[ca] L'ús extensiu i l'abocament massiu de pesticides en el medi ambient ha portat a alguns autors a preguntar-se sobre la contribució d'aquestes substàncies al desenvolupament de trastorns neuropsiquiàtrics i metabòlics. Actualment, els organofosforats (OP) - i el clorpirifos (CPF) en particular - són els insecticides més emprats al món. Donada la diversitat de fonts d'exposició, la majoria de la població està exposada gairebé permanentment a CPF. Una gran quantitat d'estudis epidemiològics i experimentals han observat dèficits neuroconductuals després de l'exposició al pesticida, i evidències incipients suggereixen vincles entre l'exposició a OPs i el desenvolupament de trastorns metabòlics. Una de les claus consisteix a establir si existeixen subpoblacions particularment susceptibles als efectes perjudicials del CPF. S'ha demostrat que les diferents isoformes de l'apolipoproteïna E (apoE) humana confereixen diferents vulnerabilitats a desenvolupar malalties metabòliques i neurodegeneratives. El principal objectiu d'aquesta tesi va ser avaluar els efectes comportamentals i metabòlics del genotip APOE i del CPF, així com determinar si la interacció entre ambdós factors va contribuir a l'aparició d'aquests efectes. Amb aquest propòsit, ratolins adults portadors de apoE2, apoE3 o apoE4 foren exposats subcrònicament a 2 mg/kg/dia o 3.75 mg/kg/dia de CPF en funció de la fase experimental. Després de l'exposició, els animals foren avaluats conductualment, mentre que els efectes metabòlics del CPF també foren avaluats en paral·lel. En general, el genotip APOE va influenciar el rendiment cognitiu. L'exposició a CPF va alterar el funcionament metabòlic, i va induir dèficits atencionals i motivacionals prolongats en el temps. Els ratolins apoE3 foren els més vulnerables als efectes metabòlics del tòxic, i van mostrar alteracions de la memòria després de l'exposició. A més, el pesticida va invertir el dèficit de control inhibitori característic dels ratolins apoE4. En conclusió, aquests resultats amplien la literatura existent sobre els efectes comportamentals i metabòlics del CPF, i proporcionen informació valuosa sobre interaccions gen - tòxic fins ara desconegudes.

[es] El uso extensivo y el vertido masivo de pesticidas en el medio ambiente ha llevado a algunos autores a preguntarse sobre la contribución de estas sustancias al desarrollo de trastornos neuropsiquiátricos y metabólicos. Actualmente, los organofosforados (OPs) - y el clorpirifos (CPF) en particular - son los insecticidas más utilizados en el mundo. Dada la diversidad de fuentes de exposición, la mayoría de la población está expuesta casi permanentemente a CPF. Una gran cantidad de estudios epidemiológicos y experimentales han observado déficits neuroconductuales tras la exposición al pesticida, y evidencias incipientes sugieren vínculos entre la exposición a OPs y el desarrollo de trastornos metabólicos. Una de las claves consiste en establecer si existen subpoblaciones particularmente susceptibles a los efectos perjudiciales del CPF. Se ha demostrado que las diferentes isoformas de la apolipoproteína E (apoE) humana confieren diferentes vulnerabilidades a desarrollar enfermedades metabólicas y neurodegenerativas. El principal objetivo de esta tesis fue evaluar los efectos comportamentales y metabólicos del genotipo APOE y del CPF, así como determinar si la interacción entre ambos factores contribuyó a la aparición de estos efectos. Así, ratones adultos portadores de apoE2, apoE3 o apoE4 fueron expuestos subcrónicamente a 2 mg/kg/día o 3.75 mg/kg/día de CPF en función de la fase experimental. Tras la exposición, los animales fueron evaluados conductualmente, mientras que los efectos metabólicos del CPF también fueron estudiados en paralelo. En general, el genotipo APOE influenció el rendimiento cognitivo. La exposición a CPF alteró el funcionamiento metabólico, e indujo déficits atencionales y motivacionales prolongados en el tiempo. Los ratones apoE3 fueron los más vulnerables a los efectos metabólicos del tóxico, y mostraron alteraciones de la memoria tras la exposición. Además, el pesticida invirtió el déficit de control inhibitorio característico de los ratones apoE4. En conclusión, estos resultados amplían la literatura existente sobre los efectos comportamentales y metabólicos del CPF, y proporcionan información valiosa sobre interacciones gen - tóxico hasta ahora desconocidas.