[ca] Aquest article presenta un estudi de cas que analitza la interacció a l'aula en l'ensenyament-aprenentatge de llengua catalana a quart de primària. Concretament, l'anàlisi se centra en l'actuació discursiva oral d'un mestre novell des del punt de vista de les estratègies que utilitza per gestionar l'aula i per construir coneixement. A partir de l'instrument d'anàlisi de Castellà et al. 2007, que classifica les estratègies discursives de relació social a l'aula i les estratègies discursives de construcció de coneixement, la recerca es pregunta si l'ensenyant es comporta -durant la sessió enregistrada- com a docent efectiu des del punt de vista discursiu i quines implicacions didàctiques té la seva actuació discursiva. Els resultats demostren que el mestre usa més estratègies de gestió de l'aula que de construcció del coneixement i que el coneixement que construeix és escàs, superficial i repetitiu. Justament, les conclusions intenten respondre fins a quin punt la interacció construeix coneixement i com és el coneixement que es construeix. Partint de la base que la interacció és un mitjà per construir coneixement i no una finalitat per se, el predomini de les estratègies de gestió de l'aula al llarg de la sessió demostra que el mestre usa essencialment la interacció per anar teixint el coneixement, és a dir, que la seva habilitat en la gestió de l'aula facilita l'ensenyament-aprenentatge de coneixements nous. Amb tot, el coneixement que es construeix es caracteritza per la introducció de pocs continguts, per l'absència de reflexió metalingüística i per l'escassa presència de discurs explicatiu. L'article conclou que l'ensenyant es comporta com un mestre novell estratègic, en el sentit que la destresa gestionant l'aula atenua la seva inexpertesa construint coneixement. L'interès d'aquesta recerca rau en l'aportació d'unes reflexions sobre l'actuació discursiva d'un ensenyant novell, que poden contribuir a la millora de la formació i la pràctica docents.

[en] This article presents a case study analysing interaction in the classroom in Catalan language teaching and learning in the fourth year of primary school. In specific terms, the analysis focuses on the oral discursive behaviour of an inexperienced teacher, and considers the classroom management and knowledge building strategies used. Using the analysis tool discussed by Castellà et al. (2007), which classifies discursive social relationship strategies in the classroom and discursive knowledge building strategies, this research considers whether during the session observed, the teacher is an effective teacher from the discursive point of view, and the didactic implications of his discursive behaviour. The results show that the teacher uses more classroom management strategies than knowledge building strategies, and that the knowledge built is scarce, superficial and repetitive. Indeed, the conclusions show to what extent interaction builds knowledge, and the nature of the knowledge that is built. Based on the assumption that interaction is a means for building knowledge rather than an end in itself, the predominance of classroom management strategies throughout the session shows that the teacher basically uses interaction to create knowledge, i.e. his skill in classroom management facilitates the teaching and learning of new knowledge. However, the knowledge that is built is characterised by the introduction of little content, the absence of metalinguistic reflection and little explanatory discourse. The conclusion of the article is that the teacher acts as a strategic inexperienced teacher, in that his skill in classroom management alleviates his lack of expertise in building knowledge. This research is of interest due to its analysis of the discursive performance of an inexperienced teacher. This may contribute to the improvement of teacher training and practice.