BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Dues de les qüestions que han suscitat més debat acadèmic sobre la tradició republicana en els últims anys aborden la seva vinculació històrico-normativa amb la democràcia i amb les relacions de treball. No obstant això, la caracterització actualment més popular, el neorrepublicanisme, desatén la riquesa conceptual originada en les poleis democràtiques, particularment Atenes, en la qual es conjuguen totes dues qüestions. En aquest article es revisa l'argumentació aristotèlica sobre l'esclavitud natural, la virtut i el treball en el context d'una activa mobilització del demos que va confrontar en la pràctica els atacs demòfobs contra el treball lliure. Una vegada disoltes les bases constitutives d'aquest context, van proliferar, a través de l'estoïcisme primer, i després del cristianisme, una sèrie d'abstraccions ontològico-socials i político-ètiques que van donar lloc a supòsits atomistes en el pensament social. La crítica a l'Economia Política de Karl Marx és hereva d'una tradició, democràtica, que problematiza les dinàmiques socials que fonamenten aquests supòsits i els integra en la seva anàlisi de l'articulació soci-institucional de la lluita de classes en el procés d'industrialització. La revisió de categories i les dinàmiques analitzades per Marx remeten a les condicions de possibilitat i de conscienciació revolucionària per a establir unes noves bases constitutives per a la virtut política, reorganitzant l'activitat productiva de cara a fomentar la deliberació.

[es] Dos de las cuestiones que han suscitado mayor debate académico sobre la tradición republicana en los últimos años abordan su vinculación histórico-normativa con la democracia y las relaciones de trabajo. Sin embargo, la caracterización más popular actualmente, el neorrepublicanismo, desatiende la riqueza conceptual originada en las poleis democráticas, particularmente Atenas, en la que se conjugan ambas cuestiones. En este artículo se revisa la argumentación aristotélica acerca de la esclavitud natural, la virtud y el trabajo en el contexto de una activa movilización del demos que confrontó en la práctica los ataques demofóbos contra el trabajo libre. Tras disolverse las bases constitutivas de este contexto, proliferaron, a través del estoicismo primero, y luego del cristianismo, una serie de abstracciones ontológico-sociales y político-éticas que dieron lugar a supuestos atomistas en el pensamiento social. La crítica a la Economía Política de Karl Marx es heredera de una tradición, democrática, que problematiza las dinámicas sociales que fundamentan estos supuestos y los integra en su análisis de la articulación socio-institucional de la lucha de clases en el proceso de industrialización. La revisión de categorías y las dinámicas analizadas por Marx remiten a las condiciones de posibilidad y de conscienciación revolucionaria para llevar a cabo unas nuevas bases constitutivas para la virtud política, reorganizando la actividad productiva a fin de fomentar la deliberación.
[ca] El recull de poemes Teoría del Polen de Victoria Ramírez publicat el 2021, planteja a través d'exercicis de postproducció una forma de representació d'allò vegetal que es fa visible a través de muntatges dins de l'obra. En aquesta s'observen els fragments de cites i imatges que s'intercalen amb poemes en vers i prosa, els quals, a la vegada, varien entre formes líriques i altres de caràcter més aviat informatiu. El muntatge elaborat per Ramírez permetria aixecar un discurs polític i donar espai a les corporalitats vegetals per manifestar la seva capacitat d'agenciament. Tanmateix, es produeix un problema en la representació en aquest gest, ja que aquest agenciament es troba truncat precisament per l'exercici de representació havent estat dites per un altre, una veu humana. Sota aquesta perspectiva, les plantes no tenen capacitat íntegra d'agenciament en l'espai literari.

[es] El poemario Teoría del Polen de Victoria Ramírez publicado en 2021, plantea a través de ejercicios de postproducción una forma de representación de lo vegetal que es visible a través de montajes dentro de la obra. En ella se observan los fragmentos de citas e imágenes que se intercalan con poemas en verso y prosa, los que, a su vez, varían entre formas líricas y otras de carácter más bien informativo. El montaje elaborado por Ramírez permitiría levantar un discurso político y dar espacio a las corporalidades vegetales para manifestar su capacidad de agenciamiento. Sin embargo, se produce un problema en la representación en este gesto, puesto que tal agenciamiento estaría truncado precisamente por el ejercicio de representación al estar dichas por otro, una voz humana. Bajo esta perspectiva, las plantas no tendrían capacidad íntegra de agenciamiento en el espacio literario.&nbsp;
[ca] Aquest treball es centra en les Horacianes, un dels poemaris del poeta valencià Vicent Andrés Estellés, i explora la manera com esdevé un exercici de reescriptura de les Sàtires i les Odes i Epodes del poeta llatí Horaci. En aquest cas, però, la intertextualitat i el joc d'identificacions, tenen un component crític en la mesura que permeten a Estellés fer front a la censura vigent i parlar, des de la quotidianitat, de temes com ara el sexe i l'erotisme, però també de les penúries de la guerra i assumptes de corrupció política.

[es] Este trabajo se centra en las Horacianes, uno de los poemarios del poeta valenciano Vicent Andrés Estellés, y explora la manera cómo se convierte en un ejercicio de reescritura de las Sátiras y las Odas y Epodos del poeta latino Horacio. En este caso, sin embargo, la intertextualidad y el juego de identificaciones tienen un componente crítico en la medida en que permiten a Estellés hacer frente a la censura vigente y hablar, desde la cotidianidad, de temas como el sexo y el erotismo, además de las penurias de la guerra y asuntos de corrupción política.
[ca] El propòsit d'aquest article de revisió és aprofundir, a partir del relleu de l'evidència empírica existent, l'estat de l'art de l'habilitat metacognitiva en el context de l'educació. L'habilitat metacognitiva ha estat postulada com un aspecte central de la cognició humana dins de l'àmbit acadèmic atès que el seu desenvolupament permet reconèixer eficientment què és el que un sap, el que un no sap i quines estratègies hauria d'avaluar per a accedir a allò que busca aprendre. D'aquesta manera, una metacognició desenvolupada prepararia als i a les estudiants per a accedir de forma més explícita al seu propi procés d'aprenentatge, sent aquesta, per exemple, una clau per a processos com 'aprendre a aprendre'. És aleshores que entendre el rol dels processos metacognitius i la seva relació amb l'escola es torna crucial. En conseqüència, el present article planteja un recorregut en tres passos: Primer, es presenta la definició-marc de metacognició que s'utilitzarà en la revisió i com ocorre el seu desenvolupament des de la infància fins a l'adultesa. A continuació, s'avalua la relació entre aquesta i altres constructes relacionats, com ara l'optimisme, les funcions executives i la teoria de la ment. Per finalitzar, es discuteixen les possibles implicancies i les eines accessibles per a l'ensenyament i el desenvolupament de l'habilitat metacognitiva en l'àmbit escolar.

[es] El propósito de este artículo de revisión es profundizar, a partir del relevamiento de la evidencia empírica existente, el estado del arte de la habilidad metacognitiva en el contexto de la educación. La habilidad metacognitiva ha sido postulada como un aspecto central de la cognición humana dentro del ámbito académico dado que su desarrollo permite reconocer eficientemente qué es lo que uno sabe, lo que uno no sabe y qué estrategias debería evaluar para acceder a aquello que busca aprender. De este modo, una metacognición desarrollada prepararía a los y las estudiantes para acceder de forma más explícita a su propio proceso de aprendizaje, siendo ésta, por ejemplo, una clave para procesos como 'aprender a aprender'. Es entonces que entender el rol de los procesos metacognitivos y su relación con la escuela se vuelve crucial. En consecuencia, el presente artículo plantea un recorrido en tres pasos: Primero, se presenta la definición marco de metacognición que se utilizará en la revisión y cómo ocurre su desarrollo desde la infancia hasta la adultez. A continuación, se evalúa la relación entre ésta y otros constructos relacionados, como ser el optimismo, las funciones ejecutivas y la teoría de la mente. Para finalizar, se discuten las posibles implicancias y las herramientas accesibles para la enseñanza y el desarrollo de la habilidad metacognitiva en el ámbito escolar.
[ca] INTRODUCCIÓ. Aquesta investigació intenta descobrir les experiències de les persones que són mares i al mateix temps alumnes en l'educació superior, que miren d'equilibrar les moltes responsabilitats associades amb els seus papers de mare, membre de la família, amiga i estudiant universitària. S'aborda la problemàtica de la conciliació estudiantil familiar des d'una perspectiva de gènere. MÈTODE. En aquest estudi, a partir d'una metodologia feminista qualitativa basada en narratives mitjançant entrevistes semiestructurades, s'analitzen les creences i actituds d'un total de tretze estudiants universitàries. RESULTATS. A través del pensament narratiu, emprem les seves històries com un mitjà per interpretar les relacions pedagògiques i l'acció entre iguals, i també entre professorat i mares universitàries. DISCUSSIÓ. Arribem a la conclusió que es necessiten accions legislatives concretes i campanyes de sensibilització dirigides tant a la comunitat acadèmica com a la societat en general, per assegurar bones relacions socials entre mares i "altres" a la universitat.

[es] INTRODUCCIÓN. Esta investigación trata de descubrir las experiencias de las madres y, a la vez, alumnas en la educación superior que intentan equilibrar sus muchas responsabilidades asociadas con sus papeles como madre, miembro de la familia, amiga y estudiante universitaria. Se aborda la problemática de la conciliación estudiantil familiar desde una perspectiva de género. MÉTODO. En este estudio, a partir de una metodología feminista cualitativa basada en narrativas mediante entrevistas semiestructuradas, se analizan las creencias y actitudes de un total de trece estudiantes universitarias. RESULTADOS. A través del pensamiento narrativo, usamos sus historias como un medio para interpretar las relaciones pedagógicas y la acción entre pares, así como entre profesorado y madres universitarias. DISCUSIÓN. Llegamos a la conclusión de que se necesitan acciones legislativas concretas y campañas de sensibilización dirigidas tanto a la comunidad académica como a la sociedad en general, para asegurar buenas relaciones sociales entre las estudiantes madres y "otros" en la Universidad.
[ca] Aquest article indaga en l'exploració de l'ús del delicte de terrorisme que ha tingut lloc a l'Audiència Nacional, a partir de l'estudi de tres casos relacionats amb el conflicte polític esdevinguts després de 2011. A partir d'una anàlisi sociojurídica, es constata que s'hi duu a terme una interpretació arbitrària del delicte de terrorisme i que això resulta ser una eina jurídica de l'Audiència Nacional per fer front a idees polítiques, col·lectius i persones que poder posar en qüestió l'ordre instituït, la qual cosa es tradueix en una guerra judicial o lawfare. Es confirma que la definició mateixa de terrorisme és arbitrària, que el delicte és interpretat de manera distinta depenent del moment històric, que la zona geogràfica on tenen lloc el fets és determinant per entendre la persecució política a través de mecanismes judicials, que el fet que el delicte de terrorisme sigui competència de l'Audiència Nacional fa que el tribunal gaudeixi d'un control i un poder desmesurats i que el perfil dels jutges i la manera en què poden arribar a accedir a l'Audiència Nacional evidencia una latent politització de la justícia.

[es] Este artículo indaga en la exploración del uso del delito de terrorismo que se ha dado en la Audiencia Nacional, a partir del estudio de tres casos relacionados con el conflicto político, ocurridos después de 2011. A partir de un análisis socio-jurídico, se constata que se realiza una interpretación arbitraria del delito de terrorismo y que ello resulta ser una herramienta jurídica de la Audiencia Nacional para hacer frente a ideas políticas, colectivos y personas que pueden poner en interrogante el orden instituido, lo que se traduce en una guerra judicial o lawfare. Se confirma que la definición misma del terrorismo es arbitraria, que el delito es interpretado distintamente dependiendo del momento histórico, que la zona geográfica donde ocurren los hechos es determinante para entender la persecución política a través de mecanismos judiciales, que el hecho de que el delito de terrorismo sea competencia de la Audiencia Nacional hace que el tribunal goce de un control y de un poder desmesurados y que el perfil de los jueces y la forma en la que pueden llegar a acceder a la Audiencia Nacional evidencia una latente politización de la justicia.
[ca] Aquest article tracta sobre un grup d'escriptors i artistes llatinoamericans que han irromput en l'escena cultural d'Amèrica Llatina al llarg de les últimes dues dècades per a desconèixer la transparència òptica amb la qual s'ha definit la visió. Especialment, reviso les figures de foscor, opacitat i ceguesa amb la finalitat de produir un nou estatut de la imatge i de la seva funció estètica i política. Proposo que aquestes noves incursions contralumíniques han intentat abolir les certeses fixades per la modernitat, les quals van limitar el coneixement, amb la finalitat de privilegiar altres estatuts que repensen les mecàniques dels ulls. Les poètiques llatinoamericanes que presento a continuació interroguen la visualitat amb la intenció de denunciar, però, sobretot, impugnar la seva capacitat de subjectar sabers i cossos. A contrallum, aquests escriptors, artistes i crítics han donat compte de com la llum ha estat capaç de fer desaparèixer, desconèixer i fragmentar els cossos perifèrics i els seus obscurs sabers.

[es] Este artículo trata sobre un grupo de escritores y artistas latinoamericanos cuyos trabajos han irrumpido en la escena cultural de América Latina a lo largo de las últimas dos décadas para desconocer la transparencia óptica con la que se ha definido la visión. En especial, reviso las figuras de oscuridad, opacidad y ceguera con el fin de producir un nuevo estatuto de la imagen y de su función estética y política. Propongo que estas nuevas incursiones contralumínicas han intentado abolir las certezas fijadas por la modernidad, las cuales limitaron el conocimiento, con el fin de privilegiar otros estatutos que repiensan las mecánicas de los ojos. Las poéticas latinoamericanas que presento a continuación interrogan la visualidad con la intención de denunciar, pero, sobre todo, impugnar su capacidad de sujetar saberes y cuerpos. A contraluz, estos escritores, artistas y críticos han dado cuenta de cómo la luz ha sido capaz de hacer desaparecer, desconocer y fragmentar los cuerpos periféricos y sus oscuros saberes.
[ca] El 1993, Abimael Guzmán, líder de l'organització subversiva Sendero Luminoso, va renunciar a la lluita armada que, al prolongar-se per més d'una dècada (1980-1992), havia costat milers de morts. A partir d'aquest moment comença la IV etapa o de "lluita política sense armes". L'objecte d'estudi de la següent investigació és analitzar la memòria dels ex membres de Sendero Luminoso a la IV etapa, a través de les organitzacions a les que pertanyen, les quals segueixen combregant amb el pensament Gonzalo. Pel que fa a el problema d'investigació, es tractarà de resoldre com dues memòries suposadament antagòniques (la literal i l'exemplar) poden obrir-se pas en la rememoració dels actors, en la seva recerca d'elaborar un fil narratiu que vinculi els maltractaments soferts a la presó durant el conflicte armat intern amb la situació que viuen actualment els expresos de Sendero Luminoso. Tot això, amb la finalitat de posicionar la seva memòria entre les diverses memòries en pugna al Perú. Per corroborar l'enunciat, ens valdrem de l'anàlisi qualitativa-tiu de les entrevistes realitzades a cinc exmembres de Sendero Luminoso.

[es] En el año 1993, el líder del Partido Comunista del Perú-Sendero Luminoso renunció a la lucha armada que, al prolongarse por más de una década (1980-1992), había costado miles de muertos. A partir de ese momento comenzaría la IV etapa o de "lucha política sin armas". La IV etapa, a través de las organizaciones que predican el pensamiento Gonzalo, pretende la creación de una memoria que se sitúe entre la literalidad y la ejemplaridad, y busca elaborar un hilo narrativo que vincule los maltratos sufridos en prisión durante el Conflicto Armado Interno con la situación que viven actualmente los ex-presos de Sendero Luminoso. Todo ello con la finalidad de abrirse paso entre las diversas memorias en pugna en el Perú. Para corroborar lo enunciado, nos valdremos del análisis cualitativo de las entrevistas realizadas a cinco exmiembros de Sendero Luminoso.
[ca] El 1970, Pier Paolo Pasolini va dirigir Appunti per un'Orestiade africana, la base cinematogàfica per a un futur projecte de filmació de l'Orestiada d'Èsquil, ambientada a l'Àfrica subsahariana, i que finalment no va veure la llum. El treball que proposem situa la pel·lícula en el context d'un possible nou gènere cinematogràfic (els "apunts") i del postcolonialisme de la dècada de 1970. Així mateix, es posa de relleu la lectura crítica de Pasolini a partir de la seva obra i del text d'Èsquil.

[es] El 1970, Pier Paolo Pasolini dirigió Appunti per un'Orestiade africana, la base cinematogàfica para un futuro proyecto de filmación de la Orestíada de Esquilo, ambientada en la África subsahariana y que finalmente no vio la luz. El trabajo que proponemos sitúa la película en el contexto de un posible nuevo género cinematográfico (los "apuntes") y del postcolonialismo de la década de 1970. Así mismo, se pone de relevo la lectura crítica de Pasolini a partir de su obra y del texto de Esquilo.
[ca] La gestació per substitució no està admesa en l'ordenament jurídic espanyol, però sí la modalitat altruista en altres països europeus. En aquest article es discuteixen els arguments que s'utilitzen per dubtar del seu caràcter altruista, així com les preocupacions a l'entorn de la dignitat de la gestant i del bebè, que tenen més a veure amb el rebuig moral que ocasiona la creença en l'instint maternal i la teoria del lligam afectiu quan hi ha vincles genètics o biològics. Es defensa l'acceptació de la gestació per substitució com una nova forma de filiació a través d'un acord reproductiu de caràcter col·laboratiu, on prevalgui la voluntat procreativa, creant un instrument jurídic que doni seguretat a les parts implicades i garanteixi els drets fonamentals.

[es] La gestación por sustitución no está admitida en el ordenamiento jurídico español, pero si la modalidad altruista en otros países europeos. En este artículo se discuten los argumentos que se utilizan para dudar de su carácter altruista, así como las preocupaciones en torno a la dignidad de la gestante y del bebé, que tienen más que ver con la repulsa moral que ocasiona la creencia en el instinto maternal y la teoría del apego con vínculo genético o biológico. Se defiende la admisión de la gestación por sustitución como una nueva forma de filiación a través de un acuerdo reproductivo de carácter colaborativo, donde prime la voluntad procreacional, creando un instrumento jurídico que de seguridad a las partes implicadas y garantice sus derechos fundamentales.
[ca] Al llarg d'aquest article s'exposen els objectius, la hipòtesi, les fonts i algunes de les premisses teòriques a partir de les quals es tracten d'interpretar les experiències d'acció col·lectiva protagonitzades per les dones del Madrid del primer terç del segle XX. Aquesta investigació s'emmarca dins l'àmbit de la història social, i en particular, fa una aportació als estudis que arranquen del gir de perspectiva teòrica que suposa l'enfocament de les relacions de gènere. Tot i que, d'acord amb el títol, es tracta d'un treball sobre història de les dones, incorpora la consideració del sistema de relacions de gènere com a categoria transversal d'anàlisi

[es] A lo largo de este artículo se exponen los objetivos, hipótesis, fuentes y algunas de las premisas teóricas a partir de las cuales se tratan de interpretar las experiencias de acción colectiva protagonizadas por las mujeres del Madrid del primer tercio del siglo XX. Esta investigación se enmarca dentro del ámbito de la historia social, y particularmente, realiza una aportación a los estudios que arrancan del giro de perspectiva teórica que supone el enfoque de las relaciones de género. Aunque, según atestigua su título, se trata de un trabajo sobre historia de las mujeres, incorpora la consideración del sistema de relaciones de género como categoría transversal de análisis.
[ca] L'article intenta abordar una sèrie de qüestions que planegen sobre el conflicte focal de les protestes a Hong Kong. En primer lloc, ens ofereix una explicació sobre el motiu per què aquestes protestes siguin conegudes com "La Revolució del Paraigües". També ens ofereix una explicació sobre la dialèctica d'anteriors protestes, així com una exploració sobre qui són els manifestants i quines les seves reclamacions. En aquest context, ens ajuda a entendre si les protestes tenen simpatia popular o són alguns grups d'interès qui les protagonitzen. Per finalitzar, s'endinsa en altres temes com ara qui governa a Hong Kong, quina és la posició de la Xina al respecte i quin és el posicionament internacional.

[es] El artículo intenta abordar una seria de cuestiones que planean sobre el conflicto focal de las protestas en Hong Kong. En primer lugar, nos ofrece una explicación sobre el motivo de que estas protestas sean conocidas como "La Revolución del Paraguas". También ofrece una explicación sobre la dialéctica de anteriores protestas, así como una exploración sobre quiénes son los manifestantes y cuáles son sus reclamaciones. En este contexto, ayuda a comprender si las protestas tienen simpatía popular o son algunos grupos de interés los que las protagonizan. Para finalizar, se adentra en temas como quién gobierna en Hong Kong, cuál es la postura de China al respecto y cuál es el posicionamiento internacional.