[ca] De cara a implementar una mobilitat elèctrica en l'àmbit urbà o metropolità, l'opció actual és fer servir autobusos elèctrics alimentats amb bateria. El problema operatiu principal és la recàrrega de la bateria que acostuma a necessitar d'un període de temps alt, el que condiciona l'operativa dels serveis en el transport públic d'autobusos. L'objectiu del treball és analitzar les diferents opcions de recàrrega per a autobusos i determinar una estratègia mixta de recàrrega ràpida amb inducció magnètica al paviment, més òptima. Per tal de desenvolupar l'estratègia més eficient, s'ha elaborat un model operatiu per a estimar el nombre de recursos necessaris (mida de la flota i instal·lacions de recàrrega) per a un esquema de recàrrega d'oportunitat al carrer. El model calcula el nombre de recursos necessaris i el cost total per a una línia, permetent la comparació de costos i rendiments amb tecnologia amb pantògraf, motors dièsel i híbrids. Els resultats obtinguts amb la comparació de la línia H16 de Barcelona (pantògraf), mostren com la tecnologia inductiva que està en fase de desenvolupament ja ofereix uns resultats competitius respecte a les altres tecnologies. S'observa que amb una estratègia amb 20 parades de recàrrega inductiva repartides a la línia, s'aconsegueix una reducció del 8% dels costos totals a assumir per l'operador amb l'actual tecnologia de recàrrega ràpida mitjançant pantògraf. Aquest fet, és generat per la reducció de flota que s'experimenta amb la implementació d'aquestes parades i el efecte que té en els costos temporals del sistema. No obstant això, s'analitzen els diferents condicionants o possibles amenaces que pot tenir aquesta nova tecnologia. S'observa que problemes de falta d'espai públic o l'evolució constant de les bateries poden afectar el desenvolupament d'aquest estratègia i fer adoptar altres estratègies menys eficients econòmicament però que minimitzen aquests condicionants.

[en] In order to make possible electric mobility in urban or metropolitan areas, the current option is to use battery-powered electric buses. The main operational problem is the recharging of the battery, which usually requires a long period of time, hence conditioning the operation of the services in the public transport of buses. The aim of this dissertation is to analyze the different recharging options for buses and to determine a more optimal mixed recharging strategy with magnetic induction on the pavement. In order to develop the most efficient strategy, an operational model has been developed to estimate the number of resources required (fleet size and charging facilities) for an on-street opportunity charging scheme. The model calculates the number of resources required and the total cost for a line, allowing the comparison of costs and performance between diesel and hybrids engines and with pantograph technology. The results obtained with the comparison of the line H16 of Barcelona (pantograph), show how the inductive technology that is already in phase of development, offers some competitive results with regard to the other technologies. It can be observed that with a strategy of 20 inductive recharging stops distributed along the line, a reduction of 8% of the total costs to be assumed by the operator with the current technology of fast recharging by means of pantograph is achieved. This fact is generated by the fleet reduction that is experienced with the implementation of these stops and the effect that it has on the temporal costs of the system. However, the different conditions or possible threats that this new technology can have are analyzed. It is observed that problems of lack of public space or the constant increase of batteries could affect the development of this strategy and lead to the adoption of other strategies that are less economically efficient but that minimize these factors.