[ca] Objectiu: Comparar la sensibilitat i l'especificitat de diferents mètodes d'avaluació de la integritat macular, incloent tres tipus diferents de reixeta d'Amsler i la microperimetria mitjançant MAIA. Mètodes: Disset pacients amb edats compreses entre els 30 i 83 anys d'edat van participar en l'estudi, tots els pacients patien d'alteració macular degut a múltiples causes en almenys un dels dos ulls. Els pacients van ser reclutats al servei d'oftalmologia de l'hospital de Terrassa Consorci Sanitari de Terrassa, lloc on, juntament amb les instal·lacions pertanyents al Centre Universitari de la Visió, es van realitzar els tests. El procediment d'examen incloïa, per a tots els pacients: refracció, agudesa visual en visió propera i llunyana, sensibilitat al contrast (MARS Letter Contrast Sensitivity Test), proves de reixeta d'Amsler utilitzant tres versions d'aquesta (blanc sobre negre, negre sobre blanc i blau sobre negre) i microperimetria MAIA™ (CentreVue SpA; Padova, Itàlia). Resultats: No es van trobar diferències significatives en la sensibilitat per a la detecció d'escotoma entre les tres reixetes d'Amsler (76%; el 79%; 79%). No obstant, la reixeta d'Amsler blanc sobre negre va resultar ser més fiable en la detecció de metamorfopsia (66%), que les reixetes negre sobre blanc i blau sobre negre, que presentaren una sensibilitat del 55% i 38% respectivament. La sensibilitat llindar de les diferents reixetes d'Amsler per a la detecció d'alteració macular es troba al voltant dels 11 dB. És a dir, en general per a valors de sensibilitat retiniana menors de 11 dB les diferents reixetes d'Amsler detecten la presència d'alteració macular. En canvi, per a valors de sensibilitat retiniana superiors als 11 dB les reixetes d'Amsler rarament detecten alteració macular. Per acabar, les diferents reixetes d'Amsler al ser comparades entre elles mostraren una concordança en la localització d'escotomes del 60% per als tres tipus de combinacions de reixetes. Per altra banda, la concordança en la localització de metamorfopsia fou del 75% entre les reixetes blanc sobre negre i negre sobre blanc, 53% entre les reixetes blanc sobre negre i blau sobre negre i 63% entre les reixetes negre sobre blanc i blau sobre negre. Conclusió: Cal entendre la reixeta d'Amsler com un test de cribratje que presenta forces limitacions a l'hora de caracteritzar l'abast i localització de la lesió. En la determinació d'alteració macular es pot utilitzar indistintament les reixetes blanc sobre negre i negre sobre blanc. Tanmateix, per a pacients amb fotofòbia o pacients en els què es vulgui avaluar la presència de metamorfopsia recomanem utilitzar la reixeta blanc sobre negre.

[en] Purpose: To compare the sensitivity and specificity of different methods of assessing macular integrity, including three different types of Amsler grid and the MAIA microperimeter. Methods: Seventeen patients with ages ranging from 30 to 83 years old participated in the study, all patients suffered from macular alteration due to multiple causes in at least one of both eyes. Patients were recruited from the ophthalmology department of the Consorci Sanitari de Terrassa hospital. Research was undertaken at the facilities of the Centre Universitari de a Visió and the Consorci Sanitari de Terrassa hospital. The examination procedure in all patients included refraction, visual acuities both at near and distance, contrast sensitivity (MARS letter contrast sensitivity test), Amsler grid testing with three different version of the Amsler grid (white-on-black; black-on-white and blue-on black) and MAIA™ microperimetry (CentreVue SpA; Padova, Italy). Results: There were no significant differences in scotoma sensitivity between the three Amsler grids (76%; 79%; 79%). However, the white-on-black Amsler grid was proven to be more reliable in metamorphopsia detection (66% of all eyes with macular alteration), in contrast to the black-on-white Amsler grid (55%) and the blue-on-white Amsler grid (38%). Threshold sensitivity of the different Amsler grids in the detection of macular alteration was approximately 11 dB. In other words, in general for values of retinal sensitivity inferior to 11 dB the different Amsler grids detect the presence of macular alteration. However, for retinal sensitivity values superior to 11 dB the Amsler grids rarely detect macular alteration. Furthermore, concordance of scotoma localization between the different Amsler grids was 60% for all three possible combinations of grids. On the other hand, concordance in metamorphopsia localization was 75% between the white-on-black and the black-on-white grids, 53% between the white-on-black and the blue-on-black and 63% between the black-on-white and the blue-on-black grids. Conclusion: The Amsler grid should be understood as a screening test with important limitations when being used to determine the depth and location of the lesion. In macular alteration assessment both the white-on-black and the black-on-white Amsler grids can be used. However, for patients suffering from photophobia or in patients in which the clinician wants to assess the presence of metamorphopsia the white-on-black Amsler grid should be used.