[ca] Aquesta Tesi Doctoral aborda l'estudi de la variabilitat de les estratègies de talla i la seva evolució diacrònica durant el Plistocè inferior i mitjà en el subcontinent europeu, mitjançant la combinació d'anàlisis tecnològiques i de reducció. Per a això, s'ha desenvolupat una nova aproximació metodològica que permet inferir de forma estadísticament fiable el volum extret en els nuclis a conseqüència de la talla. A partir de les dades aportades des de l'anàlisi de la reducció i de la definició de les diferents estructures volumètriques d'explotació s'ha reconstruït el camp operatiu dels conjunts de nuclis de Gran Dolina (unitats TD6 i TD10), Galeria (unitats GII i GIII) i del Barranc de la Boella (Cala 1, La Mina i el Forn). Aquesta doble aproximació ha permès inferir algunes de les conductes tecnològiques i canvis en les dinàmiques d'explotació en relació amb les característiques funcionals, ocupacionals i ambientals (disponibilitat i característiques de les matèries primeres) de cada conjunt. Així, les estratègies de talla es caracteritzen per una adaptació a les característiques litològiques i a les circumstàncies de cada context de talla en TD6.2, produint-se una gestió volumètrica més efectiva en els conjunts del Barranc de la Boella i en les seqüències de Gran Dolina TD10 i Galeria. A més, s'ofereix una visió més completa de les dinàmiques d'explotació en abordar tant la variabilitat sincrònica com diacrònica de les estratègies de talla en una escala espacial més àmplia -el subcontinent europeu- i en funció de les problemàtiques específiques de cada conjunt. La present Tesi Doctoral mostra la utilitat d'aquesta mena d'aproximacions i suposa un primer pas en la construcció d'un nou marc referencial en l'estudi tecnològic a través de la reducció.

[es] Esta Tesis Doctoral aborda el estudio de la variabilidad de las estrategias de talla y su evolución diacrónica durante el Pleistoceno inferior y medio en el subcontinente europeo, mediante la combinación de análisis tecnológicos y de reducción. Para ello, se ha desarrollado una nueva aproximación metodológica que permite inferir de forma estadísticamente fiable el volumen extraído en los núcleos como consecuencia de la talla. A partir de los datos aportados desde el análisis de la reducción y de la definición de las diferentes estructuras volumétricas de explotación se ha reconstruido el campo operativo de los conjuntos de núcleos de Gran Dolina (unidades TD6 y TD10), Galería (unidades GII y GIII) y de El Barranc de la Boella (Cala 1, La Mina y el Forn). Esta doble aproximación ha permitido inferir algunas de las conductas tecnológicas y cambios en las dinámicas de explotación en relación con las características funcionales, ocupacionales y ambientales (disponibilidad y características de las materias primas) de cada conjunto. Así, las estrategias de talla se caracterizan por una adaptación a las características litológicas y a las circunstancias de cada contexto de talla en TD6.2, produciéndose una gestión volumétrica más efectiva en los conjuntos de El Barranc de la Boella y en las secuencias de Gran Dolina TD10 y Galería. Además, se ofrece una visión más completa de las dinámicas de explotación al abordar tanto la variabilidad sincrónica como diacrónica de las estrategias de talla en una escala espacial más amplia -el subcontinente europeo- y en función de las problemáticas específicas de cada conjunto. La presente Tesis Doctoral muestra la utilidad de este tipo de aproximaciones y supone un primer paso en la construcción de un nuevo marco referencial en el estudio tecnológico a través de la reducción.