[ca] L'objectiu fonamental d'aquesta Tesi és establir un procediment per a la optimització de malles estructural d'acer, envolupants d'edificis en alçada, com a tipologia estructural d'entramat en tub (malles espacials), donat el creixent interès en aquesta tendència constructiu-arquitectònica. Per a això, es realitza un estudi comparatiu estructural en base a l'anàlisi de les tensions principals, per determinar si les malles espacials, envolupants d'edificis en alçada, són més òptimes i eficients quan el seu disseny s'adapta a les direccions de les tensions principals i, en definitiva, a la trajectòria de les línies isostàtiques dels elements estructurals d'ànima plena equivalents, sota les accions sol•licitants. Aquest enfocament requereix que prèviament s'estableixi la relació fonamental que conformen el conceptes bàsics geometria, forma i funció estructural. Concepció, aquesta, que s'aborda de forma àmplia en el capítol 1, per a constituir un estat del coneixement historicista d'acord a la seva utilització en el disseny i l'anàlisi dels projectes arquitectònics, en base a una exhaustiva recopilació documental que s'inicia en la recerca de la comprensió estructural. La qual permet establir inicialment un fil conceptual bàsicament històric que en el transcurs de la seva evolució vagi desgranant les diferents vessants formals d'aquesta relació funció-forma. En el capítol 2 s'aborda un estudi comparatiu bàsic, en dues dimensions, de diferents triangulacions de bigues de gelosia planes, per determinar la relació entre la seva eficiència estructural i la disposició de les barres que conformen l'entramat de les armadures, segons la seva adaptació a la trajectòria de les línies isostàtiques dels elements resistents d'ànima plena equivalents, prèviament esmentats. L'estudi bàsic realitzat, de rendiment i comportament estructural, s'implementa posteriorment en l'anàlisi d'estructures espacials de major complexitat, les quals són l'objecte principal d'estudi del present treball de recerca. Efectivament, aquest concepte d'optimització estructural utilitzat, d'acord amb la forma, permet abordar l'estudi en edificis en alçada en base a les malles espacials com a sistema resistent d'entramat en tub en l'àmbit de l'arquitectura, d'ús assidu com és justifica en el tercer capítol, i es tracta en el capítol 4. El seu ús es deu a les elevades prestacions arquitectònic-estructurals que ofereix aquesta tipologia estructural, la qual es caracteritza per l'estreta relació del binomi que conformen el disseny arquitectònic i el concepte estructural. En el capítol 5, d'acord amb els estudis comparatius estructurals finals realitzats, atenent al procés d'optimització proposat, es conclou amb una proposta arquitectònica que engloba el concepte de "estètica estructural" que es desprèn de la concepció del binomi mencionat, àmpliament utilitzat en el disseny i l'anàlisi d'estructures arquitectòniques. En el capítol 6, dedicat a l'anàlisi dels resultats obtinguts, s'extrauran les conclusions dels estudis comparatius realitzats d'acord amb l'eficiència estructural. Amb això, es determinarà si les malles o estructures d'entramat en tub milloren la seva eficiència quan s'identifiquen amb la trajectòria de les línies isostàtiques generades per les accions actuants, en el cas que s'ocupa d'edificis en alçada, considerant l'acció lateral principal en aquest tipus de construcció, el vent. Així mateix, en aquesta capítol es formulen les possibles línies d'investigació que es deriven de les conclusions exposades.

[es] El objetivo fundamental de esta Tesis es establecer un procedimiento para la optimización de mallas estructurales de acero, envolventes de edificios en altura, como tipología estructural de entramado en tubo (mallas espaciales), dado el creciente interés en esta tendencia constructivo-arquitectónica. Para ello, se realiza un estudio comparativo estructural en base al análisis de las tensiones principales, para determinar si las mallas espaciales, envolventes de edificios en altura, son más óptimas y eficientes cuando su diseño se adapta a las direcciones de las tensiones principales y, en definitiva, a la trayectoria de las líneas isostáticas de los elementos estructurales de alma llena equivalentes, bajo las acciones solicitantes. Este enfoque requiere que previamente se establezca la relación fundamental que conforman los conceptos básicos geometría, forma y función estructural. Concepción, ésta, que se aborda de forma amplia en el capítulo 1, para constituir un estado del conocimiento historicista de acuerdo a su utilización en el diseño y el análisis de proyectos arquitectónicos, en base a una exhaustiva recopilación documental que se inicia en la búsqueda de la comprensión estructural. La cual permite establecer inicialmente un hilo conceptual básicamente histórico que en el transcurso de su evolución vaya desgranando las distintas vertientes formales de dicha relación función-forma. En el capítulo 2 se aborda un estudio comparativo básico, en dos dimensiones, de distintas triangulaciones de vigas de celosía planas, para determinar la relación entre su eficiencia estructural y la disposición de las barras que conforman el entramado de las armaduras, según su adaptación a la trayectoria de las líneas isostáticas de los elementos resistentes de alma llena equivalentes, previamente mencionados. El estudio básico realizado, de rendimiento y comportamiento estructural, se implementa posteriormente en el análisis de estructuras espaciales de mayor complejidad, las cuales son el objeto principal de estudio del presente trabajo de investigación. Efectivamente, este concepto de optimización estructural utilizado, de acuerdo a la forma, permite abordar el estudio en edificios en altura en base a las mallas espaciales como sistema resistente de entramado en tubo en el ámbito de la arquitectura, de uso asiduo como se justifica en el tercer capítulo, y se trata en el capítulo 4. Su uso se debe a las elevadas prestaciones arquitectónico-estructurales que ofrece esta tipología estructural, la cual se caracteriza por la estrecha relación del binomio que conforman el diseño arquitectónico y el concepto estructural. En el capítulo 5, de acuerdo a los estudios comparativos estructurales finales realizados, atendiendo al proceso de optimización propuesto, se concluye con una propuesta arquitectónica que engloba el concepto de "estética estructural" que se desprende de la concepción del binomio mencionado, ampliamente utilizado en el diseño y el análisis de estructuras arquitectónicas. En el capítulo 6, dedicado al análisis de los resultados obtenidos, se extraerán las conclusiones de los estudios comparativos realizados conforme a la eficiencia estructural. Con ello, se determinará si las mallas o estructuras de entramado en tubo mejoran su eficiencia cuando se identifican con la trayectoria de las líneas isostática generadas por las acciones actuantes, en el caso que se ocupa de edificios en altura, considerando la acción lateral principal en este tipo de construcción, el viento. Así mismo, en este capítulo se formulan las posibles futuras líneas de investigación que se derivan de las conclusiones expuestas.