[ca] L'aparició d'estudis feministes en geografia durant la decada de 1970 fou una expressió acadèmica del moviment de les dones. De la mateixa manera que aquest moviment, la investigació s'ha anat ampliant i fet més complexa, tant pel que fa a les qüestions que es planteja, com pels enfocaments teòrics que adopta, la qual cosa reflecteix alhora les noves perspectives i els canvis que s'han produi't en la vida de les dones des d'aleshores. Fa uns anys, quan els estudis feministes en geografia eren relativament nous, varem escriure una critica on s'instava la geografia humana perquè inclogués en el seu terreny d'estudi tota la humanitat, i no només la meitat masculina. Aquesta investigació s'ha desenvolupat ara en nombroses àrees de la disciplina, tot utilitzant diversos paradigmes que considerem complementaris, encara que també observem que s'estan produint canvis en els centres d'interès. Els primers treballs que incorporaven les dones en els estudis geogràfics a Amèrica del Nord se centraven en les diferències entre els homes i les dones en les pautes de desplaçament, migració, camp d'acció i coneixement de l'entorn, estatus socio-econòmic, i qualitat de vida, per dir-ne alguns. Malgrat que la investigació sobre les diferencies de génere continua essent una línia de treball important, es confia menys cada vegada en grans explicacions estructurals, i es tendeix molt més a estudiar les dones com a agents o actors que cerquen conèixer-se elles mateixes, que ideen estratègies i prenen decisions. El nostre propòsit en aquest article és presentar estudis feministes recents en el camp de la geografia, centrats en les dones com a agents actius. Els exemples els traiem d'investigacions que se situen en la tradició home-medi i en el corrent espacial. D'altra banda, també es fa atenció a la diversitat entre dones perquè, si bé la investigació geogràfica ha de contribuir a l'enfortiment de la situació de les dones, cal que prengui també en consideració dones de diferent procedència cultural i de classe, i també dones en les diverses fases de la vida.

[en] The appearance of feminist studies in geography in the 1970's was an academic expression of the women's movement. Like that movement, the research has expanded and become more complex in the question it asks and the theoretical approaches it employs, reflecting both new insights and the changes that have occurred in women's lives in the intervening period. Several years ago, when feminist research in geography was relatively new, we wrote a critique urging human geographers to include within their purview all of humanity, not simply the male half. Such research has now developed in many areas of the discipline using various paradigms that we consider complementary, through we also note that changes are occcurring in emphases. Early work incorporating women in North American geographic studies focused, for example, on male-female differences in travel behavior, migration, action space and environmental cognition, socio-economic status, and quality of life. Although research on gender differences continues as a vigorous thread of enquiry, scholars are increasingly less reliant on broad structural explanations and more inclined to focus on women as agents or actors, seeking self-knowledge, devising strategies, and making decisions. Our purpose in this paper is to illustrate recent feminist studies in geography that center on women as active agents. We draw examples from research in both the human-environment and spatial traditions of the discipline. We will also pay attention o diversity among women, for it geographic research is to contribute to empowerment, it must also systematically consider women of different cultural and class backgrounds across the life span.