[ca] El domini d'un instrument musical es troba intrínsecament relacionat amb el desenvolupament d'habilitats i destreses procedimentals, on l'adquisició de control en l'execució de les accions resulta fonamental. La Tècnica Alexander (TA), desenvolupada per F. M. Alexander (1869-1955), s'orienta al control de les reaccions i, per tant, del comportament, així com dels hàbits. En el plantejament de la TA, ment i cos són interdependents i treballen a l'uníson en un procés de reeducació. Aquest estudi examina l'aplicabilitat de la TA en els processos d'ensenyament i aprenentatge del violí i la viola en el context dels ensenyaments elementals i professionals de música regulades en la LOE (Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'Educació) i el seu impacte en la pràctica educativa. Per a això, ens basem en el paradigma interpretatiu i adoptem un enfocament metodològic qualitatiu. La investigació comprén les següents fases: l'observació participant del curs de formació sobre TA impartit a professorat de violí i viola per a analitzar la formació rebuda pel professorat en TA; un grup de discussió inicial amb professorat assistent al curs per a aprofundir en les seues percepcions i opinions en l'eventual aplicabilitat de la TA en la seua pràctica docent; l'observació no participant de les pràctiques d'aula en les quals els i les docents implementen la TA, per a l'anàlisi de les quals es va desenvolupar un model operacionalitzat de la TA; per últim, un grup de discussió final amb el professorat per a analitzar les seues percepcions i opinions sobre el procés d'implementació de la TA en les seues classes. Els resultats revelen que el professorat participant de la investigació integra la TA en la seua acció pedagògica-didàctica aplicant els seus principis de múltiples maneres i amb una àmplia varietat d'usos i finalitats. Al mateix temps, incorporen aspectes de la seua filosofia, ja siga en tractar de canviar hàbits limitadors detectats en l'alumnat, en desenvolupar continguts, habilitats i destreses tècnic-musicals, o en treballar l'execució i interpretació d'obres musicals. Els i les docents associen la importància de la TA amb la seua aplicabilitat, considerant que dota de recursos per a millorar la seua pràctica docent. Les conclusions indiquen que l'aplicació de la TA millora la qualitat de la pràctica educativa, tenint el potencial de convertir-la en més rica i beneficiosa per a l'alumnat. La TA posseeix un conjunt de potencialitats i aplicabilitats que la fan molt valuosa a l'hora de millorar els processos d'ensenyament i aprenentatge del violí i la viola, així com la seua didàctica.

[es] El dominio de un instrumento musical se encuentra intrínsecamente relacionado con el desarrollo de habilidades y destrezas procedimentales, donde la adquisición de control en la ejecución de las acciones resulta fundamental. La Técnica Alexander (TA), desarrollada por F. M. Alexander (1869-1955), se orienta al control de las reacciones y, por ende, del comportamiento, así como de los hábitos. En el planteamiento de la TA, mente y cuerpo son interdependientes y trabajan al unísono en un proceso de reeducación. Este estudio examina la aplicabilidad de la TA en los procesos de enseñanza y aprendizaje del violín y la viola en el contexto de las enseñanzas elementales y profesionales de música reguladas en la LOE (Ley Orgánica 2/2006, de 3 de mayo, de Educación) y su impacto en la práctica educativa. Para ello, nos basamos en el paradigma interpretativo y adoptamos un enfoque metodológico cualitativo. La investigación comprende las siguientes fases: la observación participante del curso de formación sobre TA impartido a profesorado de violín y viola para analizar la formación recibida por el profesorado en TA; un grupo de discusión inicial con profesorado asistente al curso para profundizar en sus percepciones y opiniones en la eventual aplicabilidad de la TA en su práctica docente; la observación no participante de las prácticas de aula en las que los y las docentes implementan la TA, para cuyo análisis se desarrolló un modelo operacionalizado de la TA; por último, un grupo de discusión final con el profesorado para analizar sus percepciones y opiniones sobre el proceso de implementación de la TA en sus clases. Los resultados revelan que el profesorado participante de la investigación integra la TA en su acción pedagógica-didáctica aplicando sus principios de múltiples maneras y con una amplia variedad de usos y finalidades. A su vez, incorporan aspectos de su filosofía, ya sea al tratar de cambiar hábitos limitadores detectados en el alumnado, al desarrollar contenidos, habilidades y destrezas técnico-musicales, o al trabajar la ejecución e interpretación de obras musicales. Los y las docentes asocian la importancia de la TA con su aplicabilidad, considerando que dota de recursos para mejorar su práctica docente. Las conclusiones indican que la aplicación de la TA mejora la calidad de la práctica educativa, teniendo el potencial de convertirla en más rica y beneficiosa para el alumnado. La TA posee un conjunto de potencialidades y aplicabilidades que la hacen muy valiosa a la hora de mejorar los procesos de enseñanza y aprendizaje del violín y la viola, así como su didáctica.