[ca] Manises i Paterna són dues localitats amb llarga tradició terrissaire, iniciada molt abans de la reconquesta del Regne de València pel rei Jaume I d'Aragó l'any 1237. Un any després d'aquesta, Jaume I va ordenar la redacció notarial del "Llibre del Repartiment ", en què consignava l'alqueria de Manises i la de Paterna al noble aragonès Artal de Lluna. A partir d'aquest moment la producció ceràmica, d'aquestes dues poblacions, es desenvolupa paral · lelament, el que fa que en moltes ocasions sigui impossible distingir la procedència de les peces. Tant dels forns de Manises com dels de Paterna sortiran peces decorades en verd i morat, com en blau o en reflex metàl · lic. Els principals forns es trobaven en mans de mudèjars, ja que el mateix Jaume I va decretar la prohibició d'utilitzar els forns àrabs a jueus i cristians, i serà a partir del segle XV quan apareixen els terrissaires cristians. Per aquest motiu, el repertori ornamental, d'aquestes ceràmiques, és típicament mudèjar, ja que s'hi barregen influències musulmanes i cristianes. L'any 1309, Pere Boïl adquireix Manises potenciant la ceràmica que s'hi produeix, interessat per beneficiar-se del cobrament de delmes als terrissaires. L'època de màxima esplendor de la ceràmica de Manises i Paterna s'inicia durant el segle XIV i s'estendrà fins al segle XVI, però, el segle XV és conegut com el segle d'or,exportant per països de la Mediterrània. Els socarrats corresponen, en la seva gran majoria a segle XIV, sent el seu principal centre productor Paterna. Aquests socarrats adopten els motius iconogràfics reproduïts en la ceràmica utilitària i els de l'heràldica adaptant-los per incorporar al seu nou format

[en] Manises and Paterna are two locations with long pottery tradition, begun long before the conquest of the Kingdom of Valencia by King James I of Aragon in 1237. A year after this, James I ordered the attorney drafting the "Book of the Repartiment "in consigning the farmhouse of Manises and Paterna the Aragonese nobleman Artal de Luna. From this point the ceramic production of these two populations, developed in parallel, which often makes it impossible to distinguish the origin of the pieces. Both ovens Manises and Paterna of come out decorated in green and purple, like blue or luster pieces. Main furnaces were in Moorish hands, as James I himself decreed the prohibition of using ovens Arab Jews and Christians, and is from the fifteenth century when Christians appear potters. For this reason, the ornamental repertoire of these ceramics is typically Moorish, since it Muslim and Christian influences are mixed. In 1309, Pere Boil acquires enhancing Manises ceramics produced there, looking to benefit from the collection of tithes to the potters. The period of maximum splendor of Paterna and Manises ceramic starts during the fourteenth century and will continue until the sixteenth century, however, the fifteenth century is known as the golden age, exported by Mediterranean countries. The socarrats correspond mostly to the fourteenth century, and its main center Paterna producer. These socarrats adopt iconographic motifs reproduced in utilitarian pottery and heraldry adapted for incorporation into its new format.