[ca] Els grans avenços científico-mèdics del segle XX han aconseguit incrementar notablement la esperança de vida de la població mundial i, com a conseqüència, han augmentat totes aquelles malalties associades al deteriorament de l'organisme com el càncer, les malalties neurodegeneratives o les malalties autoimmunes. L'increment de la prevalença d'aquest tipus de malalties suposa un gran problema social degut a que afecten greument a la qualitat de vida dels pacients, així com dels seus familiars. La esclerosi múltiple es una malaltia autoimmune i desmielinitzant del sistema nerviós central que afecta a 2,5 milions de persones a tot el mon. A l'actualitat, els tractaments aprovats van dirigits a controlar la resposta immune i únicament frenen el progrés de la malaltia però no aconsegueixen evitar la discapacitat a llarg termini. A més, el cost en medicaments requereixen durant tota la seva vida constitueixen un problema social, econòmic i sanitari elevat posant de manifest la necessitat d'investigar una cura eficaç. Durant els darrers anys, s'han publicat diversos treballs que impliquen les cèl·lules Th17 en el desenvolupament de diferents malalties autoimmunes i, degut a això, s'han intentat desenvolupar noves teràpies orientades al bloqueig de la generació d'aquestes cèl·lules així com les seves accions. En aquest treball, ens vam proposar la utilització d'una estratègia de teràpia gènica no basada en l'ús anticossos si no en la utilització de receptors solubles per les interleuquines IL-23 e IL-7 amb l'objectiu d'actuar con a agents inhibidors de les seves funcions sobre els seus receptores de membrana. En primer lloc, es van clonar els gens candidats en vectors virals i es van caracteritzar tant in vitro com in vivo. A més, es va generar una nova molècula formada pels dos receptors solubles de IL-23 i IL-7 amb l'objectiu de generar una teràpia amb un efecte dual. Posteriorment, es va comprovar la funcionalitat dels diferents receptors solubles. On es va demostrar que el receptor soluble de IL-23 generat es capaç d'unir IL-23 i bloquejar la seva unió in vitro amb el seu receptor de membrana. Finalment, es van administrar diferents vectors portadors de receptors solubles en el model murí de la esclerosi múltiple, la encefalomielitis autoimmune experimental per analitzar el seu potencial terapèutic. Els resultats exposats en aquest treball demostren que els diferents receptors solubles tenen un efecte beneficiós en la evolució de la malaltia disminuint la seva incidència i gravetat en els ratolins tractats. En resum, els nostres resultats suggereixen que la utilització d'una teràpia gènica immunomoduladora per la esclerosi múltiple basada en l'ús de vectors virals portadors de receptors solubles podria tenir un efecte terapèutic en la esclerosi múltiple.

[en] The big scientific-medical advances of the twentieth century have succeeded in increasing notably the life expectancy of the world's population, and as a consequence, all the diseases associated with the deterioration of the organism such as cancer, neurodegenerative diseases or autoimmune diseases have raised. The increase in the prevalence of this type of disease constitutes a big social problem due to them gravely affecting the patient's quality of life and their relative's. Multiple sclerosis is an autoimmune disease and demyelinating of the central nervous system, with an early onset that affects 2,5 million people around the globe. At present, the approved treatments are aimed at controlling the immune response and only slow down the disease's progress but can not avoid the disability long term. Also, the cost of the medication, as well as the multiple cares the patients require for their whole life constitute a social, economical and sanitary problem, making it more and more important to find an efficient cure. In the last years, a lot of research have been published that imply Th17 cells in the development of different autoimmune diseases, and therefore, it has been tried to develop new therapies oriented at blocking the generation of these cells, as well as those from the same cell line. In this project we proposed the usage of a genetic therapy strategy, not based in the use of antibodies, but in the use of soluble receptors for the interleukin (IL)-23 e IL-7 with the aim of using them as inhibitor agents of their function over their corresponding transmembrane receptors. First of all, the candidate genes were cloned in viral vectors and were characterized both in vitro as in vivo . Also, a new molecule was generated by the soluble receptors of IL-23 and IL-7 with the aim of generating a dual effect therapy Afterwards, the functionality of the different soluble receptors was tested, where it was proved that the soluble receptor IL-23 generated is able to join the IL-23 in vitro and block it's union with it's correspondent transmembrane receptor. Finally, different soluble receptor carrier vectors were administered in the murine model of the multiple sclerosis, the autoimmune experimental encephalomyelitis to analyse it's therapeutic potential. The results shown in this research prove that the different soluble receptors have a beneficial effect in the evolution of the disease greatly reducing it's incidence and the severity of the symptomatology in the treated mice. In summary, our results suggest that the employment of a genetic auto immunomodulator therapy for the sclerosis multiple based in the use of viral vectors carriers of the soluble receptors may have a therapeutic effect on the multiple sclerosis.