[ca] Objectiu: Comparar la sensibilitat i l'especificitat de diferents mètodes d'avaluació de la integritat macular, incloent tres tipus diferents de reixeta d'Amsler i la microperimetria mitjançant MAIA. Mètodes: Disset pacients amb edats compreses entre els 30 i 83 anys d'edat van participar en l'estudi, tots els pacients patien d'alteració macular degut a múltiples causes en almenys un dels dos ulls. Els pacients van ser reclutats al servei d'oftalmologia de l'hospital de Terrassa Consorci Sanitari de Terrassa, lloc on, juntament amb les instal·lacions pertanyents al Centre Universitari de la Visió, es van realitzar els tests. El procediment d'examen incloïa, per a tots els pacients: refracció, agudesa visual en visió propera i llunyana, sensibilitat al contrast (MARS Letter Contrast Sensitivity Test), proves de reixeta d'Amsler utilitzant tres versions d'aquesta (blanc sobre negre, negre sobre blanc i blau sobre negre) i microperimetria MAIA™ (CentreVue SpA; Padova, Itàlia). Resultats: No es van trobar diferències significatives en la sensibilitat per a la detecció d'escotoma entre les tres reixetes d'Amsler (76%; el 79%; 79%). No obstant, la reixeta d'Amsler blanc sobre negre va resultar ser més fiable en la detecció de metamorfopsia (66%), que les reixetes negre sobre blanc i blau sobre negre, que presentaren una sensibilitat del 55% i 38% respectivament. La sensibilitat llindar de les diferents reixetes d'Amsler per a la detecció d'alteració macular es troba al voltant dels 11 dB. És a dir, en general per a valors de sensibilitat retiniana menors de 11 dB les diferents reixetes d'Amsler detecten la presència d'alteració macular. En canvi, per a valors de sensibilitat retiniana superiors als 11 dB les reixetes d'Amsler rarament detecten alteració macular. Per acabar, les diferents reixetes d'Amsler al ser comparades entre elles mostraren una concordança en la localització d'escotomes del 60% per als tres tipus de combinacions de reixetes. Per altra banda, la concordança en la localització de metamorfopsia fou del 75% entre les reixetes blanc sobre negre i negre sobre blanc, 53% entre les reixetes blanc sobre negre i blau sobre negre i 63% entre les reixetes negre sobre blanc i blau sobre negre. Conclusió: Cal entendre la reixeta d'Amsler com un test de cribratje que presenta forces limitacions a l'hora de caracteritzar l'abast i localització de la lesió. En la determinació d'alteració macular es pot utilitzar indistintament les reixetes blanc sobre negre i negre sobre blanc. Tanmateix, per a pacients amb fotofòbia o pacients en els què es vulgui avaluar la presència de metamorfopsia recomanem utilitzar la reixeta blanc sobre negre.

[es] Objetivo: Comparar la sensibilidad y especificidad de diferentes métodos de evaluación de la integridad macular, incluyendo tres tipos diferentes de rejilla de Amsler y la microperimetria MAIA. Métodos: Diecisiete pacientes con edades comprendidas entre los 30 y 83 años de edad participaron en el estudio. Todos los pacientes sufrían de alteración macular debido a múltiples causas en al menos uno de los dos ojos. Los pacientes fueron reclutados en el servicio de oftalmología del hospital Consorci Sanitari de Terrassa, lugar donde, junto con el Centro Universitario de la Visión, se realizaron los exámenes visuales. El procedimiento de examen incluía en todos los pacientes la determinación de la refracción, agudeza visual en cerca y en lejos, la sensibilidad al contraste (MARS Letter Contrast Sensitivity Test), tres versiones de la rejilla de Amsler (blanco sobre negro, negro sobre blanco y azul sobre negro) y microperimetria MAIA™ (CentreVue SpA; Padova, Italia). Resultados: No se encontraron diferencias significativas en la sensibilidad para la detección de escotoma entre las tres rejillas de Amsler (76%; 79%; 79%). Sin embargo, la rejilla de Amsler blanco sobre negro ha demostrado ser más fiable en la detección de metamorfopsia (66%) que las rejillas negro sobre blanco (55%) y azul sobre negro (38%). El umbral de sensibilidad de las distintas rejillas de Amsler para la detección de alteración macular se encuentra alrededor de los 11 dB. Es decir, en general para valores de sensibilidad retiniana menores de 11 dB las diferentes rejillas de Amsler detectan alteración macular. Sin embargo, para valores de sensibilidad superiores a 11 dB las rejillas de Amsler raramente detectan alteración macular. Además, las diferentes rejillas de Amsler al ser comparadas entre si mostraron una concordancia en la localización de escotomas del 60% para las tres posibles combinaciones de rejillas. Por otro lado, la concordancia en la localización de metamorfopsia fue del 75% entre las rejillas blanco sobre negro y negro sobre blanco, 53% entre las rejillas blanco sobre negro y azul sobre negro y 63% entre la negro sobre blanco y la azul sobre negro. Conclusión: Hay que entender la rejilla de Amsler como un test de chequeo que presenta serias limitaciones a la hora de caracterizar el alcance y localización de las lesiones. En la determinación de alteración macular se puede utilizar indistintamente las rejillas blanco sobre negro y negro sobre blanco. Sin embargo, para pacientes con fotofobia o pacientes en los que se quiera evaluar la presencia de metamorfopsia recomendamos utilizar la rejilla blanca sobre fondo negro.