[ca] Actualment, la noció de centre històric de les ciutats ja no es refereix només a valuosos espais històrics, ni als districtes del segle XIX que els envolten. La noció de centre històric pot, i de fet deu, estendre's per abastar estructures que van sorgir més tard. Les seves característiques, com p. Ex. Concentració i diversos els miracles, expressivitat de la forma urbana, presència en la consciència dels veïns de la ciutat, ubicació favorable, etc., els confereixen la significació dels centres locals en relació complementària amb el cor històric més valuós de la ciutat. L'objectiu d'aquest treball és demostrar que és possible aplicar un procés didàctic adequadament dissenyat en l'ensenyament del disseny i l'arquitectura urbans. Pot servir com una eina per provar i verificar hipòtesis d'investigació plantejades per un acadèmic que és arquitecte, investigador i professor a el mateix temps (en endavant, "arquitecte-investigador-professor"). Això, al seu torn, pot ser beneficiós per aplicar aquestes hipòtesis en la pràctica del disseny, ampliar el coneixement en la disciplina acadèmica de l'arquitectura i obrir nous camps d'estudi. En aquest cas, el mètode i l'eina d'investigació és un laboratori/estudi de disseny a l'escola d'arquitectura. Els autors, arquitectes-investigadors-professors, van abordar temes d'investigació en l'escala urbana i arquitectònica en el seu procés d'ensenyament, que van ser d'importància clau per a la millora de l'estructura de centre de la ciutat històricament formada. Les experiències dels autors presentades en aquest treball demostren que un procés d'ensenyament adequadament dirigit en urbanisme i arquitectura permet provar i verificar de manera efectiva les hipòtesis d'investigació plantejades per l'arquitecte-investigador-docent, per enriquir el camp acadèmic de l'arquitectura, sempre amb l'element de disseny, que és de vital importància.

[es] Actualmente, la noción de centro histórico de las ciudades ya no se refiere solo a valiosos espacios históricos, ni a los distritos del siglo XIX que los rodean. La noción de centro histórico puede, y de hecho debe, extenderse para abarcar estructuras que surgieron más tarde. Sus características, como p. Ej. concentración y diversidad de funciones, expresividad de la forma urbana, presencia en la conciencia de los vecinos de la ciudad, ubicación favorable, etc., les confieren la significación de los centros locales en relación complementaria con el corazón histórico más valioso de la ciudad. El objetivo de este trabajo es demostrar que es posible aplicar un proceso didáctico adecuadamente diseñado en la enseñanza del diseño y la arquitectura urbanos. Puede servir como una herramienta para probar y verificar hipótesis de investigación planteadas por un académico que es arquitecto, investigador y profesor al mismo tiempo (en adelante, "arquitecto-investigador-profesor"). Esto, a su vez, puede ser beneficioso para aplicar tales hipótesis en la práctica del diseño, ampliar el conocimiento en la disciplina académica de la arquitectura y abrir nuevos campos de estudio. En este caso, el método y la herramienta de investigación es un laboratorio / estudio de diseño en la escuela de arquitectura. Los autores, arquitectos-investigadores-profesores, abordaron temas de investigación en la escala urbana y arquitectónica en su proceso de enseñanza, que fueron de importancia clave para la mejora de la estructura del centro de la ciudad históricamente formada. Las experiencias de los autores presentadas en este trabajo demuestran que un proceso de enseñanza adecuadamente dirigido en urbanismo y arquitectura permite probar y verificar de manera efectiva las hipótesis de investigación planteadas por el arquitecto-investigador-docente, para enriquecer el campo académico de la arquitectura, siempre con el elemento de diseño, que es de vital importancia.