[ca] A partir dels principals estudis sobre l'eufemisme en castellà i en xinès, aquesta Tesi Doctoral proposa una aproximació a les semblances i les diferències entre els usos eufemístics d'ambdues llengües. L'interès per una anàlisi sistemàtica deriva de la hipòtesi que, tenint en compte que l'espanyola i la xinesa són cultures distants, la creació i l'ús de l'eufemisme presenta un reguitzell de dissimilituds que podrien donar lloc a problemes en la interacció social. Així doncs, un dels objectius d'aquesta Tesi Doctoral ha estat la recopilació d'un corpus d'eufemismes a partir del buidat de les principals fonts lexicogràfiques. Per comparar els eufemismes que s'han seleccionat s'ha fet una classificació pròpia, la qual situa aquest element d'atenuació en la intersecció entre la pragmàtica i la semàntica. A partir d'un enfocament onomasiològic, s'han establert quatre àmbits temàtics que consten de les següents àrees: el tema de la mort dins del bloc de la por i la veneració, el cicle de vida femení dins del bloc del pudor i el tacte, la professió i l'ocupació laboral dins de la correcció política i la imatge pública dins del bloc del benefici propi. Amb l'objectiu de tenir una base de comparació de cada cas concret, s'ha determinat el tertium comparationis corresponent. Aquest procediment ha fet possible l'agrupació dels eufemismes i poder determinar les convergències i divergències d'ús en ambdues llengües. Finalment, s'ha completat el material compilat en les fonts lexicogràfiques a través d'una enquesta dirigida a 160 individus (80 espanyols i 80 xinesos) amb la finalitat d'identificar aquells eufemismes i àmbits temàtics que en l'actualitat presenten un major coneixement. Els resultats que s'han obtingut són representatius tenint en compte les variables d'edat, gènere i educació. D'entre els resultats, cal mencionar que, d'una banda, la llengua espanyola i xinesa mostren, especialment en els àmbits tradicionals (per exemple, la mort i el cicle de vida femení), les dissimilituds que s'esperaven; d'altra banda, i probablement per la globalització en augment i la modernització d'ambdues cultures, els usos eufemístics en els àmbits més candents (per exemple, la correcció política i el benefici propi) mostren una evolució paral·lela. En aquest sentit, aquesta Tesi Doctoral ofereix un marc teòric i metodològic que pot ser el fonament per a futurs estudis dedicats a aquest element de caràcter lingüístic i extralingüístic com és l'eufemisme.

[es] A partir de los principales estudios sobre el eufemismo en la lengua castellana y en la lengua china, esta Tesis Doctoral propone una aproximación a las similitudes y diferencias en los usos eufemísticos de ambas lenguas. El interés por un análisis sistemático se deriva de la hipótesis de que, siendo la española y la china culturas distantes, la creación y el uso del eufemismo presentan una serie de disimilitudes que podrían causar problemas en la interacción social. En este sentido, uno de los objetivos de esta Tesis Doctoral ha sido la recopilación de un corpus de eufemismos a partir del vaciado de las principales fuentes lexicográficas. Para poder comparar los eufemismos recopilados se ha elaborado una clasificación propia, la cual sitúa este elemento de atenuación en la intersección entre la pragmática y la semántica. Adoptando un enfoque onomasiológico se han establecido cuatro ámbitos temáticos que comprenden las siguientes áreas: el tema de la muerte dentro del bloque de miedo y veneración, el ciclo de vida femenino dentro del bloque de pudor y tacto, la profesión y ocupación laboral dentro de la corrección política y la imagen pública dentro del bloque del beneficio propio. Con el fin de tener una base de comparación en cada caso concreto, se ha determinado el tertium comparationis correspondiente. Este procedimiento ha posibilitado agrupar los eufemismos recopilados y determinar las convergencias y divergencias en su uso en castellano y chino. Finalmente, se ha completado el material recopilado en las fuentes lexicográficas mediante una encuesta dirigida a 160 individuos (80 españoles y 80 chinos) con la finalidad de identificar aquellos eufemismos y ámbitos temáticos que en la actualidad presentan mayor conocimiento. Se han obtenido datos significativos teniendo en cuenta las variables de edad, género y educación. Entre los resultados cabe mencionar que, por un lado, las lenguas castellana y china presentan, sobre todo en los ámbitos tradicionales (por ejemplo, la muerte y el ciclo de la vida femenino), las disimilitudes esperadas. Por otro lado, y probablemente por la creciente globalización y modernización de ambas culturas, los usos eufemísticos en los ámbitos más candentes (por ejemplo, la corrección política y el beneficio propio) muestran una evolución paralela. En este sentido, esta Tesis Doctoral ofrece un marco teórico y metodológico que puede ser el fundamento para futuros estudios dedicados a este elemento de carácter lingüístico y extralingüístico que es el eufemismo.