[ca] La deformació Alpina al cor de la serralada dels Pirineus és poc coneguda degut a la forta erosió de les roques post Paleozoiques resultant de l'extensa exhumació. Les calcàries del Cretaci superior del massís d'Eaux-Chaudes, envoltades de roques Paleozoiques a la part més interna del Pirineu centre-occidental, presenten evidències de deformació dúctil complexa i estructures de gran escala, amb un estil estructural que no havia estat descrit abans per a la col·lisió Alpina en aquesta serralada. Aquesta tesi proposa una nova interpretació de l'estructura i evolució per al massís d'Eaux-Chaudes, situat originalment en el marge Ibèric del rift Mesozoic. L'estudi paleotermal i microestructural de les calcàries del Cretaci superior emfasitzen la ductilitat ocorreguda durant el principal estadi de deformació col·lisional. L'orogènia Pirinenca va iniciar-se amb la flexió del marge Ibèric profunditzant cap al nord, evidenciada per la sedimentació del flysch Campanià-Maastrichtià. Amb la progressió de la col·lisió dels marges Ibèric i Europeu l'efecte de la flexió es va veure incrementat aprofundint fortament el futur massís d'Eaux-Chaudes. El clímax dels principals processos de deformació es va desenvolupar en un marc de temperatures moderadament elevades, així com ho indiquen les estructures dúctils, la foliació i la lineació penetrativa. El granit d'Eaux-Chaudes controla el desenvolupament del plec ajagut de gran escala (fold nappe) en consonància amb dos nivells efectius de desenganxament, un a la part més alta del basament (al Silurià), i l'altre en una làmina al·lòctona d'evaporites del Keuper emplaçada per la principal estructura que controla la inversió del marge (el sistema d'encavalcaments de Lakora). L'herència estructural i l'heterogeneïtat reològica del basament indueixen forts canvis en l'evolució lateral d'aquest plec ajagut cap al ventall imbricat d'encavalcaments dúctil. El nou esquema que es presenta en aquesta tesi alerta de les dificultats d'identificar aquest tipus de deformació en la zona axial d'orògens com els Pirineus i d'altres similars, donada la forta erosió i superposició estructural en les roques més antigues.

[en] Alpine deformation in the hinterland of the Pyrenean belt is poorly constrained due to the strong erosion of the post-Paleozoic rocks in the topographic axis of the Pyrenees. The upper Cretaceous limestones of the Eaux-Chaudes massif, enclosed by Paleozoic rocks in the interior of the west-central Pyrenees, show evidence of complex ductile deformation and a large-scale structural style not reported hitherto for the Alpine collisional stage. This thesis proposes an innovative reinterpretation of the structure and evolution for the Eaux-Chaudes massif, addressing the collisional deformation of the upper Iberian margin previously developed during the Mesozoic rifting. Paleothermal and microstructural inspection of the upper Cretaceous limestones emphasize the ductility occurred in the main deformation event. The Pyrenean orogeny started by the flexure of the Iberian margin deepening to the north, evidenced by the sedimentation of a Campanian-Maastrichtian flysch. As the collision of the Iberian and European margins progressed, the flexural effect increased by stronger deepening of the Iberian plate as deduced for the Eaux-Chaudes massif. The climax of the main deformation event occurred under moderately high temperatures accounting for ductile structures and penetrative foliation and lineation. The strong Eaux-Chaudes granite in the Paleozoic basement near the Ossau valley controlled the development of a large-scale recumbent fold nappe in conjunction with two effective detachment levels, one in the upper part of the Paleozoic basement (in the Silurian), and the other in an allochthonous Keuper salt sheet emplaced by the major structure inverting the margin (the Lakora thrust system). Structural inheritance and rheological heterogeneity of the basement induced strong changes in the lateral evolution of this fold, turning into a simpler, ductile thrust imbricate fan. The novel scheme proposed in this work warns about the difficulties of unravelling this type of deformation in the interior of the Pyrenees and other orogens due to the strong erosion and the structural superposition in the ancient rocks which dominate in outcrop.