BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest treball recull dos models d'abric actiu per a fuselleria, també anomenats blocaos, emprats per l'exèrcit republicà durant l'any 1937 en part de les seves posicions del sector de Pola de Gordón i el subsector Boñar Lillo. Aquestes construccions es caracteritzaven per aglutinar una sèrie de característiques defensives heretades de la Guerra del Francès, la Gran Guerra i el conflicte colonial de la Guerra del Rif, la qual cosa els conferia un aspecte singular i eclèctic, evocant les seves plantes els castells de finals del S. XV. Al llarg de l'article s'exposa la documentació d'arxiu localitzada sobre aquestes obres, que es complementa amb l'obtinguda per l'anàlisi de les restes materials, emprada principalment per comprendre'n tant el procés constructiu com la disposició tàctica.

[es] El presente trabajo recoge dos modelos de abrigo activo para fusilería, también denominados blocaos, empleados por el ejército republicano durante el año 1937 en parte de sus posiciones del sector de Pola de Gordón y el sub-sector Boñar Lillo. Estas construcciones se caracterizaban por aglutinar una serie de características defensivas heredadas de la Guerra de la Independencia, la Gran Guerra y el conflicto colonial de la Guerra del Rif, lo cual les confería un aspecto singular y ecléctico, evocando sus plantas los castillos de finales del S. XV. A lo largo del artículo se expone la docu-mentación de archivo localizada sobre estas obras, que se complementa con la obte-nida por el análisis de los restos materiales, empleada principalmente para comprender tanto su proceso constructivo como su disposición táctica.
[ca] Des de començament dels anys 2000, l'Amazònia equatoriana travessa per un període marcat per un augment de les activitats extractives en territoris habitats majoritàriament por pobles indígenes. L'extrema desigualtat, la violència i la destrucció del suport material i espiritual de la vida són part dels efectes d'aquestes activitats desenvolupades en perjudici dels drets dels pobles indígenes i els drets de la natura consagrats en la Constitució Política de l'Equador (2008). En aquest context de violenta irrupció del sistema neoliberal, les condicions de vida de las dones i les nenes indígenes han experimentat un impacte particular com efecte de la "hipermasculinització" de las relacions socials que acompanya les activitats extractivistes. A partir d'una etnografia realitzada amb el poble kichwa de Pakayaku entre 2021 i 2022, aquest article pretén analitzar els efectes de l'extractivisme en la vida de les dones amazòniques i ressaltar les formes en què aquestes estan mobilitzant el discurs dels drets per fer front a aquest model tot desestabilitzant, alhora, els discursos liberals sobre l'individu, sobre els drets i sobre els territoris que prevalen en l'àmbit de la justícia nacional.

[es] Desde principios de los años 2000, la Amazonía ecuatoriana atraviesa un período marcado por un aumento de las actividades extractivas en territorios habitados mayoritariamente por pueblos indígenas. La extrema desigualdad, la violencia y la destrucción del sustento material y espiritual de la vida son parte de los efectos de estas actividades desarrolladas en perjuicio de los derechos de los pueblos indígenas y los derechos de la naturaleza consagrados en la Constitución Política del Ecuador (2008). En este contexto de violenta irrupción del sistema neoliberal, las condiciones de vida de las mujeres y niñas indígenas han sufrido un impacto particular como efecto de la "hipermasculinización" de las relaciones sociales que acompaña a las actividades extractivistas. A partir de una etnografía realizada con el pueblo Kichwa de Pakayaku entre 2021 y 2022, este artículo busca analizar los efectos del extractivismo en la vida de las mujeres amazónicas y resaltar las formas como ellas están movilizando el discurso de los derechos para hacer frente a este modelo desestabilizando, al mismo tiempo, los discursos liberales sobre el individuo, sobre los derechos y sobre los territorios que prevalecen en el ámbito de la justicia nacional.
[ca] La falta de claredat de molts textos jurídics és una queixa que està molt estesa entre els ciutadans. Encara que són diversos els factors (lingüístics i extralingüístics) que contribueixen a fer créixer l'opacitat dels documents de l'àmbit legal, el problema més greu podria resoldre's amb un adequat ús dels signes de puntuació. El cas més evident s'observa en la tendència a l'abús d'oracions subordinades concatenades, una pràctica que ocasiona greus problemes de comprensió, però que moltes vegades se solucionaria amb una oportuna organització dels paràgrafs (ús d'uns signes en lloc d'uns altres). En altres ocasions, la puntuació és la causant d'interpretacions no desitjades o d'ambigüitats, bé perquè s'empren signes inapropiats, bé perquè la seva col·locació no és la pertinent. En aquesta contribució, repassem les incorreccions que es cometen amb major freqüència en l'ús de signes de puntuació en els textos jurídics i donem compte d'alguns casos en què es veu afectada la interpretació i la llegibilitat dels textos (fonamentalment, comes que alteren el sentit de les oracions i absència de punts per a jerarquitzar la informació).

[es] La falta de claridad de muchos textos jurídicos es una queja que está muy extendida entre los ciudadanos. Aunque son varios los factores (lingüísticos y extralingüísticos) que contribuyen a acrecentar la opacidad de los documentos del ámbito legal, el problema más grave podría resolverse con un adecuado empleo de signos de puntuación. El caso más evidente se observa en la tendencia al abuso de oraciones subordinadas concatenadas, una práctica que ocasiona graves problemas de comprensión, pero que muchas veces se solventaría con una oportuna organización de los párrafos (uso de unos signos en lugar de otros). En otras ocasiones, la puntuación es la causante de interpretaciones no deseadas o de ambigüedades, bien porque se emplean signos inapropiados, bien porque su colocación no es la pertinente. En esta contribución, repasamos las incorrecciones que se cometen con mayor frecuencia en el uso de signos de puntuación en los textos jurídicos y damos cuenta de algunos casos en que se ve afectada la interpretación y la legibilidad de los textos (fundamentalmente, comas que alteran el sentido de las oraciones y ausencia de puntos para jerarquizar la información).
[ca] INTRODUCCIÓ. Les tradicions són elements que mostren la identitat d'un poble, i els jocs dels nens són part d'aquesta tradició. L'objecte d'estudi d'aquest article són els estels. Específicament, a partir d'un esbós històric, folklòric i lúdic, i l'anàlisi dels seus usos i simbolismes. MÈTODE. La metodologia s'ha basat en l'anàlisi d'obres de finals de s. XIX i inicis del s. XX que tracten la història, el simbolisme i la construcció del joc. Se centra l'estudi en l'aportació del folklorista Joan Amades, que detalla els diferents significats i usos d'aquesta joguina. Les fonts secundàries relacionades amb l'estel contextualitzen l'aportació. A més a més, s'ha dut a terme una aplicació a l'aula, per al possible treball competencial, amb un grup d'alumnes de cicles formatius de la família d'activitats físiques i esportives. RESULTATS. La proposta permet a l'alumnat veure els jocs del passat, les dificultats a l'hora de construir-los, la manera de jugar-hi i l'aplicació al segle XXI. DISCUSSIÓ. S'evidencia que cal una reflexió al voltant del passat i una recuperació de les tradicions si es vol mantenir la identitat dels pobles.

[es] INTRODUCCIÓN. Las tradiciones son elementos identitarios de un pueblo, y los juegos de los niños son parte de esta tradición. El objeto de estudio del presente artículo es la cometa. Se realiza a partir de un esbozo histórico, folklórico y lúdico, y el análisis de sus usos y simbolismos de dicho instrumento. MÉTODO. La metodología se ha basado en el análisis de obras de finales del s. XIX e inicios del s. XX que tratan la historia, simbolismo y construcción del juego. Se centra el estudio en la aportación del folklorista Joan Amades, que detalla los diferentes significados y usos de este juguete. Las fuentes secundarias relacionadas con la cometa contextualizan la aportación. A la vez, se ha llevado a cabo una aplicación en el aula, para el posible trabajo competencial, con un grupo de alumnos de ciclos formativos de la familia de actividades físicas. RESULTADOS. La propuesta permite hacer ver al alumnado los juegos existentes en el pasado, la dificultad en su construcción, la práctica y la aplicación al siglo XXI. DISCUSIÓN. Se evidencia que es necesaria una reflexión en torno al pasado y una recuperación de las tradiciones si se quiere mantener la identidad de los pueblos.
[ca] A partir de l'any 1991, un s'ha detectat un fenomen a Biscaia: el sorgiment i el creixement de "plataformes veïnals independents", una categoria diferenciada que s'erigeix com a alternativa als partits polítics convencional, les seves marques blanques, les seves escissions i les seves coalicions. Per tant, els objectius d'aquest estudi són definir aquest nou subjecte polític i analitzar els factors estructurals que expliquen el seu sorgiment i que col·loquen el territori i l'economia al centre del tauler. Així doncs, el tercer objectiu és identificar les tendències envers l'aprofundiment democràtic que aquest actor col·lectiu genera a través de polítiques públiques que tendeixen a la integració econòmica i urbana, així com del pressupost participatiu, el desenvolupament comunitari i la democràcia de proximitat.

[es] A partir de 1991 un fenómeno se ha venido a detectar en Bizkaia: el surgimiento y crecimiento de "plataformas vecinales independientes", una categoría diferenciada que se erige como alternativa a los partidos políticos convencionales, sus marcas blancas, escisiones y coaliciones. Por tanto, los objetivos de este estudio son definir este nuevo sujeto político, así como analizar los factores estructurales que explican su emergencia y que sitúan el territorio y la economía en el centro. Por lo tanto, el tercer objetivo es identificar las tendencias hacia la profundización democrática que este actor colectivo genera través de políticas públicas tendentes a la integración económica y urbana, así como a través del presupuesto participativo, el desarrollo comunitario y la democracia de proximidad.
[ca] Aquest estudi, construït a partir de l'anàlisi de les portades del diari ABC publicades entre febrer i juliol de 1982, té com a objectiu principal constatar la forta presència que va tenir la contesa a la premsa del país, en ocupar la primera plana de desenes de números. Gràcies al contingut de les pàgines esmentades s'ha pogut provar la relació entre les informacions que aporta i la postura oficial que va mantenir Espanya, establir una sèrie de patrons i determinar el sentiment d'opinió que ABC va proporcionar als seus lectors sobre la guerra de les Malvines.

[es] El presente estudio, construido a partir del análisis de las portadas del diario ABC publicadas entre febrero y julio de 1982, tiene como objetivo principal constatar la fuerte presencia que tuvo la contienda en la prensa del país, al ocupar la primera plana de decenas de números. Gracias al contenido de dichas páginas se ha podido probar la relación entre las informaciones que aporta y la postura oficial que mantuvo España, establecer una serie de patrones y determinar el sentimiento de opinión que ABC proporcionó a sus lectores sobre la guerra de las Malvinas. Palabras clave: Guerra de las Malvinas, prensa, ABC, patrimonio hemerográfico
[ca] Aquest volum 12 de la revista Phonica és un monogràfic de cinc articles al voltant de la didàctica de la competència oral i, especialment, de la pronunciació, entesa com l'ensenyament no només dels fenòmens segmentals sinó també dels suprasegmentls.

[es] Este volumen 12 de la revista Phonica es un monográfico de cinco artículos en torno a la didáctica de competencia oral y, especialmente, de la pronunciación, entendida esta como la enseñanza no solo de los fenómenos segmentales sino también de los suprasegmentales.
[ca] Durant el darrer terç del segle XIX, com a resultat de la immigració massiva i de la consolidació de la vida urbana, la medicina de la ciutat de Buenos Aires va viure un accelerat procés de transformació, que va anar acompanyat pel sorgiment de fortes tensions entre els seus membres. L'objectiu d'aquest article és documentar i analitzar les principals acusacions llançades pels doctors cap als col·legues i competidors interns. L'examen d'aquestes crítiques és de gran auxili per aportar una nova mirada sobre aspectes poc transitats de la cultura mèdica portenya d'aquells anys, com ara la seva relació amb l'univers del mercat.

[es] Durante el último tercio del siglo XIX, a resultas de la inmigración masiva y de la consolidación de la vida urbana, la medicina de la ciudad de Buenos Aires sufrió un acelerado proceso de transformación, que fue acompañado por el surgimiento de fuertes tensiones entre sus miembros. El objetivo de este artículo es documentar y analizar las principales acusaciones lanzadas por los doctores hacia sus colegas y competidores internos. El examen de esas críticas es de gran auxilio para arrojar nueva luz sobre aspectos poco transitados de la cultura médica porteña de esos años, como por ejemplo su relación con el universodel mercado.
[ca] El present article pretén posar en valor la capacitat del disseny urbà de crear suports físics per al desenvolupament de la vida a les ciutats.S'analitza la vivència de la ciutat a través del cos i dels sentits, situant el ciutadà com a centre de l'espai públic i veient com el condicionament urbà repercuteix en la sostenibilitat, confort, habitabilitat, benestar i vida quotidiana dels habitants. El disseny urbà com a mitjà per a la potenciació de la vitalitat urbana i la creació de ciutats i espais públics per a la trobada i relació entre persones.És la recerca i recopilació de teories i eines de disseny urbà que consideren l'habitant, ciutadà, i no tan sols vianant o client i que ressalten que som part d'un conjunt, tant social com natural.Es parteix com a base d'un urbanisme sa i respectuós amb el medi ambient, bioclimàtic i adequat als condicionants locals que potenciarà els sentits i buscarà el benestar i la facilitació de les relacions socials.

[es] l presente artículo pretende poner en valor la capacidad del diseño urbano de crear soportes físicos para el desarrollo de la vida en las ciudades.Se analiza la vivencia de la ciudad a través del cuerpo y los sentidos, situando al ciudadano como centro del espacio público y viendo cómo el acondicionamiento urbano repercute en la sostenibilidad, confort1, habitabilidad2, bienestar3 y vida cotidiana de los habitantes. El diseño urbano como medio para la potenciación de la vitalidad urbana4 y la creación de ciudades y espacios públicos para el encuentro y relación entre personas.Es la búsqueda y recopilación de teorías y herramientas de diseño urbano que consideran al habitante ciudadano, y no tan sólo peatón o cliente y que resaltan que somos parte de un conjunto, tanto social como natural.Se parte como base de un urbanismo sano y respetuoso con el medioambiente, bioclimático y adecuado a los condicionantes locales que potenciará los sentidos y buscará el bienestar y la facilitación de las relaciones sociales.
[ca] Francesc Torres neix a Barcelona el 1948. Marxa a París l'any 1967 on viu dos anys i mig. Torna a Espanya i el 1972 parteix cap al que serà el seu nou espai vital: Estats Units, on viurà fins al setembre del 2001.

[es] Francesc Torres nace en Barcelona el año 1948. Viaja a París en 1967 en donde vive durante dos años y medio. Vuelve a España y en 1972 parte hacia lo que sería su nuevo espacio vital: Estados Unidos, estableciéndose allí hasta septiembre de 2001. ...
[ca] Aquest article relata una experiència de mentoria social en educació artística desenvolupada en el context del programa Fénix Andalucía de la Estrategia Regional Andaluza para la Cohesión e Inclusión Social (ERACIS) per a desenvolupar competències en l'alumnat de les zones ERACIS i la seva inclusió social i educativa tot realitzant accions col·lectives centrades en el desenvolupament de la creativitat i l'ús d'eines digitals i interactives, aplicades a través de la unitat didàctica integrada de l'àmbit artístic del programa. Per al mesurament de la investigació hom ha utilitzat metodologies actives pròpies del programa, així com metodologies artístiques. Els resultats permeten comprovar l'eficàcia de la mentoria social per a la inclusió socioeducativa, i l'oportunitat d'instaurar aquestes metodologies en el context educatiu. L'experiència ha permès a l'alumnat el desenvolupament d'habilitats artístiques, digitals i d'emprenedoria, així com la millora de les seves competències en consciència i expressions culturals.

[es] Este artículo relata una experiencia de mentoría social en educación artística desarrollada en el contexto del programa Fénix Andalucía de la Estrategia Regional Andaluza para la Cohesión e Inclusión Social (ERACIS) para desarrollar competencias en el alumnado de las zonas ERACIS y su inclusión social y educativa realizando acciones colectivas centradas en el desarrollo de la creatividad y el uso de herramientas digitales e interactivas, aplicadas a través de la unidad didáctica integrada del ámbito artístico del programa. Para la medición de la investigación se han utilizado metodologías activas propias del programa, así como metodologías artísticas. Los resultados permiten comprobar la eficacia de la mentoría social para la inclusión socioeducativa, y la oportunidad de instaurar dichas metodologías en el contexto educativo. La experiencia ha permitido al alumnado el desarrollo de habilidades artísticas, digitales y de emprendimiento, así como la mejora de sus competencias en conciencia y expresiones culturales.
[ca] Després d'haver obtingut el títol de professora de dibuix, gravat i modelat a la Escuela de San Fernando de Madrid, Delhy Tejero (1904-1968) comença a desenvolupar una notable tasca com a il·lustradora. Entre 1930 i 1935 col·labora amb el suplement infantil de Crónica il·lustrant contes d'Antoniorrobles, José Santuguini, Elena Fortún, Sara Insúa i Josefina Carabias, d'entre altres. Aquest article analitza la relació que va mantenir Delhy Tejero amb alguns escriptors durant la Segona República espanyola, centrant-se particularment en l'anàlisi de les il·lustracions que va realitzar pels contes que Elena Fortún va publicar a la revista gràfica Crónica. A més a més, com es demostrarà, el conte "Colasín" —publicat per Elena Fortún a Crónica, el 1932, amb il·lustracions de Delhy Tejero— influeix en l'escriptura de "Un niño al revés", la seva primera narració infantil. L'objectiu final d'aquesta investigació és mostrar com la gran capacitat de fabulació de Delhy Tejero necessita tant el pinzell com la ploma per deixar fer la seva imaginació.

[es] Tras obtener título como profesora de dibujo, grabado y modelado en la Escuela de San Fernando de Madrid, Delhy Tejero (1904-1968) comenzaría a desarrollar una notable labor como ilustradora. Entre 1930 y 1935 colaborará con el suplemento infantil de la revista gráfica Crónica, ilustrando cuentos de Antoniorrobles, José Santuguini, Elena Fortún, Sara Insúa y Josefina Carabias, entre otros. Este artículo analiza la relación que mantuvo Delhy Tejero con diversos escritores durante la Segunda República española, centrándose particularmente en el análisis de las ilustraciones que realizó para los cuentos que Elena Fortún publicó en Crónica. Además, como se demostrará, el cuento "Colasín" —publicado por Fortún en dicha revista, en 1932, con ilustraciones de Delhy— influye en la escritura de su primera narración infantil, "Un niño al revés". El fin último de esta investigación es mostrar cómo la gran capacidad de fabulación de Delhy Tejero necesitaba tanto del pincel como de la pluma para dar rienda suelta a su imaginación.
[ca] L'objecte d'aquest article és abordar algunes de les idees polítiques de Roberto M. Ortiz en el gran quadre de l'Argentina de la restauració conservadora , especialment pel que fa a com havia d'organitzar -segons el president- la democràcia argentina i el sistema de partits després de la crisi de 1930. Suposem que la democratització i la nacionalització van ser dues dimensions complementàries del seu ideari polític. Per a això rastrejarem tres iniciatives legislatives ( fallides ) que va presentar el president davant el Congrés, i reflexionarem sobre com aquestes idees es vinculen amb les principals mesures de la seva gestió tendents a democratitzar el sistema polític i avançar en la " nacionalització " de la societat argentina de fins dels anys trenta.

[es] El objeto de este artículo es abordar algunas de las ideas políticas de Roberto M. Ortiz en el gran cuadro de la Argentina de la restauración conservadora, especialmente en lo que respecta a cómo debía organizarse —según el presidente– la democracia argentina y el sistema de partidos luego de la crisis de 1930. Suponemos que la democratización y la nacionalización fueron dos dimensiones complementarias de su ideario político. Para ello rastrearemos tres iniciativas legislativas (fallidas) que presentó el presidente ante el Congreso, y reflexionaremos sobre cómo esas ideas se vinculan con las principales medidas de su gestión tendientes a democratizar el sistema político y avanzar en la "nacionalización " de la sociedad argentina de fines de los años treinta.
[ca] El sorgiment de la Intel·ligència Artificial (IA), en el marc de la Quarta Revolució Industrial, obliga a reflexionar sobre el seu impacte a l'administració de justícia des de l'òptica plural, interdisciplinària i social que caracteritza la bioètica. Això esdevé imprescindible no només per garantir una aplicació ètica de la IA a l'administració de justícia; sinó, a més, per assegurar el respecte de la persona humana i les seves manifestacions culturals –com el dret– davant les innovacions tecnològiques. Per tant, per assolir aquest objectiu resulta clau, per una banda, entendre com funcionen els sistemes d'IA en el camp del dret, i quines són les dificultats que es plantegen des de les diverses arestes (ètica, de raonament i jurídica). I, per altra banda, mirar amb atenció les particularitats presenta el context llatinoamericà signat per la desigualtat; la volatilitat social, política i institucional; i una atàvica caracterització de la justícia. La justícia impartida amb IA té la potencialitat de fer realitat valors tan preats com la celeritat i la seguretat jurídica. I, alhora, d'amenaçar la llibertat, la privadesa i la igualtat dels individus, sobretot en societats travessades per diferències estructurals com la llatinoamericana.

[es] El surgimiento de la Inteligencia Artificial (IA), en el marco de la Cuarta Revolución Industrial, obliga a reflexionar acerca de su impacto en la administración de justicia desde la óptica plural, interdisciplinaria y social que caracteriza a la bioética. Esto se torna imprescindible no sólo para garantizar una aplicación ética de la IA en la administración de justicia; sino, además, para asegurar el respeto de la persona humana y sus manifestaciones culturales -como el derecho- frente a las innovaciones tecnológicas. Por consiguiente, para lograr ese objetivo resulta clave, por un lado, entender cómo funcionan los sistemas de IA en el campo del derecho, y cuáles son las dificultades que se plantean desde las diversas aristas (ética, de razonamiento y jurídica). Y, por otro lado, mirar con atención las particularidades presenta el contexto latinoamericano signado por la desigualdad; la volatilidad social, política e institucional; y una atávica caracterización de la justicia. La justicia impartida con IA tiene la potencialidad de hacer realidad valores tan preciados como la celeridad y la seguridad jurídica. Y, al mismo tiempo, de amenazar la libertad, la privacidad y la igualdad de los individuos, sobre todo en sociedades atravesadas por diferencias estructurales como la latinoamericana.