal thanks to the overcoming of Franco's past by the spanish far-right. The analysis focuses on the most heterodox currents of thought that made connections with the outside world, especially with the GRECE, such as the neo-fascist current of Jean Thiriart, the less francoist falangism and more revolutionary and romantic, the philosophy of Julius Evola and René Guénon of the dissidents of CEDADE and the neo-fascism of action, the influence of the Club de l'Horloge on Alianza Popular, the so-called national-bolshevism and the "Movida madrileña", as well as the attempts to overcome the Cold War period and the entry into the current globalised era. In particular, highlights the influences and travels of Alain de Benoist and Aleksandr Dugin in Spain. All of this through a "silent history", full of contradictions, in which several generations took part in the long transition from neo-fascism to populism in the 21st century, from an alternative perspective to the political parties.
[ca] Les centrals nuclears de primera generació a Espanya —José Cabrera, Guadalajara (1962-1968); Santa María de Garoña, Burgos (1958-1971), i Vandellòs, Tarragona (1967-1972)— estan sent desmantellades segons la previsió de l'administració. Aquest període, caracteritzat per la destrucció de les instal·lacions en qüestió, es converteix en una oportunitat per desentranyar la naturalesa d'una arquitectura que ha estat oculta durant la seva vida útil. El fenomen nuclear, en contraposició de l'atòmic, permet explorar en aquesta tesi la relació ambivalent amb la tecnologia, i les transformacions experimentades en el paisatge per l'eclosió de les primeres centrals nuclears, com unes construccions d'escala monumental que van influir en la construcció d'un nou imaginari col·lectiu durant la Guerra Freda. Com a casos d'estudi, s'aborden les propostes d'Antonio Fernández Alba, Ignacio Álvarez Castelao i Antonio Bonet Castellana als àmbits productius i als poblats per a treballadors de les tres centrals nuclears. Tot i que les dues intervencions poden resultar conceptualment oposades, formen part d'un mateix sistema que permet construir un relat al voltant d'aquesta nova arquitectura que comença en el context internacional des de principis dels anys cinquanta, amb la participació de figures reconegudes com Auguste Perret, Le Corbusier o Claude Parent. El guió que es presenta en aquesta tesi per abordar les tres centrals parteix del seu estat actual, prossegueix amb el desenvolupament d'estratègies d'embelliment i conclou amb el concepte de marca al paisatge.

[en] First generation nuclear power plants in Spain - José Cabrera, Guadalajara (1962-1968), Santa María de Garoña, Burgos (1958-1971) and Vandellòs, Tarragona (1967-1972) - are being decommissioned as planned by the government. This period, characterised by the dismantling of these plants, gives us an opportunity to reveal the nature of a type of architecture that has remained hidden during their useful life. The phenomenon of "nuclear", as opposed to "atomic", allows this thesis to explore the ambivalent relationship with technology and the transformations experienced in the landscape by the emergence of the first nuclear power plants, as large-scale structures that influenced the construction of a new collective imaginary during the Cold War. The proposals made by Antonio Fernández Alba, Ignacio Álvarez Castelao and Antonio Bonet Castellana in the production areas and in the workers' villages of the three nuclear power plants are addressed as case studies. Although both interventions may appear to be conceptually opposed, they form part of the same system, allowing a narrative to be constructed around this new architecture that began in the international context in the early nineteen-fifties, with the participation of recognised figures such as Auguste Perret, Le Corbusier or Claude Parent. The outline of this thesis, which covers the three nuclear power plants, begins with their current state, following with the development of beautification strategies and finishing with the mark that they have left on the landscape.
[ca] Aquesta recerca s'ha desenvolupat amb la finalitat de comprovar la incidència de la introducció de les competències bàsiques a l'educació primària en àmbits com l'ensenyament aprenentatge, l'organització escolar i la identitat docent en escoles que han seguit una formació en competències. S'ha utilitzat un disseny de tipus explicatiu i interpretatiu. La recerca consta de dos estudis. En el primer s'han recollit les representacions que diferents docents tenen sobre els canvis generats amb la implementació del model competencial en els seus centres. S'ha dissenyat i administrat un qüestionari a 90 professors d'educació primària. En el segon estudi s'aprofundeix en les dades del primer i per aquest motiu, s'ha entrevistat a sis professionals experts en els models d'ensenyament i aprenentatge competencials. S'han analitzat les dades emprant el programa estadístic SPSS v.22 i el programa d'anàlisi qualitatiu Nvivo. Els resultats mostren que els canvis del model competencial estan en procés d'implementació. Els canvis més reeixits tenen a veure amb el currículum: la concreció de continguts, la implementació d'algunes metodologies i alguns canvis en els plantejaments avaluatius, també en la representació de la seva pròpia identitat com a docents. Altres canvis com l'impacte del model competencial en els documents de gestió i organització de centre encara són poc visibles.

[en] This research has been developed in order to check the impact of the introduction of basic competences in primary education in areas such as teaching learning, school organization and teaching identity in schools that have followed competence-based training. We used an explanatory and interpretative design. The research consists of two studies. In the first one, we have collected representations of different teachers regarding the changes that the implementation of this competence-based training has created in their schools. We designed a questionnaire and passed it to 90 teachers of primary education who have filled and answered it. In the second study we analysed the information obtained in the first one and, for this reason we interviewed six experts on the models of competence-based teaching and learning. We analysed the data using the statistical program SPSS v.22 and the qualitative analysis program Nvivo v.10.2.1. The results show that the changes in the model based on competences are in process of implementation. The most successful changes are in relation to the curriculum: the concretion of contents, the implementation of some methodologies and changes in some evaluative approaches and also in the representation of their identity as teachers. Other changes such as the impact of the model of competence in the management and organization of the school documents are less visible.
[ca] Estudi prospectiu aleatoritzat multicèntric per l'evaluació de l'efecte d'una malla profilàctica en la prevenció de l'hèrnia incisional en la laparotomia mitja.

[en] Prospective randomized controlled trial for the evaluation of the effect of a prophylactic mesh in the prevention of incisional hernia after midline laparotomy.
[ca] La ciclooxigenasa-2 (COX-2) és un enzim hemoproteic, bifuncional, homodiméric associat a la membrana, el qual catalitza l'oxigenació de diversos PUFAs. La COX-2 és un dels dos principals enzims humans responsables dels processos inflamatoris. Per això, la COX-2 transforma el AA en lípids pro-inflamatoris, com les prostaglandines. Aquesta producció s'associa amb moltes patologies humanes, incloent la inflamació, les malalties cardiovasculars i el càncer. En aquest sentit, la COX-2 es considera una important diana farmacològica dels antiinflamatoris no esteroidals (AINE) com l'aspirina, el ibuprofè i el diclofenac, que produeixen els coneguts efectes analgèsics, antipirètics i antiinflamatoris. D'altra banda, la COX-2 també participa en la biosíntesi de mediadors lipídics pro-resolutius, com les resolvinas, a través de la seva interacció amb l'EPA. No obstant això, la majoria dels detalls moleculars de la síntesi de les prostaglandines dins dels complexos de Michaelis COX-2: AA i COX-2: EPA continuen sent desconeguts, així com la seva inhibició dins de la COX-2: AA per l'aspirina. Per aquesta raó, en aquesta tesi, s'han combinat les simulacions de MD i el mètode QM/MM per a una millor comprensió d'aquests detalls moleculars.

[en] Cyclooxygenase-2 (COX-2) is a membrane-associated homodimeric bifunctional hemoprotein enzyme that catalyzes the oxygenation of several PUFAs. COX-2 is one of the two main human enzymes responsible for inflammation processes. Therefore, COX-2 transforms AA to lipid pro-inflammatory mediators, such as prostaglandins. This production is associated with many human pathologies, including inflammation, cardiovascular diseases and cancer. In this sense, COX-2 is considered an important pharmacological target of the nonsteroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as aspirin, ibuprofen, and diclofenac, producing the well-known analgesic, antipyretic, and anti-inflammatory effects. Besides, COX-2 also participates in the biosynthesis of lipid pro-resolving mediators, such as resolvins, through its interaction with EPA. However, most of the molecular details of the synthesis of prostaglandins within the COX-2: AA and COX-2: EPA Michaelis complexes remain unknown, as well as their inhibition within COX-2: AA by aspirin. For that reason, in this thesis, MD simulations and the QM/MM method have been combined for a better understanding of such molecular insights.
[ca] La fusió nuclear, després d'anys de desenvolupament, mostra progressos dia a dia per convertir-se en una font d'energia neta i eficient. Tot i això, encara hi ha reptes importants en aquest camp, entre els quals destaca la gestió del triti. El triti, una forma radioactiva de l'hidrogen utilitzada com a combustible per a fusió, presenta dificultats úniques a causa de la seva capacitat per permear parets i interactuar amb aigua i compostos orgànics. A ITER, on el triti s'utilitzarà a gran escala (aconseguint quantitats de l'ordre de quilograms), garantir la seguretat de la planta és fonamental. Per fer-ho, la planta ha d'aturar periòdicament l'operació per consolidar tots els cabals del sistema i comptabilitzar el triti, un procés que pot trigar hores. Aquest procediment és poc pràctic per a les futures plantes de fusió industrials que aspiren a ser viables econòmicament, especialment tenint en compte la naturalesa polsant de les fases d'operació del tokamak. Aquesta tesi proposa un marc de monitorització dinàmica per abordar aquests reptes i millorar la comptabilitat estàtica del triti. Aprofitant models de simulació de primers principis i metodologies basades en dades com ara la detecció d'errades i la predicció de sèries temporals, el marc pretén proporcionar actualitzacions contínues i fiables de l'inventari de triti. L'eficàcia del marc es verifica utilitzant el procés Tennessee Eastman, una planta virtual d'enginyeria de procés, i es valida en un sistema representatiu de processament de triti: el Tokamak Exhaust Processing.

[en] Nuclear fusion has been under development for years, showing consistent advancements toward becoming a clean and efficient energy source. However, significant challenges persist in this field, with tritium handling being a major concern. Tritium, a radioactive form of hydrogen used as fuel for fusion, presents unique issues due to its ability to penetrate walls and interact with water and organic compounds. In ITER, where tritium will be used on a large scale (reaching quantities in the order of kilograms), ensuring plant safety is critical. The plant must periodically halt operations to consolidate all process streams for tritium accounting, a time-consuming process that can last hours. This practice is impractical for future industrial fusion plants aspiring for economic feasibility, especially considering the pulsating nature of tokamak burn phases. This thesis proposes a dynamic monitoring framework to address these challenges and improve static tritium accounting. Leveraging first-principle simulation models and data-driven methodologies such as fault detection and time series forecasting, the framework aims to provide continuous, reliable tritium inventory updates. The framework's effectiveness is verified using the Tennessee Eastman process, a process engineering virtual plant, and validated on a representative tritium processing system: the Tokamak Exhaust Processing system.