BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] L'avaluació de l'impacte en els programes de formació s'erigeix com un element essencial en la gestió pública i desencadena millores internes i externes en les accions educatives de l'organització. El seu enfocament en el perfeccionament continu pretén mesurar com el programa ha atès les necessitats d'estudiants, egressats, la universitat i la comunitat en general. Aquesta anàlisi se centra en l'estratègia curricular d'aprenentatge servei, el Sistema de Servei Social Unadista (SISSU) de la UNAD. Adoptant un disseny de recerca mixt, es va fer avaluació quantitativa amb escales tipus Likert i avaluació qualitativa mitjançant entrevistes i grups focals. L'anàlisi es va desenvolupar amb una matriu fenomenològica i anàlisis descriptives semàntiques, donant com a resultats propostes innovadores per a àrees clau com anàlisi crítica, pertinència, interacció social i gestió i prospectiva organitzacionals. S'incorpora un enfocament transformador considerant elements com la transferència, el resultats observables i el Retorn sobre la Inversió (ROI). El SISSU, com a dispositiu organitzacional, impulsa l'e-comunitat, promovent la participació social solidària per enfortir la gestió del coneixement i el lideratge transformador.

[es] La evaluación del impacto en los programas de formación se erige como un elemento esencial en la gestión pública, desencadenando mejoras internas y externas en las acciones educativas de la organización. Su enfoque en el perfeccionamiento continuo busca medir cómo el programa ha atendido las necesidades de estudiantes, egresados, la universidad y la comunidad en general. Este análisis se centra en la estrategia curricular de aprendizaje servicio, el Sistema de Servicio Social Unadista (SISSU) de la UNAD. Adoptando un diseño de investigación mixto, se utilizó evaluación cuantitativa con escalas tipo Likert y evaluación cualitativa mediante entrevistas y grupos focales. El análisis se desarrolló con una matriz fenomenológica y análisis descriptivos semánticos, resultando en propuestas innovadoras para áreas clave como análisis crítico, pertinencia, interacción social, y gestión y prospectiva organizacionales. Se incorpora un enfoque transformador considerando elementos como transferencia, resultados observables y Retorno Sobre la Inversión (ROI). El SISSU, como dispositivo organizacional, impulsa la e-comunidad, promoviendo la participación social solidaria para fortalecer la gestión del conocimiento y liderazgo transformador.
[ca] Hi ha semblances entre la cultura popular i la literatura femenina: a totes dues se les ha desestimat per banals o per no tenir cap valor, tradicionalment han rebut poc respecte de les crítiques i han estat menyspreades degut al seu atractiu ximple. A més a més, ambdues van estar excloses durant molt de temps del cànon literari. A la cultura contemporània, la intersecció de la cultura popular i de la literatura femenina pren el nom de chick lit, gènere actual de ficció protagonitzat per personatges femenins entre els 20 i els 30 anys que s'obrin el seu camí a la vida i s'enfronten als obstacles que hi van trobant. Així com definir les característiques i la història del chick lit, aquest article parlarà de la recepció negativa a la que sovint han estat sotmeses la cultura popular, la literatura femenina i el chick lit i mostrarà com estan apareixent estudis amb l'objectiu de demostrar que aquests gèneres poden tenir més valor i potencial del que s'ha suggerit fins ara.

[es] Existen algunas similitudes entre la cultura popular y la literatura escrita por mujeres: ambas han sido consideradas como triviales y sin valor, además de haber recibido desde siempre poco respeto por parte de los críticos y haber sido rechazadas debido a su atractivo aparentemente simplista. Además, ambas han sido excluidas durante mucho tiempo del canon literario. En la cultura contemporánea, la intersección entre la cultura popular y la literatura escrita por mujeres ha dado como resultado el chick lit, género contemporáneo de ficción protagonizado por mujeres que se encuentran entre la veintena y la treintena y que van haciéndose camino enfrentándose a los obstáculos que se encuentran en este. Además de trazar las características y la historia del género chick lit, en este artículo también se hablará de la mala acogida que han sufrido la cultura popular, la literatura escrita por mujeres y el género chick lit, y se señalará el hecho de que actualmente están surgiendo algunos estudios con el objetivo de demostrar que estos géneros pueden tener más valor y potencial de lo que habitualmente se ha sugerido.
[ca] El següent article es proposa realitzar una lectura d'una de les novel·les més representatives de Rosa Arciniega durant la seva estada a Espanya de 1928 a 1936, Mosko-Strom. El torbellino de las grandes metrópolis (1933). Mitjantçant una anàlisi de l'obra es reflexionarà sobre la posició crítica que desenvolupa l'autora respecte al procés de mecanització que experimenta occident durant les primeres dècades del segle XX i on el futurisme, com a ideologia, hi juga un paper fonamental. Per realitzar aquesta crítica, Arciniega el·labora una distopia en la que presenta eles efectes negatius d'aquesta mecanització. La part més interessant del text és que no només fa referència a aquest estat negatiu de les coses, sino que també planteja una sol·lucions als problemes que exposa. En aquest sentit, Mosko- Strom es constitueix en una novel·la de tesis.

[es] El siguiente artículo se propone realizar una lectura de una de las novelas más representativas de Rosa Arciniega en su estancia en España desde 1928 a 1936, Mosko-Strom. El torbellino de las grandes metrópolis (1933). Por medio del análisis de la obra se reflexionará en torno a la posición crítica que desarrolla la autora respecto al proceso de maquinización que experimenta occidente en las primeras décadas del siglo XX, en el cual el futurismo, como ideología, desempeña un rol muy importante. Para realizar dicha crítica, Arciniega elabora una distopía en la que presenta los efectos negativos de dicha maquinización. Lo interesante del texto es que no solo se hace referencia a este negativo estado de cosas, sino que se plantea una solución para resolverlo. En este sentido, Mosko-Strom se constituye en una novela de tesis.
[ca] A Portugal, la consolidació d'un règim democràtic representatiu després de 1982-1986 i l'abandó dels projectes estratègics de ruptura, que només sobreviuen en l'ideari de grups políticament marginals, van tenir un impacte substancial en el debat historiogràfic sobre la revolució. La revolució portuguesa no només va deixar de ser objecte d'un debat teòric, d'altra banda no gaire aprofundit, sinó que en alguns casos ha estat submergida per la memòria dels vencedors, que l'han enfosquida a una vaga noció de "caos" i que han tractat de construir sobre ella la teoria de la transició de la dictadura a la democràcia representativa sense un salt revolucionari. Aquest fenomen es pot notaren l'abandonament del mateix concepte de revolució i en l'adopció del concepte de transició a la democràcia. En aquest article, ens fixarem en tres anàlisi sobre el significat de la revolució: el capítol "La revolució del 25 d'abril i el PREC", que Rui Ramos va publicar en la Història de Portugal que ell mateix va coordinar i on aquest autor veu la revolució com "un cop de generals"del MFA, a la qual el poble era essencialment aliè o manipulat; la posició d'António Costa Pinto, el qual, en més d'una obra, enfoca la revolució com un procés turbulent de transició i consolidació de la democràcia representativa; i finalment, l'anàlisi de Fernando Roses, per a qui el procés està marcat per la ruptura revolucionària que va donar origen a la democràcia.

[es] En Portugal, la consolidación de un régimen democrático representativo después de 1982-1986 y el abandono de los proyectos estratégicos de ruptura, que sólo sobreviven en el ideario de grupos políticamente marginales, tuvieron un impacto sustancial en el debate historiográfico sobre la revolución. La revolución portuguesa no sólo dejó de ser objeto de un debate teórico, por otra parte poco profundizado, sino que en algunos casos ha sido sumergida por la memoria de los vencedores, que la han oscurecido mediante una vaga noción de "caos" y que han tratado de construir sobre ella la teoría de la transición de la dictadura a la democracia representativa sin un salto revolucionario. Este fenómeno se puede notar en el abandono del concepto mismo de revolución y en la adopción del concepto de transición a la democracia. En este artículo nos detendremos en tres análisis sobre el significado de la revolución: el capítulo "La revolución del 25 de abril y el PREC", que Rui Ramos publicó en la História de Portugal que él mismo coordinó y donde ve la revolución como "un golpe de generales" del MFA, a la que el pueblo era esencialmente ajeno o manipulado; la posición de António Costa Pinto, el cual, en más de una obra, enfoca la revolución como un proceso turbulento de transición y consolidación de la democracia representativa; y, finalmente, el análisis de Fernando Rosas, para quien el proceso está marcado por la ruptura revolucionaria que dio origen a la democracia.
[ca] Es presenta el marc, el desenvolupament i els resultats d'un estudi en el qual es conclou que els temes bioètics poden ser tractats amb interès i aprofitament (amb les adaptacions i metodologies adequades) en activitats comunitàries. Es conclou que la bioètica ha d'impulsar i transcendir a una acció comunitària des dels centres d'atenció primària, imbricada amb l'atenció individual, promotora de la participació i l'empoderament del ciutadà, integrada intersectorialment amb altres sistemes al territori i compromesa amb la justícia.

[es] Se presenta el marco, desarrollo y resultados de un estudio en el que se concluye que los asuntos bioéticos pueden ser tratados con interés y aprovechamiento (con las adaptaciones y metodologías adecuadas) en actividades comunitarias pero, ante todo y sobre todo, la bioética debe impulsar y permear una acción comunitaria desde los centros de atención primaria, imbricada con la atención individual, promotora de la participación y el empoderamiento ciudadano, integrada intersectorialmente con otros sistemas en el territorio y comprometida con la justicia.
[ca] L'agroecologia és una ciència i pràctica que estudia i promou sistemes agrícoles sostenibles, basats en principis ecològics, que integren la biodiversitat, els cicles naturals i els processos biològics per produir aliments de manera eficient, respectant i millorant la salut del sòl, l'aigua, la biodiversitat i el benestar humà. Aquest estudi presenta una anàlisi comparativa de la producció bibliogràfica al voltant de l'agroecologia entre els anys 2010 i inicis del 2023, a cinc regions: Amèrica Llatina i el Carib, Àfrica, Àsia, Europa i Amèrica del Nord. Mitjançant una cerca a diverses bases de dades utilitzant termes específics, es va identificar una àmplia gamma d'informació, que després es va delimitar a 40 documents per regió. El mètode utilitzat és l'hermenèutic, amb el qual es va dur a terme la lectura i la interpretació dels documents, i es van destacar els mètodes, enfocaments, temes i desafiaments abordats pels autors en relació amb l'agroecologia a cada regió. En aquest sentit, es pot deduir que l'agroecologia s'està convertint en una ciència crucial, que aborda desafiaments globals fonamentals com el canvi climàtic i la seguretat alimentària, així com solucions progressives al desproveïment alimentari, la pobresa i la inequitat. La seva consolidació com a ciència holística i transdisciplinària reflecteix la seva maduresa i capacitat per oferir solucions integrals a problemes complexos.

[es] La agroecología es una ciencia y práctica que estudia y promueve sistemas agrícolas sostenibles, basados en principios ecológicos, que integran la biodiversidad, los ciclos naturales y los procesos biológicos para producir alimentos de manera eficiente, respetando y mejorando la salud del suelo, el agua, la biodiversidad y el bienestar humano. Este estudio presenta un análisis comparativo de la producción bibliográfica en torno a la agroecología entre los años 2010 e inicios del 2023, en cinco regiones: América Latina y el Caribe, África, Asia, Europa y Norteamérica. Mediante una búsqueda en diversas bases de datos utilizando términos específicos, se identificó una amplia gama de información, que luego se delimitó a 40 documentos por región. El método utilizado es el hermenéutico, con el cual se llevó a cabo la lectura e interpretación de los documentos, y se destacaron los métodos, enfoques, temas y desafíos abordados por los autores en relación con la agroecología en cada región. Al respecto se puede deducir que la agroecología se está convirtiendo en una ciencia crucial, que aborda desafíos globales fundamentales como el cambio climático y la seguridad alimentaria, así como soluciones progresivas al desabastecimiento alimentario, la pobreza y la inequidad. Su consolidación como ciencia holística y transdisciplinaria, refleja su madurez y capacidad para ofrecer soluciones integrales a problemas complejos.
[ca] L'objectiu d'aquest treball va ser establir les xarxes d'enquadrament de premsa al voltant de la problemàtica de l'aigua a la Ciutat de Mèxic. Es va realitzar un estudi documental amb comunicats de premsa relacionats amb escassetat, desproveïment, insalubritat i fam durant el període 2012 a 2020. Els resultats mostren un enquadrament discret de la premsa, encara que l'estructura del seu enquadrament suggereix la representació del problema en el desproveïment i la solució, en l'augment de tarifes, tot suggerint l'extensió de la recerca a altres escenaris i mostres de cobertura dels mitjans impresos.

[es] El objetivo de este trabajo fue establecer las redes de encuadre de prensa en torno a la problemática del agua en la Ciudad de México. Se realizó un estudio documental con comunicados de prensa relacionados con escasez, desabastecimiento, insalubridad y hambruna durante el período 2012 a 2020. Los resultados muestran un encuadre discreto de la prensa, aunque la estructura de su encuadre sugiere la representación del problema en el desabastecimiento y la solución, en el aumento de tarifas, y sugieren la extensión de la investigación a otros escenarios y muestras de cobertura de los medios impresos.
[ca] El present article descriu la posada en pràctica d'un projecte denominat ¿Esto es arte? Aquest projecte busca millorar la comprensió de l'art contemporani del nostre alumnat de 3r d'ESO. A través del projecte investiguem sobre com pot canviar la percepció de l'art dels estudiants participants (88 alumnes d'un institut d'Oviedo). Per això s'ha dissenyat una recerca mixta utilitzant com a instruments de recollida de dades l'observació participant a l'aula de Plàstica, grups de discussió previs a la posada en pràctica del projecte i dos qüestionaris posteriors a aquest. Els resultats de la recerca constaten que una gran part de l'alumnat modifica i amplia la seva idea sobre l'art contemporani després de la implementació del projecte, tot arribant a comprendre la labor social del mateix i les múltiples disciplines que coexisteixen en l'actualitat.

[es] El presente artículo describe la puesta en práctica de un proyecto denominado ¿Eso es arte? Este proyecto busca mejorar la comprensión del arte contemporáneo de nuestro alumnado de 3° de ESO. A través del proyecto investigamos sobre cómo puede cambiar la percepción del arte de los estudiantes participantes (88 alumnos y alumnas de un instituto de Oviedo). Para ello se ha diseñado una investigación mixta utilizando como instrumentos de recogida de datos la observación participante en el aula de Plástica, grupos de discusión previos a la puesta en práctica del proyecto y dos cuestionarios posteriores al mismo. Los resultados de la investigación constatan que una gran parte del alumnado modifica y amplía su idea sobre el arte contemporáneo después de la implementación del proyecto, llegando a comprender la labor social del mismo y las múltiples disciplinas que coexisten en la actualidad.
[ca] La correspondència entre les escriptores Carmen Laforet i Elena Fortún comença al 1947 quan, desde Madrid, Laforet escriu a la que considera la seva "mare literària", que encara es trobava exiliada a Buenos Aires. Ja a Barcelona, la comunicació epistolar entre les dues continua i els proporciona un mitjà per intercanviar llibres i lectures. Tot i que, a mitjans de 1951, Elena Fortún és ingressada en un sanatori, la correspondència, cada vegada més espiritual, no s'atura fins poques setmanes abans de la seva mort.

[es] La correspondencia entre las escritoras Carmen Laforet y Elena Fortún comienza en 1947 cuando, desde Madrid, Laforet escribe a la que considera su madre literaria, que todavía no había puesto fin a su exilio en Buenos Aires. Ya en Barcelona, continúa la comunicación epistolar entre ambas, lo que les proporciona un medio para intercambiar libros y lecturas. Aunque, a mediados de 1951, Elena Fortún debe ser ingresada en un sanatorio, la correspondencia, cada vez más espiritual, no se detiene hasta pocas semanas antes de su muerte.
[ca] Malgrat la proliferaci&oacute; de not&iacute;cies que sovint es publiquen relatives a successos d'&iacute;ndole penal, les veritables magnituds que a l&rsquo;actualitat posseeix la privaci&oacute; punitiva de la llibertat constitueixen encara un cap&iacute;tol desconegut i poc examinat des d'un punt de vista cient&iacute;fic. Aquesta recerca pret&eacute;n mostrar les magnituds que la privaci&oacute; punitiva de la llibertat assumeix en quatre pa&iuml;sos de l&rsquo;anomenat &ldquo;sud Mediterrani&rdquo;: Portugal, Espanya, It&agrave;lia i Gr&egrave;cia. Aquesta mostra, a m&eacute;s, pret&eacute;n no ser tan sols una radiografia actual sin&oacute; mostrar les tend&egrave;ncies i variacions que s'han produ&iuml;t en l'&uacute;ltima d&egrave;cada, aix&ograve; &eacute;s entre els anys 2000 a 2009.

[es] Pese a la proliferaci&oacute;n de noticias que a menudo se publican relativas a sucesos de &iacute;ndole penal, las verdaderas magnitudes que en el presente posee la privaci&oacute;n punitiva de la libertad constituyen todav&iacute;a un cap&iacute;tulo desconocido y poco examinado desde un punto de vista cient&iacute;fico. Esta investigaci&oacute;n pretende mostrar las magnitudes que la privaci&oacute;n punitiva de la libertad asume en cuatro pa&iacute;ses del denominado &ldquo;sur mediterr&aacute;neo&rdquo;: Portugal, Espa&ntilde;a, Italia y Grecia. Semejante muestra, adem&aacute;s, pretende no ser tan s&oacute;lo una radiograf&iacute;a actual sino mostrar las tendencias y variaciones que se han producido en la &uacute;ltima d&eacute;cada, esto es entre los a&ntilde;os 2000 a 2009.
[ca] El present text analitza les lliçons que Italo Calvino va preparar per les "Poetry Lectures" de Harvard, Six Memos for the Next Millenium (1988), amb l'objectiu de descriure l'especificitat de l'assaig literari entès com a text poetològic. Gràcies a la metodologia que ofereixen els estudis de les lliçons de poètica i través de la comparativa amb les lliçons impartides per Ingeborg Bachmann, es descriu la proposta de pensament literari construït per Calvino al text de les seves conferències i la seva contribució a la tradició de les Poetikvorlesungen.

[es] El presente texto analiza las lecciones que Italo Calvino escribió para las "Poetry Lectures" de Harvard, Six Memos for the Next Millenium (1988), con el objetivo de describir la especificidad del ensayo literario entendido como un texto poetológico. Gracias al marco metodológico de los estudios de las lecciones de poética y a través de la comparativa con las lecciones impartidas por Ingeborg Bachmann, se describe la propuesta de pensamiento literario construido por Calvino en sus conferencias y en su aportación a la tradición de las Poetikvorlesungen.
[ca] La lectoescriptura suposa un dels processos més ardus i difícils d' assimilar en l'etapa d'Educació Primària, recorrent a la necessitat d'articular noves metodologies per garantir un aprenentatge lector funcional i motivador. D'aquesta manera, des de la posada en pràctica de l'aprenentatge es possibilita dins de contextos de serveis, plens d'emocions i vivències, desenvolupar el procés d'alfabetització dels discents. Aquest estudi presenta el disseny i avaluació d'un projecte d'aprenentatge servei d'apadrinament lector. 50 alumnes de primer de primària en col·laboració amb 10 usuaris de residències de gent gran treballaven en petits grups amb diferents residents. Les activitats s'organitzen en tres mòduls: dinàmiques de lectoescriptura, creació de contes i representació teatral conjunta. Els resultats, des de la perspectiva de l'alumnat, posen de manifest una millora curricular en Llengua Castellana i Literatura i Lectura Comprensiva, una millor valoració de l'ús del treball cooperatiu i assenyalen la felicitat i l'aprenentatge com els principals beneficis d'aquesta intervenció. D'aquesta manera es posa de manifest la necessitat d'articular programes intergeneracionals a nivell regional o estatal de manera que s'asseguri aquest ens de col·laboració en tots els centres educatius, produint un aprenentatge recíproc entre ambdues institucions.

[es] La lectoescritura supone uno de los procesos más arduos y difíciles de asimilar en la etapa de Educación Primaria, recurriendo a la necesidad de articular nuevas metodologías para garantizar un aprendizaje lector funcional y motivador. De esta forma, desde la puesta en práctica del aprendizaje se posibilita dentro de contextos de servicios, plenos de emociones y vivencias, desarrollar el proceso de alfabetización de los discentes. El presente estudio presenta el diseño y evaluación de un proyecto de aprendizaje-servicio de apadrinamiento lector entre 50 alumnos de primero de primaria en colaboración con 10 usuarios de residencias de personas mayores, que trabajaban en pequeños grupos con diferentes residentes. Las actividades se organizan en tres módulos: dinámicas de lectoescritura, creación de cuentos y representación teatral conjunta. Los resultados, desde la perspectiva del alumnado, ponen de manifiesto una mejora curricular en Lengua Castellana y Literatura y Lectura Comprensiva, una mejor valoración del uso del trabajo cooperativo y señalan felicidad y aprendizaje como los principales beneficios de esta intervención. De esta forma, se pone de manifiesto la necesidad de articular programas intergeneracionales a nivel regional o estatal de manera que se asegure este ente de colaboración en todos los centros educativos, produciendo un aprendizaje recíproco entre ambas instituciones.
[ca] Per a superar el reduccionisme didàctic i pedagògic des del qual s'aborda sovint la qüestió escolar, cal situar l'educació en el seu marc històric-sociològic, cultural, epistemològic i filosòfic general. Pot llavors denunciar-se la doble funció destructiva de l'Escola: cap a l'interior de la nostra civilització esdevé instància implacable de domesticació social i control psíquic; cap a l'exterior s'ha manifestat com el major poder etnocida d'Occident.

[es] Para superar el reduccionismo didáctico y pedagógico desde el que se aborda a menudo la cuestión escolar, es preciso situar la educación en su marco histórico-sociológico, cultural, epistemológico y filosófico general. Cabe entonces denunciar la doble función destructiva de la Escuela: hacia el interior de nuestra civilización deviene instancia implacable de domesticación social y control psíquico; hacia el exterior se ha manifestado como el mayor poder etnocida de Occidente.