[ca] En el present treball s'estudien els vidres de l'antiguitat tardana, és a dir els vidre del període romà baix imperial (s. IV-V) i del període visigòtic (s. VI-VIII), del territori de la província de la Tarraconensis oriental, actualment formada pels territoris de Catalunya i Andorra. En concret s'analitzen 118 jaciments, excavats al llarg del darrer segle, a partir de la lectura de les memòries d'excavació i de les publicacions específiques i, sobretot, a partir de l'estudi en directe dels materials arqueològics conservats -essencialment les ceràmiques-, tot i que també es tenen en compte les datacions estratigràfiques, numismàtiques i de 14C. Així, partir de datacions de cada jaciment, es presenta una proposta d'enquadrament cronològic de cadascun dels contextos documentats en ells. Els vidres d'aquests 118 jaciments han estat inventariats i s'ha procedit a la descripció formal i mètrica -amb dibuix i fotografia- de cada fragment amb forma i/o decoració. Posteriorment s'ha calculat en número mínim d'individus (NMI) i s'ha procedit ha estudiar-los en conjunt, en el marc del seu context, estratigràfic, estructural o del jaciments en sí. A partir de l'anàlisi estratigràfic i de la periodització dels contextos s'ha procedit a elaborar una proposta de classificació tipològica, utilitzant les classificacions de referència més habituals en l'ambit de l'estudi del vidre en el món romà, com és la de Clasina Isings (Isings 1957), i del món visigòtic, com és la de Danielle Foy (Foy 1995), tot i tenir en compte altres tipologies més específiques, com la de les llànties de l'antiguitat tardana d'Egipte (Crowfoot & Harden 1936) o de les llànties del nord d'Itàlia (Uboldi 1995). Amb aquesta tipologia, elaborada en base als contextos estratigràfics estudiats, es poden seriar les diferents vaixelles i objectes de vidre de l'antiguitat tardana. Amb ells es té un altre tipus de material, que junt amb el registre ceràmic, numismàtic i les datacions de 14C permeten ponderar la cronologia de tots els jaciments arqueològics d'aquest període i, de la mateixa manera, datar gran part dels jaciments rurals de l'antiguitat tardana, on els únics fòssils directors presents són la ceràmica de cuina i el vidre. Així doncs, amb aquesta tesi es donen a conèixer i s'articulen estructuralment totes les produccions vítries de l'antiguitat tardana de Catalunya i Andorra, i amb ella és poden iniciar altres treballs -més específics i definits- com pot ser l'anàlisi arqueomètrica dels diferents tipus de vidres i així aprofundir en la difusió, el comerç i la presència de l'artesanat vidrier d'aquest període a la Tarraconensis oriental.

[es] En el presente trabajo se estudian los vidrios de la antigüedad tardía, es decir, los vidrios del periodo romano bajo imperial (s. IV-V) y del período visigodo (s. VI-VIII), documentados en el territorio de la provincia de la Tarraconensis oriental, actualmente formada por los territorios de Cataluña y Andorra. En concreto se analizan 118 yacimientos, excavados a lo largo del último siglo, a partir de la lectura de las memorias de excavación y de las publicaciones específicas y, sobre todo, a partir del estudio en directo de los materiales arqueológicos conservados -esencialmente las cerámicas-, aunque también se tienen en cuenta las dataciones estratigráficas, numismáticas y de 14C. Así, partir de dataciones de cada yacimiento, se presenta una propuesta de encuadre cronológico de cada uno de los contextos documentados. Los vidrios de estos 118 yacimientos han sido inventariados y se ha procedido a la descripción formal y métrica -con dibujo y fotografía- de cada fragmento con forma y/o decoración. Posteriormente se ha calculado en número mínimo de individuos (NMI) y se ha procedido a estudiarlos en conjunto, en el marco de su contexto, es decir, estratigráfico, estructural o del yacimientos en sí. A partir del análisis estratigráfico y de la periodización de los contextos se ha procedido a elaborar una propuesta de seriación tipológica, utilizando las clasificaciones de referencia más habituales en el ámbito del estudio del vidrio en el mundo romano, como es la de Clasina Isings (Isings 1957), y del mundo visigodo, como es la de Danielle Foy (Foy 1995), teniendo también en cuenta otras tipologías más específicas, como la de las lámparas de la antigüedad tardía de Egipto (Crowfoot & Harden 1936) o de las lámparas del norte de Italia (Uboldi 1995). Con esta tipología, elaborada en base a los contextos estratigráficos estudiados, se pueden seriar las diferentes vajillas y objetos de vidrio de la antigüedad tardía. Con ellos se tiene otro tipo de material, que junto con el registro cerámico, numismático y las dataciones de 14C permiten ponderar la cronología de todos los yacimientos arqueológicos de este periodo y, del mismo modo, fechar gran parte de los yacimientos rurales de la antigüedad tardía, donde los únicos fósiles directores presentes son esencialmente, la cerámica de cocina y el vidrio. Así pues, con esta tesis se dan a conocer y se articulan estructuralmente todas las producciones vítreas de la antigüedad tardía de Cataluña y Andorra, y con ella se pueden iniciar otros trabajos -más específicos y definidos- como puede ser el análisis arqueométrico de los diferentes tipos de vidrios y así profundizar en la difusión, el comercio y la presencia del artesanado del vidrio de este período en la Tarraconensis oriental.