[ca] L'adaptació de fòria és un mecanisme tonal central que estabilitza l'alineament binocular cap a l'ortofòria en resposta a una fixació perllongada, així com una constant demanda visual. L'adaptació de fòria té com a propòsit optomètric determinar l'equilibri muscular ocular i capacitat del sistema visual per mantenir l'alineació. Aquest mecanisme proporciona alleugerir fatiga visual, cefalees i altres simptomatologies oculars. A l'estudi mesurat, s'estima una adaptació a la fòria d'uns 7 minuts amb visió binocular sostinguda i la mesura s'efectua amb un prisma de 6Δ disposat sobre un dels dos ulls, però amb fixació binocular; inicialment amb base nasal i després, base temporal. L'objectiu de l'estudi és preveure si els subjectes s'adapten a les heterofòries induïdes pel prisma reduint el període d'adaptació, de 7 a 3 minuts, amb pacients adults. Aquests pacients amb visió binocular normal, sovint s'adapten ràpidament. L'estudi es va dur a terme amb una totalitat de 32 participants adults, ja descartant anomalies de visió binocular; amb rang d'edat d'entre 18 a 24 anys. Es van comparar ràtios d'adaptació de fòria en convergència (BT) i divergència (BN). La mostra de participants es va dividir entre els que van mostrar un canvi més elevat de 1Δ/min, durant els 3 minuts de la prova, i els que no. Basant-se en els resultats obtinguts al final de l'estudi, es pot concloure que 3 minuts són suficients per garantir l'adaptació de fòria, sempre que no existeixi patologia o problemàtica binocular i, per tant, poder obtenir els resultats esperats. Es pot considerar aquesta prova vàlida per concloure diagnòstic durant la pràctica optomètrica diària amb pacients adults i visió binocular estable.

[es] La adaptación de foria es un mecanismo tonal central que estabiliza el alineamiento binocular hacia la ortoforia como respuesta a una fijación prolongada o una constante demanda visual. La adaptación de fória tiene como propósito optométrico medir el equilibrio muscular ocular y la capacidad del sistema visual para mantener la alineación. Con este mecanismo se aligera la fatiga visual, las cefaleas y diversa sintomatología ocular. En el estudio, se estima una adaptación a la foria de 7 minutos con visión binocular sostenida y la medida se realiza con un prisma de 6 Δ sobrepuesto en uno de los dos ojos, con fijación binocular, inicialmente con base nasal y después con base temporal. El objetivo del estudio es predecir si los sujetos se adaptan a las heteroforias inducidas por el prisma reduciendo el periodo de adaptación de 7 a 3 minutos, en pacientes adultos. Tales pacientes, con visión binocular normal, acostumbran a adaptarse rápidamente. El estudio se realizó en una totalidad de 32 participantes adultos, descartando anomalías de visión binocular; con rango de edad entre 18 y 24 años. Se compararon ratios de adaptación de foria en convergencia (BT) y divergencia (BN). La muestra de participantes se dividió entre los que mostraron un cambio más elevado en 1Δ/min, durante los 3 minutos de la prueba, y los que no cambiaron. Si nos basamos en los resultados obtenidos al final del estudio, concluimos que 3 minutos son suficientes para garantizar la adaptación de foria, siempre que no exista patología o problemática binocular y, por tanto, poder obtener los resultados esperados. Se puede considerar esta prueba válida para obtener diagnóstico durante la práctica optométrica diaria con pacientes adultos y visión binocular estable.