[ca] Objectius: Examinar els indicadors de salut i exposició a riscos psicosocials dels professionals sanitaris durant la primera onada per COVID-19 i comparar-ne l'evolució després d'un any de l'inici de la pandèmia. Mètodes: Es van fer dos estudis transversals amb mostres independents. Les dades provenen de l'Enquesta COTS – COTS 1 es va realitzar durant abril-maig 2020, corresponent amb la primera onada de COVID-19, mentre que COTS 2 es va realitzar després d'un any de l'inici de la pandèmia (abril maig 2021) –. Les dades es van recopilar mitjançant un qüestionari en línia a través dels correus electrònics dels afiliats a CCOO i es va dirigir als treballadors assalariats residents a Espanya. Per a aquest estudi es va extreure una segona base de dades de cada enquesta COTS, que va incloure tots els treballadors l'ocupació dels quals era mèdica, infermera, auxiliar d'infermeria i auxiliar de geriatria, obtenint una mostra de n=1.989 sanitaris per a COTS 1 i n=1.716 sanitaris per a COTS 2. Resultats: La mala qualitat del son, les altes demandes quantitatives i l'alta preocupació per infectar-se i transmetre COVID-19 van ser transversals durant la primera onada, mentre que un any després va destacar la pitjor percepció de salut, l'alt ritme de treball, el alt conflicte treball-vida i les baixes possibilitats de desenvolupament. Segons la classe ocupacional i el gènere, el grup més desafavorit –en comparació a la resta en les dues seqüències temporals i respecte a si mateix– van ser les auxiliars de geriatria i les dones, respectivament. Conclusions: S'ha observat un deteriorament de les condicions de treball dels professionals de la salut durant el COVID-19. La prolongació de la pandèmia ha fet més evident la diferència entre els eixos de segregació del mercat laboral, multiplicant les desigualtats preexistents entre el gènere i la classe ocupacional. Implicacions per a la pràctica: Cal reestructurar les mesures organitzatives, adaptant-les a les desigualtats de classe i gènere, per tal de millorar les condicions de treball i reduir les exigències laborals, així com les comorbiditats associades

[es] Objetivos: Examinar los indicadores de salud y exposición a riesgos psicosociales de los profesionales sanitarios durante la primera ola por COVID-19 y comparar su evolución tras un año del inicio de la pandemia. Métodos: Se realizaron dos estudios transversales con muestras independientes. Los datos provienen de la Encuesta COTS – COTS 1 se realizó durante abril-mayo 2020, correspondiendo con la primera ola de COVID-19, en tanto que COTS 2 se realizó tras un año del inicio de la pandemia (abril mayo 2021) –. Los datos se recopilaron mediante un cuestionario online a través de los correos electrónicos de los afiliados a CCOO y se dirigió a los trabajadores asalariados residentes en España. Para este estudio se extrajo una segunda base de datos de cada encuesta COTS, que incluyó a todos los trabajadores cuya ocupación era médica, enfermera, auxiliar de enfermería y auxiliar de geriatría, obteniendo una muestra de n=1.989 sanitarios para COTS 1 y n=1.716 sanitarios para COTS 2. Resultados: La mala calidad del sueño, las altas demandas cuantitativas y la alta preocupación por infectarse y transmitir COVID-19 fueron transversales durante la primera ola, en tanto que un año después destacó la peor percepción de salud, el alto ritmo de trabajo, el alto conflicto trabajo-vida y las bajas posibilidades de desarrollo. Según la clase ocupacional y el género, el grupo más desfavorecido –en comparación al resto en ambas secuencias temporales y respecto sí mismo– fueron las auxiliares de geriatría y las mujeres, respectivamente. Conclusiones: Se ha observado un deterioro de las condiciones de trabajo de los profesionales de la salud durante el COVID-19. La prolongación de la pandemia ha hecho más evidente la brecha entre los ejes de segregación del mercado laboral, multiplicando las desigualdades preexistentes entre el género y la clase ocupacional. Implicaciones para la práctica: Es necesario reestructurar las medidas organizativas, adaptándolas a las desigualdades de clase y género, con el fin de mejorar las condiciones de trabajo y reducir las exigencias laborales, así como las comorbilidades asociadas.