[ca] Des de finals dels 80 es produeix un augment significatiu i ràpid dels programes d'assistència finançats per la Unió i que inclouen mesures destinades a la protecció i promoció dels drets humans. No obstant això, aquest aspecte positiu de promoció troba el seu anvers en una sèrie de mesures que la UE introdueix en els seus acords amb tercers i que permeten, en cas que es produeixin violacions en aquest camp que la Unió pugui donar per acabat, o bé suspendre , l'acord en qüestió. Aquest tipus de mesures són les anomenades clàusules de condicionalitat democràtica o de condicionalitat negativa, objecte d'estudi d'aquest working paper. Aquestes clàusules estableixen que els drets humans i els principis democràtics es considerin elements essencials en la relació amb la Unió, el que permet que en cas d'incompliment es pugui arribar a la terminació de l'acord. Si bé inicialment els criteris que es tenien en compte per condicionar crèdits o ajudes eren els econòmics, amb el temps veiem com creix la importància que van adquirint els drets humans i la democràcia com a requisits indispensables en base als quals es condicionen les ajudes econòmiques o la celebració d'acords internacionals, i un mitjà en mans de la UE per mostrar la seva disconformitat davant determinades situacions, i per pressionar els governs infractors i que desitgin establir relacions amb la comunitat. En aquest working paper s'analitzarà l'origen i la posterior consolidació com a pràctica habitual en les relacions amb la UE. Així mateix, es donarà un repàs a la tipologia utilitzada en les clàusules dels tractats amb països tercers

[es] Desde finales de los 80 se produce un aumento significativo y rápido de los programas de asistencia financiados por la Unión y que incluyen medidas destinadas a la protección y promoción de los derechos humanos. Sin embargo, este aspecto positivo de promoción encuentra su anverso en una serie de medidas que la UE introduce en sus acuerdos con terceros y que permiten, en caso de que se produzcan violaciones en este campo que la Unión pueda dar por terminado, o bien suspender, el acuerdo en cuestión. Este tipo de medidas son las llamadas cláusulas de condicionalidad democrática o de condicionalidad negativa, objeto de estudio del presente working paper. Dichas cláusulas establecen que los derechos humanos y los principios democráticos se consideren elementos esenciales en la relación con la Unión, lo que permite que en caso de incumplimiento se pueda llegar a la terminación del acuerdo. Si bien inicialmente los criterios que se tenían en cuenta para condicionar créditos o ayudas eran los económicos, con el tiempo vemos como crece la importancia que van adquiriendo los derechos humanos y la democracia como requisitos indispensables en base a los cuales se condicionan las ayudas económicas o la celebración de acuerdos internacionales, y un medio en manos de la UE para mostrar su disconformidad ante determinadas situaciones, y para presionar a los gobiernos infractores y que deseen establecer relaciones con la comunidad. En el presente working paper se analizará el origen y la posterior consolidación como práctica habitual en las relaciones con la UE. Asimismo, se dará un repaso a la tipología utilizada en el clausulado de los Tratados con países terceros