[ca] En la història del periodisme, un dels apartats més difícils de reconstruir i analitzar és el funcionament de les empreses. Normalment per falta de documentació: els llibres comptables d'empreses periodístiques que han superat el filtre del temps són escassos. Aquest llibre parteix de la troballa d'una autèntic filó documental. El Fons Documental per a la Memòria Històrica de Salamanca conserva una porció important de l'arxiu econòmic de la major empresa periodística creada a principis del segle XX en Espanya. La Societat Editorial d'Espanya es va constituir l'1 de maig de 1906, a partir de l'acord entre El Liberal i El Imparcial, al qual es va sumar a continuació el vespertí Heraldo de Madrid. Tot seguit, la resta de la premsa, en detectar que havia nascut un gegant, el va batejar amb el terme que faria fortuna: el trust. Evidentment el nom no era només descriptiu (alló de varies empreses que produeixen els mateixos productes i s'uneixen en una sola empresa), sinó que també volia emfatitzar els perills de comportament monopolístic que s'amagaven darrere de qualsevol empresa que controlava horitzontalment un bé de producció, en aquest cas la informació. El llibre aborda la reconstrucció de la història del periodisme espanyol del primer terç del segle XX, però amb fonts ben diferents a la dels protagonistes a través de les seues memòries o als periòdics amb el seu component autoreferencial. El munt de papers que donen compte de la marxa econòmica de el trust ens permet copsar la recerca de nous públics per part de publicacions que alteraven el llenguatge tradicional per fer-lo planer i a l'abast de les masses, la condició competitiva del sensacionalisme, la professionalització dels periodistes, l'enorme rellevància del venedors de periòdics -la majoria xiquets- en l'obertura de nous canals de distribució de la premsa, l'increment dels anuncis -i la seua nova forma expressiva- per a dotar del finançament necessari a publicacions massives i, en definitiva, la industrialització de la premsa. El llibre estudia, lustre a lustre, l'evolució de la Societat Editorial d'España i dels periòdics que la van compondre, els seus problemes davant la carestia del paper durant la Primera Guerra Mundial, la reorganització editorial i la reconversió en Societat Editorial Universal, l'entrada de la família d'empresaris Busquets, disposats a expandir més encara la indústria, és a dir, el trust; la relació amb el règim polític de la Restauració, amb el de Primo de Rivera o amb la Segona República; la relació amb la competència, car el nombre de empreses periodístiques de volada va créixer i va deparar alguns capitans d'indústria de renom, com Nicolás María de Urgoiti, Torcuato Luca de Tena, Serapio Huici o Luis Montiel Balanzat.

[en] In the history of journalism, one of the most difficult areas to reconstruct and analyse is the operation of companies. This is usually due to a lack of documentation: the accounting books of journalistic companies that have survived the filter of time are scarce. This book is based on the discovery of an authentic documentary vein. The Fondo Documental para la Memoria Histórica de Salamanca preserves an important part of the economic archive of the largest newspaper company created at the beginning of the 20th century in Spain. The Sociedad Editorial de España was set up on 1 May 1906, based on an agreement between El Liberal and El Imparcial, which was later joined by the evening paper Heraldo de Madrid. Subsequently, the rest of the press, sensing that a giant had been born, christened it with the term that would make its fortune: the trust. Evidently, the name was not only descriptive (*it spoke of several companies producing the same products and joining together to form a single company), but also intended to emphasise the dangers of monopolistic behaviour that lurked behind any company that horizontally controlled a productive good, in this case information. The book deals with the reconstruction of the history of Spanish journalism in the first third of the 20th century, but with very different sources to that of the protagonists through their memoirs or in the newspapers with their self-referential component. The paper files that give an account of the economic progress of the trust allow us to understand the commitment to approach new audiences by publications that altered the traditional language to make it plain and accessible to the masses, the competitive condition of sensationalism, the professionalisation of journalists, the enormous relevance of newspaper sellers -most of them children- in the opening of new distribution channels for the press, the increase in advertising -and its new expressive form- to provide the necessary financing for mass publications and, in short, the industrialisation of the press. The book studies, five years by five years, the evolution of the Sociedad Editorial de España and the newspapers that made it up, its problems in the face of the shortage of paper during the First World War, the editorial reorganisation and its conversion into the Sociedad Editorial Universal, the entry of the Busquets family of businessmen, willing to further expand the industry, that is to say, the trust; the relationship with the political regime of the Restoration, with that of Primo de Rivera or with the Second Republic; the relationship with the competition, since the number of cantilever newspaper companies grew and would produce some renowned captains of industry, such as Nicolás María de Urgoiti, Torcuato Luca de Tena, Serapio Huici or Luis Montiel Balanzat.