[ca] El nostre objectiu principal ha estat valorar l'aportació de les imatges morfològiques de la RM de pròstata, l'estudi ponderat en difusió, la perfusió i l'espectroscòpia en el diagnòstic, estadificació i maneig clínic dels pacients amb sospita de càncer de pròstata (per tacte rectal i/o elevació del PSA) correlacionant-les amb els resultats anatomopatològics. Altres objectius que ens hem marcat han estat: • Revisar la qualitat dels estudis per RM de la pròstata i analitzar les diferents causes que poden deteriorar-la. • Argumentar la idoneïtat de realitzar la RM abans de les biòpsies. • Revisar el paper de les variables clíniques (TR i PSA) i de la puntuació PI-RADS per RMmp, confrontant-les amb els resultats anatomopatològics. • Correlacionar les troballes de la imatge RM amb l'anatomia patològica final. El nostre grup d'estudi es una cohort retrospectiva de 368 pacients valorats de forma multidisciplinària a l'Hospital del Mar, als quals se'ls va fer una o més ressonàncies magnètiques de pròstata, una o més biòpsies prostàtiques i a alguns d'ells una prostatectomia radical (PR) o van rebre tractament radioteràpic. Hem fet una anàlisis de variables clíniques i generals, de variables radiològiques relacionades amb les diferents modalitats de la RMmp i les biòpsies ecoguiades així com de les variables anatomopatològiques corresponents al resultat de les biòpsies amb agulla i al resultat de la peça de prostatectomia radical. Hem intentat establir la capacitat diagnòstica d'aquestes variables de la RM per separat i combinades amb el sistema PI-RADS i/o amb l'estadificació clínic-radiològica local T i N comparant-les amb el resultat anatomopatològic final. Les conclusions a què hem arribat són: 1. La capacitat de les variables clíniques TR i PSA és limitada a l'hora de detectar càncer de pròstata clínicament significatiu i la inclusió de la RM pot ajudar a fer un diagnòstic menys invasiu i més discriminatiu de la patologia prostàtica així com a millorar l'estadificació prèvia al tractament. Així evitarem moltes biòpsies innecessàries i alguns tractaments innecessaris que milloraran la qualitat de vida dels pacients i disminuiran el cost sanitari actual. 2. Recomanem practicar la RM multiparamètrica de pròstata abans de fer la biòpsia prostàtica, tant per evitar les alteracions tissulars que es produeixen després de la biòpsia com per ajudar a discriminar entre pacients candidats o no a biòpsia o repetició de biòpsia i per optimitzar la presa de mostres de la biòpsia amb l'objectiu d'augmentar la detecció de càncer de pròstata clínicament significatiu. 3. A la RMmp, la seqüència ponderada en difusió amb factors b ultra alts (b2000 i b3000) combinada amb el mapa d'ADC és la principal per detectar càncer de pròstata clínicament significatiu. Els factors b ultra alts ajuden a localitzar i interpretar restriccions de difusió menys evidents al mapa d'ADC. 4. L'estudi dinàmic amb contrast és una seqüència essencial que considerem imprescindible i els resultats que hem obtingut li donen un valor pronòstic, donat que ajuda a millorar l'estratificació del risc i el maneig del pacient. 5. El nostre estudi posa de manifest el valor de l'Espectroscòpia per a la detecció de càncer de pròstata clínicament significatiu. Tot i que per raons de tipus pràctic i econòmic, aquesta tècnica ha estat exclosa del sistema PI-RADS, creiem que a les institucions acadèmiques s'ha de seguir utilitzant i millorar la seva aplicació. 6. La correlació radio-patològica permet conèixer millor el substrat anatomopatològic i els mecanismes microscòpics que estan relacionats amb les diferents lesions que podem detectar per ressonància magnètica. Aquest coneixement redunda en un augment de la precisió del diagnòstic per imatge de RM de la pròstata que va més enllà del sistema PI-RADS.

[en] Our main objective has been to assess the contribution of the morphological images of the prostate MRI, diffusion-weighted imaging (DWI), dynamic contrast enhancement (DCE), and MR spectroscopy in the diagnosis, staging, and clinical management of patients with suspected prostate cancer (by digital rectal examination and / or PSA elevation) correlating them with the anatomopathological results. Other objectives we have set have been: • Review the quality of MRI studies of the prostate and analyze the different causes which can damage it. • Argue the suitability of performing MRI before biopsies. • Review the role of clinical variables (DRE and PSA) and PI-RADS score by mpMR, comparing them with anatomopathological results. • Correlate the findings of MR imaging with the final pathological anatomy. Our study group is a retrospective cohort of 368 patients evaluated in a multidisciplinary way at the Hospital del Mar, who had one or more prostate MRI, one or more prostate biopsies, and in some cases a radical prostatectomy (RP) or received radiotherapy treatment. We have done an analysis of clinical and general variables, of radiological variables related to the different modalities of mpMR and ultrasound-guided biopsies as well of the anatomopathological variables corresponding to the result of the biopsies with needle and to the result of the piece of radical prostatectomy. We have attempted to establish the diagnostic capability or potential of these MRI variables separately and combined with the PI-RADS system and/or clinical-radiological staging local T and N comparing them with the final anatomopathological result. The conclusions we have reached are: 1. The capacity of the clinical variables DRE and PSA is limited when it comes to detection clinically significant prostate cancer and the inclusion of MRI can help make a less invasive and more discriminatory diagnosis of prostate pathology as well as to improve staging. This will prevent many unnecessary biopsies and some unnecessary treatments that will improve the quality of life of patients and lower the current healthcare cost. 2. We recommend performing mpMR before doing the prostate biopsy, both to prevent tissue alterations that occur after the biopsy to help discriminate between patients who are candidates or not for biopsy or repeat biopsy and to optimize biopsy sampling with the aim of increasing the detection of clinically significant prostate cancer. 3. In mpMR, the diffusion weighted sequence with ultra-high b values (b2000 and b3000) combined with the ADC map is the main one to detect clinically significant prostate cancer. Ultra-high b factors help to localize and read less obvious diffusion restrictions on the ADC map. 4. Dynamic contrast enhancement (DCE) is an essential sequence that we consider necessary and the results we have obtained give it a prognostic value, as it helps to improve risk stratification and patient management. 5. Our study highlights the value of MR Spectroscopy for the detection of clinically significant prostate cancer. Although for practical and economic reasons, this technique has been excluded from the PI-RADS system, we believe that at academic institutions should continue to be used and their application improved. 6. The radio-pathological correlation allows a better understanding of the anatomopathological substrate and the microscopic mechanisms that are related to the different lesions that we can detect on MRI. This knowledge results in an increase in the diagnostic accuracy by MRI of the prostate going further beyond the PI-RADS system.