[ca] Els calçots són cadascun dels brots d'una ceba (Allium cepa L.) en el seu segon any de cultiu un cop passat el procés de bulbificació, i és actualment un dels cultius que més ha crescut a Catalunya en els darrers anys, tant per la seva qualitat organolèptica com per la particular forma de consumir-los. Les calçotades són una font molt important d'ingressos a Catalunya i especialment a les comarques tarragonines. Després d'una temporada de cultiu de ceba, concretament de la varietat Blanca Tardana de Lleida (CBTL), a partir d'agost, i fins a setembre, els pagesos es dediquen a plantar aquestes cebes en solcs. De cada ceba en sortiran una nombre de brots, que a mesura vagin creixent se'ls hi aportarà terra amb l'objectiu de que s'allarguin i perdin el color verd; tasca que en català s'anomena calçar, derivant-ne així el nom de "calçot". Un cop aquest brots arriben a una mida comercial, al voltant del novembre i fins l'abril aproximadament, es procedirà a collir-los i a presentar-los en manats, per a la posterior venda. Fins al moment, la millora genètica del calçot, s' ha concentrat bàsicament en aspectes agronòmics, i poc a poc es comença a treballar amb la recerca d'una millora sensorial del producte. El segell de la IGP Calçot de Valls, és una garantia de qualitat que dóna un valor afegit al calçot, i un dels objectius d'aquesta certificació i del col·lectiu de pagesos dedicats al cultiu, és la de mantenir i augmentar el valor organolèptic d'aquest producte. Se'n sap molt del cultiu de la ceba, però molt poc del conreu del calçot i molt menys de l'efecte que té la fase de cultiu de la ceba sobre els caràcters agronòmics i químics del calçot. L'objectiu d'aquest treball és determinar l'efecte (ambiental i/o genotípic) del cultiu de la ceba sobre els caràcters agronòmics, morfològics i químics dels calçots. El material vegetal utilitzat en l'experiment ha constat de cebes cultivades en 3 ambients diferents i corresponents a 2 genotips, 1 genotip de la varietat tardana Montferri (una varietat millorada desenvolupada per la Fundació Miquel Agustí) i 1 genotip testimoni de ceba de calçot. Un cop collides van ser posteriorment replantades a un mateix camp. Una recollida exhaustiva de dades agronòmiques al llarg del cultiu de calçot i morfològiques i químiques posteriorment a la collita, ens ha permès fer inferència estadística i determinar si l'ambient d'origen de la ceba i/o el seu genotip afecten als caràcters dels calçots. Els resultats mostren un fort pes del genotip de la ceba en els caràcters agronòmics i morfològics però no en els químics dels calçots. L'ambient d'origen de la ceba també té una gran influència en els caràcters agronòmics i morfològics, però tampoc sembla tenir efecte sobre els caràcters químics.

[es] Los "calçots" son cada uno de los brotes de una cebolla (Allium cepa L.) en su segundo año de cultivo una vez pasado el proceso de bulbificación y es actualmente uno de los cultivos que más ha crecido en Cataluña en los últimos años, tanto por su calidad organoléptica como por la particular forma de consumirlos. Las "calçotades" son una fuente muy importante de ingresos para Cataluña y especialmente para las comarcas tarraconenses. Después de una temporada de cultivo de cebolla, concretamente de la variedad Blanca Tardana de Lleida (CBTL), a partir de agosto y hasta setiembre, los agricultores se dedican a plantar estas cebollas en surcos. De cada cebolla saldrán un número de brotes, que a medida que vayan creciendo se les irá aportando tierra con el objetivo de que se alarguen y pierdan el color verde; tarea que en catalán se denomina "calçar", derivando así el nombre de "calçot". Una vez estos brotes llegan a una medida comercial, a partir de noviembre y hasta abril aproximadamente, se procederá a cosecharlos y a presentarlos en manojos, para la posterior venta. Hasta el momento, la mejora genética del "calçot", se ha concentrado básicamente en aspectos agronómicos y poco a poco se empieza a trabajar con la investigación focalizada en una mejora sensorial del producto. El sello de la IGP Calçot de Valls, es una garantía de calidad que da un valor añadido al "calçot" y uno de los objetivo de esta certificación y del colectivo de agricultores dedicados al cultivo, es la de mantener y aumentar el valor organoléptico del producto. Se sabe mucho del cultivo de cebolla, pero muy poco del cultivo de "calçot" y mucho menos del efecto que tiene la fase de cultivo de la cebolla sobre los caracteres agronómicos i químicos del "calçot". El objetivo de este trabajo es el de determinar el efecto (ambiental y/o genotípico) del cultivo de la cebolla sobre los caracteres agronómicos, morfológicos y químicos de los "calçot". El material vegetal del experimento ha constado de cebollas cultivadas en 3 ambientes diferentes y de 2 genotipos, 1 genotipo de la variedad tardana Montferri (una variedad mejorada desarrollada por la Fundación Miquel Agustí) y 1 genotipo testimonio de cebolla de "calçot". Una vez cosechadas fueron posteriormente replantadas en un mismo campo. Una recogida exhaustiva de datos agronómicos a lo largo del cultivo y morfológicos y químicos posteriormente a la cosecha, nos ha permitido hacer inferencia estadística y determinar si el ambiente de origen de la cebolla y/o su genotipo afectan a los caracteres de los "calçot". Los resultados muestran un fuerte peso del genotipo de la cebolla en los caracteres agronómicos, morfológicos pero no en los químicos de los "calçot". El ambiente de origen de la cebolla también tiene una gran influencia en los caracteres agronómicos y morfológicos, pero tampoco parece tener efecto sobre los caracteres químicos.