BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La reelaboració d'una nova identitat per a la Navarra incorporada a la Monarquia d'Espanya va deure molt a la confrontació amb les dels territoris veïns, de les que va adoptar i rebutjar determinats elements. Les polèmiques historiogràfiques del Barroc van enfrontar entre si sobretot a comunitats properes i de llarga història comuna, i no tant corografies "nacionals" amb històries de la Monarquia. La Historia apologética y descripción del reyno de Navarra (1628) de Juan de Sada i els Anales del reyno de Navarra (1648) de José Moret sintetitzen els trets fonamentals en els quals els navarresos del Barroc es pretengueren reconèixer. S'estudia com es van deslligar del mite de Sobrarbe sobre els orígens de la reialesa i el regne, que havien compartit amb els aragonesos fins a mitjan segle XVI, i van acceptar la nova formulació d'una "Vascònia" originària i no contaminada, que adaptava el vell mite de Cantàbria a un context nou.

[en] The making of a new identity for Navarre, once it was incorporated into the Spanish Monarchy, drew much from confronting it with those of neighbouring territories. It both adapted and rejected several elements from them. Baroque historiographic polemics preferentially confronted among themselves close communities with a long, common history, rather than "national" chorographies with histories of the Monarchy. The Historia apologética y description del reyno de Navarra (1628) by Juan de Sada, and the Anales del reyno de Navarra (1628) by José Moret synthesized the main characteristics with which the Navarrese sought to identify themselves. They slowly abandoned the myth of Sobrarbe on the origins of crown and kingdom, which they shared with the Aragonese until the mid-sixteenth century and accepted the novel assumption of a primary, uncontaminated "Vascony", adapting the old myth of Cantabria to a new context.
[ca] L'objectiu del present article és analitzar la manera en què alguns dels principals mitjans de comunicació colombians han abordat el tema del procés de pau i la implementació dels acords assolits amb l'extinta guerrilla de les FARC. En la primera secció, es tracta del sentit informatiu de la notícia, com a marc conceptual general que permet identificar les seves dimensions i característiques. En la segona, s'aborda el clima d'opinió que s'ha configurat a Colòmbia després de la presa de possessió del president Iván Duque. Per últim, a la tercera secció, a partir d'una perspectiva fonamentada en els mètodes mixtos, s'analitzen les principals tendències informatives reproduïdes pels mitjans de comunicació sobre el procés de pau i la implementació dels acords durant els primers mesos del nou govern. L'article finalitza amb unes conclusions, on es presenten algunes de les possibles conseqüències de les males notícies en els processos de formació d'opinió pública a Colòmbia en l'actualitat.

[en] The objective of this article is to analyze the way in which some of the main Colombian media have addressed the issue of the peace process and the implementation of the agreements reached with the extinct FARC guerrilla. The first section deals with the informative dimension of news, as a general conceptual framework that allows identifying its dimensions and characteristics. In the second section, the climate of opinion that has been created in Colombia after the taking-up of President Iván Duque is addressed. Finally, in the third section, and from a perspective based on mixed methods, we analyze the main information trends reproduced by the Colombian media with respect to the peace process and the implementation of the agreements during the first months of the new government. The article ends with some conclusions, which present some of the possible consequences of bad news in public opinion processes in Colombia today.
[ca] L'actual article exposa una visió general de la Presa de Decisions Compartides (PDC), cada vegada més considerada com la millor manera d'involucrar els pacients en el procés de decisió sobre la seva cura sanitària. No obstant això, malgrat el reconeixement internacional ampli, la PDC encara no està àmpliament implementada en la pràctica clínica brasilera, essent el consentiment informat el model de presa de decisions més comunament adoptat pels professionals de la salut. Així, aquest treball, després de clarificar les definicions al voltant de la PDC, presenta instruments per a la seva aplicació i les raons per les quals aquesta nova forma de prendre decisions ha de ser preferible al consentiment informat.

[en] This article presents an overview of Shared Decision Making (SDM), increasingly considered the best way to involve patients in the decision-making process about their health care. However, despite wide international recognition, SDM is still not widely implemented in brazilian clinical practice, with informed consent being the decision-making model most commonly adopted by health professionals. Thus, this work, after clarifying the definitions around SDM, presents instruments for its application and the reasons why this new way of making decisions should be preferable to informed consent.
[ca] Aquesta introducció presenta el numero especial que la Revista de Historia Industrial - Industrial History Review dedica a la historia quantitativa de l'empresa. Després de repassar breument el paper i el lloc de les aproximacions quantitatives en el debat metodològic de la historia de l'empresa, resumim alguns dels punts mes destacats dels articles d'aquest numero especial. Aquests treballs posen de manifest el paper fonamental que representen les bases de dades i els mètodes quantitatius en la recerca sobre historia de l'empresa, així com per a la investigació de temes sobre estratègia empresarial i l'estudi de les relacions causals entre elements basics dels sistemes empresarials i financers. Els articles també revelen el laboriós procés de construcció de bases de dades històriques i l'us que se'n pot fer en les anàlisis quantitatives.

[en] This introduction presents a special issue of Revista de Historia Industrial - Industrial History Review devoted to quantitative business history. After a brief overview of the role and position of quantitative approaches in the methodological debate in business history, we summarize some of the salient points of the articles included in this special issue. These articles highlight the valuable use of quantitative datasets and methods in business history. They also testify to the critical contribution of quantitative analyses in the historical investigation of topics in business strategy and the study of causal relationships between foundational elements of the business and financial systems. The papers also reveal the laborious process of constructing historical datasets suitable for quantitative analyses.
[ca] Aquest assaig busca aportar elements per entendre les relacions del treball agrícola al Mèxic central, en l'època revolucionària. S'analitzen casos ocorreguts entre 1912 i 1926 en l'Estat de Tlaxcala, que permeten matisar relacions de treball que es consideren regides fonamentalment per compulsió. L'evidència empírica i la crítica a la historiografia sobre la relació peó-hisendat permeten una anàlisi de la problemàtica rural des de la perspectiva de l'actor social, en un escenari polític-social canviant alhora que impregnat de continuïtats.

[en] This essay seeks to understand the relationships between agricultural workers and hacendados in central Mexico during the Mexican Revolution. By analyzing cases from between 1912 and 1926 in the state of Tlaxcala, I revisit relationships historians have considered as governed only by force. The voices of social actors along with the criticism of the historiography on peon-hacendado relationships, helps to understand agrarian problems more fully.
[ca] Aquest article contextualitza l'anàlisi de l'hegemonia des d'una perspectiva espacial. Per fer-ho, comença amb una discussió sobre l'urbanització planetària i la producció de l'espai com a spatial fix del capitalisme, fet que situa l'espai com a instrument clau per a l'exercici de l'hegemonia contemporània. L'anàlisi discursiva del rebuig de dos plans per a un nou parc nacional per part de les comunitats alpines de la Suïssa italiana ens permet contextualitzar "el rural" com una força política encara present i influent. Les comunitats que es reconeixen a si mateixes com a rurals no tenen ambicions hegemòniques, però poden contribuir a l'aparició o el declivi d'altres actors que, en canvi, desitgen lluitar per l'hegemonia. En aquest sentit, el document conclou que, en una societat capitalista cada cop més marcada per l'urbanització planetària, és crucial, a l'hora d'analitzar l'hegemonia, tenir també plenament en compte els actors rurals i no invisibilitzar les seves motivacions, ja que aquestes poden alterar significativament l'equilibri hegemònic existent.

[en] This paper contextualises the analysis of hegemony from a spatial perspective. For this, it opens with a discussion of planetary urbanisation and the production of space as a spatial fix of capitalism - which posits space as a key instrument for the exercise of contemporary hegemony. The discursive analysis of the rejection of two plans for a new national park by Alpine communities in Italian-speaking Switzerland allows us to contextualise 'the rural' as a political force that is still present and influential. Communities that recognise themselves as rural do not have hegemonic ambitions, but can contribute to the emergence or decline of other actors who wish to strive for hegemony instead. In this sense, the paper concludes that in a capitalist society increasingly marked by planetary urbanisation, it is crucial in the analysis of hegemony to fully consider rural actors as well and not invisibilise their motivations – as these can significantly alter the existing hegemonic balance.
[ca] INTRODUCCIÓ. Aquest article analitza la transició universitària, en el primer semestre del primer curs, dels estudiants dels graus d'Educació Social, Educació Infantil i Relacions Laborals de la Universitat de Barcelona. Se centra en els factors facilitadors i inhibidors de la transició i la conducta d'estudi que mostren els estudiants amb diferents trajectòries acadèmiques prèvies. MÈTODE. Es porta a terme un estudi descriptiu per enquesta a partir d'un qüestionari, respost per 651 estudiants, sobre les seves trajectòries acadèmiques prèvies. RESULTATS. Hi ha diferències en les valoracions dels estudiants en funció de la titulació i la seva trajectòria d'accés a la universitat. Els estudiants que procedeixen de les vies professionalitzadores (cicles formatius) es troben amb més barreres durant el procés de transició i puntuen més alt els factors inhibidors. Es ressalta el desajust acadèmic entre les expectatives inicials dels estudiants i el pla d'estudis. S'emfatitza el suport de l'entorn i la relació amb els companys com a factor facilitador de la transició. DISCUSSIÓ. Els resultats obliguen a repensar les propostes d'orientació i d'acció tutorial cap a models holístics que permetin un context institucional més disponible, més flexible i amb una major capacitat d'adaptació a la pluralitat emergent d'estudiants.

[en] INTRODUCTION. This article analyses the transition to university of first-year students studying on the Social Education, Children's Education and Labour Relations degrees at the University of Barcelona. More specifically, it focuses on the facilitating and inhibiting factors in the transition to university and in the study behaviour of students from a range of academic backgrounds. METHOD. A descriptive survey study applying a Likert-type questionnaire with 651 students, which recorded data on the students' academic pathways. RESULTS. The students' evaluations differed according to their degree and their entry route. Students from vocational pathways (Training Cycles) encountered more barriers in their transition process and scored higher on inhibiting factors. There was a clear academic mismatch between students' initial expectations and the configuration and structure of the curriculum. Support from the environment and peer relationships were notable facilitators of the transition. DISCUSSION. The results suggest the need to rethink the proposals for tutorial action and guidance, and to introduce holistic models that promote a more flexible institutional context with a greater capacity to adapt to the needs of an increasingly plural student body.
[ca] Aquest article dona a conèixer la relació artística de la cèlebre ballarina Tórtola Valencia amb l'escriptor simbolista Ramón Goy de Silva i la contextualitza en el marc de les imbricacions entre teatre i dansa a les albors del segle xx. Situa Goy al costat de Ramón del Valle-Inclán, Antonio de Hoyos y Vinent, José de Zamora o Ramón Gómez de la Serna. En concret, comento diversos documents que deixen entreveure el sentit d'aquesta col·laboració: tres cartes autògrafes de Tórtola Valencia, algunes cobertes de llibres, una pintura i diversos programes de mà. Gairebé tots els materials procedeixen de l'Arquivo Municipal de Ferrol (La Coruña). A més a més, es retorna un poema a Goy, ofrenat a la ballarina y de vegades atribuït a altres autors.

[en] This article reveals the artistic relationship of the famous dancer Tórtola Valencia with the symbolist writer Ramón Goy de Silva and contextualizes it within the framework of the intermingling between theater and dance at the dawn of the 20th century. It places Goy with Ramón del Valle-Inclán, Antonio de Hoyos y Vinent, José de Zamora and Ramón Gómez de la Serna. More specifically, several documents are discussed that allow a glimpse into the meaning of this collaboration: three autographed letters from Tórtola Valencia, some book covers, a painting, and various play programs. Almost all the materials come from the Arquivo Municipal de Ferrol (La Coruña). In addition, a poem, offered to the dancer, sometimes attributed to other authors, is returned to Goy.
[ca] Aquest article té com a objectiu la recapitulació i presentació de notícies històriques sobre Mencía de Velasco. Els documents conservats pel llinatge permeten de radiografiar el perfil d'una gran dama lletraferida de l'alta noblesa que va viure sense casar-se ni professar els vots eclesiàstics. Les seves últimes voluntats –fundacions d'hospitals i convent, testaments i inventaris post mortem– proporcionen una gran quantitat d'informació relativa als seus llibres i papers, a la seva&nbsp; biblioteca i al seu arxiu, dos espais inclosos al final de la seva vida en el monestir de santa Clara de Medina de Pomar i gestionats pel seu criat Diego de Isla.

[en] The purpose of this article is to recapitulate and present historical information about Mencía de Velasco. The documents preserved by the lineage allow us to analyze the profile of a high nobility literate lady who lived without marrying or professing ecclesiastical vows. Her last dispositions –foundations of hospitals and convents, wills and post mortem inventories– provide a great deal of information regarding her books and papers, library and archive, two spaces included at the end of her life in the monastery of Santa Clara de Medina de Pomar and managed by her servant Diego de Isla.
[ca] En el present article de reflexió es traça el camí recorregut per un docent fins a la seva participació a (Re)Produce, una comunitat de pràctica virtual per a professionals d'Educació Física en la que, durant tres cursos escolars, intercanvia experiències, opinions i coneixements amb diverses desenes de professors de les diferents etapes educatives i amb docents en formació inicial. Aquesta vivència permet a l'investigador conèixer una nova manera d'entendre l'Educació Física, desconeguda per a ell fins llavors. A través de fragments del diari personal i dels textos dels fils de discussió de la comunitat de pràctica virtual, d'on s'obtindran les dades mitjançant una anàlisi de contingut, es recorrerà el camí del docent fins a l'apropament al Tractament Pedagògic del Cos, visió educativa que deixa una marca indeleble en la seva identitat professional. El procés de familiarització amb aquesta visió serà progressiu i informal, i permetrà al docent introduir en la seva pràctica diària aspectes com la visió global del cos, la reflexió sobre la pràctica, la consciència sobre l'aprenentatge i el disseny curricular obert i canviant.

[en] This paper traces the path traveled by a teacher to his participation in (Re)Produce, a virtual community of practice for Physical Education professionals in which, during three school years, he exchanges experiences, opinions and knowledge with several dozen teachers of the different educational stages and with teachers in initial training. This experience allows the researcher to get to know a new way of understanding Physical Education, unknown to him until that moment. Through fragments of his personal diary and the texts of the discussion threads of the virtual community of practice, where the data will be obtained through content analysis, the path of the teacher will be covered until reaching the approach to the Pedagogic Treatment of the Body, an educative view that leaves an indelible mark on his professional identity. The process of familiarization with this vision will be progressive and informal and will allow the teacher to introduce into his daily practice aspects such as the global vision of the body, reflection on practice, awareness of learning and open and changing curricular design.
[ca] El present text inclou l'anàlisi de treballs presentats en el XXX Congreso Latinoamericano de Sociología ALAS Costa Rica, celebrat el 2015, coordinat per l'Asociación Latinoamericana de Sociología (ALAS). Es prenen en consideració vuit treballs relacionats amb el procés d'ensenyament-aprenentatge de la recerca i es recuperen les principals aportacions que han fet sobre el tema. Es discuteix sobre com s'aborda el procés d'ensenyament-aprenentatge de la recerca en el context llatinoamericà. S'evidencia que, malgrat les diferències contextuals i institucionals, a Llatinoamèrica prevalen problemàtiques compartides sobre formació per a la recerca. Alguns dels principals aspectes que es posen de manifest estan relacionats amb la dificultat que tenen els formadors per desenvolupar el procés d'ensenyament-aprenentatge en el marc de les ciències socials i humanitats. Altres aspectes es vinculen amb l'experiència en recerca del formador mateix, amb l'estil que té per dur a terme la seva pròpia recerca i guiar tesis, i amb l'estil de docència que utilitza. També són un factor de rellevància els estils dels estudiants, així com les creences que tots dos actors tenen sobre la formació per a la recerca. Finalment, l'existència o no d'una cultura de recerca s'aprecia com una problemàtica que cal tenir en compte.

[en] The present text analyses eight of the papers presented at the 30th Congress of the Latin American Association of Sociology (ALAS) in Costa Rica, in 2015. The ALAS papers, which consider the teaching–learning process in research training, provide the basis for a discussion of how Latin America educators address research training and advise their students. The text concludes that, in spite of their contextual and institutional differences, many educators share the same problems in training student researchers. Some of the main difficulties are related to developing the teaching–learning process in the social sciences and humanities. Others are related to the educators' own experience in research and their research and teaching style. The students' learning style is also important, as are both educators' and students' beliefs about research training. Finally, the text considers the presence of a research culture.
[ca] El text reflexiona sobre la concomitància entre revolució i dictadura al segle xix a través d'un cas puntual bolivià. Amb una anàlisi centrada en la creació d'opinió pública partidària, s'hi defensa que, després del triomf de la Revolució de 1847, l'administració de José Miguel de Velasco no fou només un estat d'excepció constitucionalment autoritzat, sinó també el resultat d'un poder cons tituent revolucionari. Les crítiques públiques rebudes no concernien a la legalitat i a la legitimitat d'aquella moralitat de govern, sinó a una interpretació partidista del seu ús, basada en ambicions polítiques, laborals, professionals i territorials.

[en] This text reflects on the concomitance between revolution and dictatorship in the 19th century through a specific Bolivian case. With an analysis focused on the generation of partisan public opinion, it will be argued that, after the triumph of the Revolution of 1847, the administration of José Miguel de Velasco was not only a constitutionally authorized state of exception, but also the result of a revolutionary constituent power. Public criticism did not concern the legality and legitimacy of this form of government, but rather a partisan interpretation of its use, based on political, labor, professional and territorial ambitions.
[ca] L'etnografia, com a observació directa de la vida social i de les pràctiques culturals dels grups humans, és un procediment científic desenvolupat a partir de la segona meitat del segle XIX, concomitantment a Europa ia les Amèriques. En aquest article, però, tractarem d'un jesuïta peruà d'altres temps: Antonio Ruiz de Montoya, que va ser missioner a Paraguai durant gairebé tres dècades, temps durant el qual es va fer "lingüista" de la llengua guaraní. Proposem aquí mostrar en quina mesura pot també ser considerat un "etnògraf" de la seva època. Tot i que el motiu més explícit de la seva obra lingüística va ser proveir als religiosos d'un instrument per a aprendre la llengua indígena, traduir en ella les "veritats" elementals del cristianisme i entendre el que els indígenes els confiaven en la confessió, els missioners no sempre van deixar de recollir els sentits més locals i quotidians de les veus dels seus interlocutors. Tractarem, doncs, de determinar com es va donar això, sobre tot, en el Tresor de la llengua guaraní de l'autor esmentat.

[en] The direct observation of the social and cultural practices of human groups, ethnography as a scientific endeavor developed in the second half of the 20th century in both Europe and the Americas. This paper looks at the work, Antonio Ruiz de Montoya, a Peruvian Jesuit missionary stationed in Paraguay for almost three decades. There he became a "linguist" specializing in the Guarani language, and it is proposed that Montoya might also be considered an "ethnographer" of his time. The explicit goals of his linguistic work were to provide missionaries with tools to learn indigenous languages, to translate the elementary Christian "truths" into those languages and to understand what the indigenous people said in confession. However, the missionaries also managed to document the local and everyday meanings of the people's language. We shall try to determine the ways in which this was accomplished in Montoya's Tesoro de la lengua guaraní.