[ca] El sector de la construcció té un gran potencial per reduir les emissions de gasos amb efecte d'hivernacle. Per aconseguir la seva descarbonització necessària es requereixen estudis detallats de les seves característiques i el seu comportament energètic a diferents escales. A Espanya, les estratègies nacionals de renovació energètica utilitzen enfocaments arquetípics per avaluar el consum energètic i prioritzar les intervencions. Models similars es fan servir a nivell de districte, però la seva precisió a aquesta escala és incerta. L'objectiu principal d'aquest projecte és aplicar els mètodes de diagnòstic energètic dissenyats per a una escala nacional, a nivell de districte intermedi i avaluar fins a quin punt s'alineen amb la realitat del parc immobiliari a aquesta escala. Per aconseguir-ho, s'ha desenvolupat una metodologia per comparar els valors U dels arquetips d'edificis residencials, tal com es defineixen als models nacionals, amb els valors U calculats a partir de dades a nivell d'habitatge, segons la base de dades de certificats eficiència energètica (EPC). El cas d'estudi per validar aquesta hipòtesi és la costa occidental del riu Besòs a Barcelona. Es realitza una anàlisi comparativa mitjançant la representació gràfica dels resultats, utilitzant eines tant estadístiques com georeferenciades. Finalment, també es fa una clusterització dels valors U del cas d'estudi per identificar possibles patrons. Els resultats van revelar diferències significatives entre els valors U predits pels models nacionals i els obtinguts dels EPC. Alhora, no es va trobar una relació directa entre els clústers produïts i les variables de segmentació utilitzades en els models nacionals. Els resultats confirmen que els criteris de segmentació proposats no expliquen completament la variabilitat del parc immobiliari a nivell de districte.

[en] The building sector currently has the greatest potential to reduce greenhouse gas emissions. To achieve its necessary decarbonization, in-depth studies of its characteristics and its energy behavior across different scales are necessary. In Spain, national energy retrofitting strategies follow experience-based archetype approaches to assess energy use and prioritize interventions. Similar models are used at the district level, but their accuracy at this scale is unclear. The main goal of this final project arises: to test national-scale energy diagnosis methods on an intermediate district level and assess to what extend they align with the reality of the building stock at this intermediate scale. To accomplish this, a methodology has been developed to compare the U-values of residential building archetypes, as defined in the national models, with the U-values calculated from data at the dwelling level, according to the energy performance certificate database (EPC). The case study to validate this hypothesis is the western coast of Besòs river in Barcelona. A comparison analysis is conducted through graphical representation of the results, using both statistical and georeferenced tools. Finally, a clustering classification of the case study U-values is also conducted, to group the building stock according to its U-values and explore potential patterns. The results revealed significant differences between the predicted U-values from national models and those from EPC data. At the same time, no straightforward relationship was found between the produced clusters in the case study and the segmenting variables utilized in national models. The results validate the initial hypothesis that the proposed segmentation criteria don't fully explain the variability of the building stock at the district level.