[ca] La renaturalització de la ciutat és una necessitat de primer ordre. Ciutats arreu del món han començat a aplicar en l'última dècada diverses estratègies per a la integració de la vegetació i la biodiversitat al teixit urbà, buscant la millora de la qualitat de vida d'aquells qui l'habiten. La disminució del vehicle privat sorgeix com a resposta directa a la millora de la qualitat ambiental. Aquesta acció obre la porta a repensar la mobilitat a la ciutat amb majors superfícies per als vianants, un canvi de paradigma en la comprensió del carrer, fins ara fortament ocupat pel cotxe. Tot i això, la regeneració de l'espai públic ha provocat nous fenòmens dins les ciutats. L'augment de l'interès per les zones reurbanitzades, sobretot per part dels habitants amb un major poder adquisitiu, ha suposat l'encariment del cost de la vida d'aquestes. Això ha generat el desplaçament de la població més vulnerable a àrees de menor interès dins la metròpolis i, en conseqüència, ha mantingut una distribució no equitativa de l'accés a la infraestructura verda de tots els habitants. A Barcelona, aquests desenvolupaments urbans s'estructuren entorn del Pla Superilla. Els seus objectius són reduir la contaminació actuant sobre l'espai públic, augmentant la superfície disponible pels vianants i la infraestructura verda. Tot i que el projecte va partir de l'anàlisi de l'Eixample i de la malla Cerdà, posteriorment ha acollit diverses transformacions de tota la ciutat. Considerant les conseqüències negatives que poden provocar els processos de millora de l'espai públic, aquest treball pretén identificar quines zones de la ciutat són susceptibles de patir-los, així com veure quines polítiques es podrien aplicar per pal·liar-los.

[en] Nowadays the renaturalization of the city has become an urgent necessity. In the last decade, cities around the world have begun to apply some strategies for the integration of vegetation and biodiversity into the urban space, seeking to improve the quality of life of those who live there. The decrease in private transport arises as a direct response to the improvement of environmental quality. This action opens the door to rethinking mobility in the city with greater surfaces for pedestrians, a shift in the understanding of the street heavily occupied by cars until now. However, the regeneration of public space has caused new circumstances in cities. The increase in interest in redeveloped areas, especially from citizens with a higher purchasing power, has led to an increase in the cost of living in these areas. This has generated the displacement of the most vulnerable population to areas of less interest within the metropolis and, consequently, has maintained an unequal distribution of access to green infrastructure for all inhabitants. In Barcelona, these urban developments are structured around the "Pla Superilla". Its objectives are to reduce pollution by acting on public space, increasing the area available for pedestrians and green infrastructure. Although the project started from the analysis of the Eixample and the "malla Cerdà", it has subsequently taken on various transformations throughout the city. Considering the negative consequences that can be caused by the processes of improving public space, this work aims to identify the areas of the city that might be susceptible to them, as well as to distinguish which policies could be applied to mitigate them.