BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest treball té com a objectiu el tractament dels quatre temps del passat del mode indicatiu — pretèrit perfet, indefinit, imperfet i plusquamperfet — als manuals d'ensenyament d'ELE. Per poder dur a terme l'anàlisi s'han escollit tres manuals de diverses editorials representatives: Difusión, Anaya i SGEL. Tots aquests materials compartien el mateix enfocament comunicatiu, atès que volíem comprovar si aquest enfocament el trobàvem a les activitats en què es treballaven els temps del passat. A més a més, s'han contrastat aquests manuals amb la programació proposada al Plan Curricular del Instituto Cervantes.

[es] El presente trabajo tiene como objetivo analizar el tratamiento de los cuatro tiempos de pasado del modo indicativo —pretérito perfecto, indefinido, imperfecto y pluscuamperfecto — en los manuales para la enseñanza de ELE. Para poder llevar a cabo el análisis se han elegido tres manuales de distintas editoriales representativas: Difusión, Anaya y SGEL. Todos los materiales compartían el enfoque comunicativo, pues queríamos comprobar si dicho enfoque estaba presente en las actividades con que se trabajaban los tiempos del pasado. Asimismo, se han contrastado estos manuales con la programación propuesta en el Plan Curricular del Instituto de Cervantes.
[ca] Les Ofertes Inicials de Monedes (ICO), es troben a l'abast de tothom, habilitant el micromecenatge de capital risc i el creixement de l'ecosistema Blockchain a través del finançament tokenitzat. La falta de regulació i la consegüent asimetria d'informació al mercat van donar lloc als poc prestigiosos esdeveniments que encara avui el defineixen. En aquest projecte, s'identifiquen les variables a la literatura que defineixen el resultat d'una ICO i s'utilitzen per la creació de models regressius que prediuen els fons recaptats. Les llibreries Keras, TensorFlow i XGB, habiliten l'aprenentatge automàtic, donant lloc a resultats sorprenents que beneficiaran a inversos i emprenedors per igual.

[es] Las Ofertas Iniciales de Monedas (ICOs) están a disposición de todos, habilitando el micromecenazgo de capital riesgo y el crecimiento del ecosistema Blockchain a través de la financiación tokenizada. La falta de regularización y la consecuente asimetría de información en el mercado habilitaron los poco prestigiosos eventos que definen aún hoy su naturaleza. En este proyecto, se identifican las variables en literatura que definen el resultado de una ICO y se utilizan para la creación de modelos regresivos que predicen sus fondos recaudados. Las librerías Keras, TensorFlow y XGB, habilitan el aprendizaje automático y hallazgo de resultados sorprendentes, que beneficiarán a inversores y emprendedores por igual.
[ca] L'andalús és un dialecte d'Espanya que es reconeix amb facilitat per part de tots els parlants del país, però no tothom és conscient de la gran diversitat de variants que existeixen en aquest dialecte. Aquest treball pretén mostrar aquesta gran diferència entre variants a nivell fonètic, per a donar una idea clara de la riquesa de la parla d'aquesta zona de la Península. Amb aquest objectiu es fa una comparació dels trets fonètics més importants de l'andalús en dues zones concretes de la comunitat autònoma: les províncies de Sevilla i de Jaén, una a l'Andalusia occidental i l'altra a l'oriental, la qual cosa és important ja que molts d'aquests trets divideixen la regió en aquestes dues meitats. S'ha fet una investigació teòrica d'aquests fenòmens fonètics i s'ha comparat amb les vint-i-sis gravacions fetes a Sevilla i a Jaén, les quals s'han realitzat gravant voluntaris de cada zona mentre llegien unes frases i descrivien unes imatges escollides i dissenyades per a fer-los pronunciar els sons desitjats. Aquests voluntaris havien de ser persones d'entre divuit i trenta anys, ja que seran els que influeixin més en la parla de les seves zones respectives en el futur proper. El resultat de la comparació és fins a cert punt l'esperat; tot i així, molts dels trets estudiats no es donen de la manera en què es preveia; de fet, hi ha hagut més d'una sorpresa. Tot i això, el treball ha complert el seu objectiu de mostrar la diferència clara que hi ha a nivell fonètic entre aquestes dues regions.

[es] El andaluz es un dialecto de España fácilmente reconocible por parte de todos los hablantes del país, pero no todo el mundo es consciente de la gran diversidad de variantes que existen en dicho dialecto. Este trabajo pretende mostrar esa gran diferencia entre variantes a nivel fonético, para dar una idea clara de la riqueza del habla de esta zona de la Península. Con este objetivo, se hace una comparación de los rasgos fonéticos más importantes del andaluz en dos zonas concretas de la comunidad autónoma: las provincias de Sevilla y de Jaén, una en la Andalucía occidental y la otra en la oriental, lo cual es importante ya que muchos de estos rasgos dividen la región en estas dos mitades. Se ha hecho una investigación teórica de estos fenómenos fonéticos y se ha comparado con las veintiséis grabaciones hechas en Sevilla y Jaén, las cuales se han realizado grabando a voluntarios de cada zona leyendo unas frases y describiendo unas imágenes escogidas y diseñadas para hacerles pronunciar los sonidos deseados. Estos voluntarios tenían que ser personas de entre dieciocho y treinta años, puesto que serán los que influyan más en el habla de sus respectivas zonas en el futuro próximo. El resultado de la comparación es hasta cierto punto el esperado; sin embargo, muchos de los rasgos estudiados no se dan de la forma en que se preveía; de hecho, ha habido más de una sorpresa. A pesar de ello, el trabajo ha cumplido su objetivo de mostrar la diferencia clara que hay a nivel fonético entre estas dos regiones.
[ca] Els textos audiovisuals són una eina significativa a l'hora de representar diferents cultures i fer-les arribar a un públic ampli, per això, ens trobem amb una infinitat d'elements, anomenats referents culturals, que fan al·lusió a aquestes cultures i que ens permeten entendre-les encara millor. Quan es tracta del doblatge, el traductor té la responsabilitat de reproduir-los al text meta de manera que no perdin el seu sentit i facilitant la comprensió del públic. En aquest treball, doncs, es duu a terme un estudi sobre el doblatge a l'espanyol peninsular de la pel·lícula Brave i la traducció dels seus referents culturals. Com a investigació prèvia, es defineixen aspectes importants sobre la traducció audiovisual, el doblatge i les tècniques de traducció tant a escala general, com les estratègies de traducció específiques dels referents culturals. Aquests coneixements s'han posat en pràctica posteriorment en l'anàlisi, en la qual es comenta el doblatge espanyol dels referents trobats a la pel·lícula i els mètodes que ha utilitzat el traductor per resoldre'n la traducció. Un cop elaborat l'anàlisi, s'ha arribat a la conclusió que el traductor moltes vegades es veu obligat a canviar, ometre o adaptar aquests elements mitjançant les diferents tècniques, ja que molts no compten amb una equivalència directa en la cultura meta. Les decisions preses pel traductor variaran en funció del públic a què vagi destinat el text audiovisual.

[es] Los textos audiovisuales son una herramienta significativa a la hora de representar diferentes culturas y hacérselas llegar a un público amplio, por eso, en ellos nos encontramos con una infinidad de elementos, llamados referentes culturales, que hacen alusión a dichas culturas y que nos permiten entenderlas aún mejor. Cuando se trata del doblaje, el traductor tiene la responsabilidad de reproducirlos en el texto meta de tal manera que no pierdan su sentido y facilitando la comprensión del público. En este trabajo, pues, se lleva a cabo un estudio sobre el doblaje al español peninsular de la película Brave y la traducción de sus referentes culturales. Como investigación previa, se definen aspectos de importancia sobre la traducción audiovisual, el doblaje y las técnicas de traducción, tanto a nivel general, como las estrategias de traducción específicas de los referentes culturales. Estos conocimientos se han puesto en práctica posteriormente en el análisis, en el cual se comenta el doblaje español de los referentes encontrados en la película y los métodos que ha utilizado el traductor para resolver la traducción de estos. Tras realizar el análisis, se ha llegado a la conclusión de que el traductor en muchas ocasiones se ve obligado a cambiar, omitir o adaptar estos elementos mediante las diferentes técnicas, ya que muchos de ellos no cuentan con una equivalencia directa en la cultura meta. Las decisiones tomadas por el traductor variarán en función al público al que vaya destinado el texto audiovisual.
[ca] En aquest treball analitzem la traducció de doblatge de l'anglès a l'espanyol de tres pel·lícules de gènere fantàstic: The Lord of the Rings: The Fellowship of the Ring, Harry Potter and the Philosopher's Stone i Big Fish. L'objectiu principal és demostrar que no és possible sistematitzar la traducció de doblatge ni tan sols dins d'un mateix gènere. A més, també es vol demostrar que el subgènere al qual pertanyi cadascuna influirà molt en les decisions que es prenguin en el moment de traduir. L'anàlisi del doblatge, recolzat pel marc teòric, està dividit en grups temàtics i s'aplica la classificació sobre els mètodes de traducció de Newmark. En la comparació dels resultats de l'anàlisi de les tres pel·lícules podem veure com a Harry Potter s'opta per una traducció estrangeritzant, a Big Fish per una traducció de domesticació i com El senyor dels anells manté un equilibri entre ambdues. Finalment, en les conclusions corroborem que el subgènere al qual pertany cadascuna d'elles ha influït en les decisions i metodologies utilitzades per a cada traducció i que depèn de molts factors com s'encararà la traducció de doblatge del gènere fantàstic, el qual no pot sistematitzar-se.

[es] En este trabajo analizamos la traducción de doblaje del inglés al español de tres películas de género fantástico: The Lord of the Rings: The Fellowship of the Ring, Harry Potter and the Philosopher's Stone y Big Fish. El objetivo principal es demostrar que no es posible sistematizar la traducción de doblaje ni siquiera dentro de un mismo género. Además, también se quiere demostrar que el subgénero al que pertenezca cada una va a influir mucho en las decisiones que se tomen en el momento de traducir. El análisis del doblaje, respaldado por el marco teórico, está dividido en grupos temáticos y se aplica la clasificación sobre los métodos de traducción de Newmark. En la comparación de los resultados del análisis de las tres películas podemos ver como en Harry Potter se opta por una traducción extranjerizante, en Big Fish por una traducción de domesticación y como El señor de los anillos mantiene un equilibrio entre ambas. Finalmente, en las conclusiones corroboramos que el subgénero al que pertenece cada una de ellas ha influido en las decisiones y metodologías utilizadas para cada traducción y que depende de muchos factores cómo enfrentar la traducción de doblaje del género fantástico, el cual no puede sistematizarse.
[ca] Aquest text examina la representació del fenomen migratori en els mitjans de comunicació. Partint de dos estrats teòrics, un derivat principalment de la filosofia (Foucault), i l'altre de la lingüística (Fairclough i van Dijk), es descriu com els aparells polítics i econòmics que ostenten el poder generen i naturalitzen el discurs migratori dominant, arrelat a conceptes com racisme, biopoder i biopolítica mitjançant l'ús estratègic de l'alteritat. Una tercera capa teòrica (Baker) hi incorpora una aproximació a l'àmbit de la teoria narrativa i la traducció. Per acabar, es procedeix a una anàlisi textual comparativa d'un text en la premsa britànica (The Guardian) i la seva traducció al castellà (eldiario.es). En aquest estudi de cas es busquen narratives alternatives i la identificació de les principals eines lingüístiques que s'utilitzen per substituir el discurs de l'odi cap a les persones migrants.

[es] Este texto examina la representación del fenómeno migratorio en los medios de comunicación. En base a dos estratos teóricos, uno proveniente principalmente de la filosofía (Foucault), y otro de la lingüística (Fairclough y van Dijk), se describe cómo los aparatos políticos y económicos que ostentan el poder generan y naturalizan el discurso migratorio dominante, anclado aconceptos como racismo, biopoder y biopolítica mediante la construcción estratégica de la otredad. Una tercera capa teórica (Baker) incorpora una aproximación a la interrelación entre teoría narrativa y traducción. Finalmente, se procede a un análisis textual comparativo de un texto en la prensa británica (The Guardian) y la traducción al castellano del mismo texto (eldiario.es). En este estudio de caso se buscan narrativas alternativas y la identificación de las principales herramientas lingüísticas que se utilizan para reemplazar el discurso de odio hacia las personas migrantes.
[ca] Què fa que se'ns consideri persones més femenines o més masculines? Quin és el prototip de cada una d'aquestes etiquetes? Però el més important, per què? Avui dia, segueix existint una concepció molt marcada sobre el gènere en la nostra societat, una concepció determinada per agents socialitzadors, entre els quals podem trobar els mitjans de comunicació, que transmeten estereotips de gènere socialment acceptats i generalitzats. Aquests estereotips no només intenten reflectir la realitat social del context on es manifesten, sinó que acaben normalitzant els comportaments que representen. Així doncs, el present treball té com a objectiu analitzar el llenguatge de les princeses Disney a través dels actes de parla. D'aquesta manera, descriurem la seva importància en la construcció del rol identitari de gènere amb relació a tres situacions concretes: la seva visió sobre l'amor romàntic, el seu paper o objectiu en la pel·lícula i, finalment, el seu poder individual i presa de decisions. Per dur a terme aquesta anàlisi hem elaborat un corpus amb fragments de tres pel·lícules de Disney d'èpoques diferents. L'anàlisi parteix de la identificació dels actes de parla de les princeses pel que fa a les situacions prèviament esmentades i que servirà per a la discussió que farem posteriorment. Els resultats obtinguts demostren que, efectivament, els actes de parla de les princeses influeixen en la percepció que els espectadors tenim d'elles i que reflecteixen la seva identitat de gènere.

[es] ¿Qué hace que se nos considere personas más femeninas o más masculinas? ¿Cuál es el prototipo de cada una de estas etiquetas? Pero lo más importante, ¿por qué? Actualmente sigue habiendo una concepción muy marcada en nuestra sociedad en lo que al género respeta, una concepción determinada por agentes socializadores, entre los cuales encontramos los medios de comunicación, que transmiten estereotipos de género socialmente aceptados y generalizados. Estos estereotipos no solo intentan reflejar la realidad social del entorno donde conviven, sino que acaban normalizando los comportamientos que representan. Así pues, este trabajo tiene como objetivo analizar el lenguaje de las princesas Disney a través de los actos de habla, con el fin de describir su importancia en la construcción del rol identitario de género con relación a tres situaciones concretas: su visión del amor romántico, su papel u objetivo en la película y, finalmente, su poder individual y la toma de decisiones. Para llevar a cabo este análisis hemos elaborado un corpus con fragmentos de tres películas de Disney de épocas diferentes. El análisis parte de la identificación de los actos de habla de las princesas en lo que respeta a las situaciones previamente mencionadas y que nos servirá para hacer una discusión posterior. Los resultados obtenidos demuestran que, efectivamente, los actos de habla de las princesas condicionan la percepción los espectadores tenemos de ellas y que reflejan su identidad su identidad de género.
[ca] El Taketori monogatari és un conte del període Heian (794–1185) sobre un vell tallador de bambú i la princesa de la Lluna que decideix criar junt amb la seva dona. Tot i gaudir d'un estatus canònic al seu sistema literari nadiu, la mateixa història ha tingut diferents nivells d'impacte a Espanya a través de diverses traduccions i adaptacions. L'objectiu d'aquest article és tractar de definir aquests exercicis de reescriptura combinant les eines que ens ofereixen els estudis de traducció i els estudis d'adaptació, enteses com a disciplines afins, per així caracteritzar la circulació cultural contemporània de literatura clàssica entre el Japó i Espanya i esclarir les diferències que les distintes versions traduïdes presenten front a la resta de la xarxa textual. Alguns dels punts de conflicte més recurrents entre els textos seleccionats son els seus graus heterogenis de estrangerització i l'enfoc en la intertextualitat, els quals influeixen en la interpretació del conte que cada versió recolza. En aquest aspecte, les reescriptures del Taketori monogatari disponibles en castellà comprenen una col·lecció diversa, les decisions traductores de les quals es veuen guiades per factors com el públic objectiu, el mitjà i el tipus d'edició.

[es] El Taketori monogatari es un cuento del periodo Heian (794–1185) sobre un viejo cortador de bambú y la princesa de la Luna decide criar junto con su mujer. Pese a disfrutar de un estatus canónico en su sistema literario nativo, la misma historia ha tenido diferentes niveles de impacto en España a través de varias traducciones y adaptaciones. El objetivo de este artículo es ayudar a definir estos ejercicios de reescritura, combinando herramientas ofrecidas por los estudios de traducción y los estudios de adaptación, entendidas como disciplinas afines, para así caracterizar la circulación cultural contemporánea de literatura clásica entre Japón y España, así como arrojar luz sobre las diferencias que las distintas versiones traducidas presentan respecto al resto de la red textual. Algunos de los puntos de conflicto más recurrentes en los textos seleccionados son sus grados heterogéneos de extranjerización y su enfoque de la intertextualidad, los cuales influyen en la interpretación del cuento apoyada por cada producto. En este aspecto, las reescrituras del Taketori monogatari disponibles en castellano componen una colección diversa, cuyas decisiones traductoras se ven guiadas por factores como el público objetivo, el medio y el tipo de edición.
[ca] Durant els darrers anys, la industria francesa ha viscut una pèrdua de competitivitat molt significativa. La globalització i I'enfortiment de competidors europeus i asiàtics han generat una pèrdua notable d'exportacions per a les empreses franceses en sectors com el de les telecomunicacions, I'agricultura o I'automòbil. En aquest projecte, s'analitzen les característiques estructurals que han portat a la industria francesa a aquesta situació. A més, s'examina I'estat del sector automobilístic a Franca i es compara el model productiu i estratègic francès amb I'alemany.

[es] A lo largo de los últimos años, la industria francesa ha vivido una pérdida de competitividad muy significativa. La globalización y el fortalecimiento de competidores europeos y asiáticos han generado una pérdida notable de exportaciones para las empresas francesas en sectores como el de las telecomunicaciones, la agricultura o el automóvil. En este proyecto, se analizan las características estructurales que han llevado a la industria francesa a esta situación. Además, se examina la situación del sector automovilístico en Francia y se compara el modelo productivo y estratégico francés con el alemán.
[ca] Aquest projecte es tracta d'un Pla de Comunicació digital sobre la destinació de Catalunya, en la qual s'analitza la marca turística com a tal, el seu posicionament respecte turistes de països considerats públic objectiu per a Catalunya, les tendències del sector, i finalment es proposen una sèrie de recomanacions i es crea un pla d'accions dirigit a l'Agència Catalana de Turisme per tal de millorar i optimitzar els canals online, la experiència digital dels usuaris i la comunicació digital en "e-commerce" i xarxes socials.

[es] Este proyecto es un Plan de Comunicación digital sobre la destinación de Cataluña, en la cual se analiza la marca turística como tal, su posicionamiento respecto turistas de países considerados público objetivo para Cataluña, así como las tendencias del sector, y finalmente se proponen una serie de recomendaciones y se crea un plan de acciones dirigido a la Agencia Catalana de Turismo con el objetivo de mejorar y optimizar los canales online, la experiencia digital de los usuarios y la comunicación digital en e-commerce y redes sociales.
[ca] Aquest treball és un estudi sobre el reconeixement del parlant en les variants lleidatanes i tortosines del dialecte nord-occidental. Concretament, seguint una metodologia empírica i qualitativa s'han enregistrat un total de vint parlants femenines, considerades representatives dels dos subdialectes, les quals han produït oracions de modalitat interrogativa, tant absoluta com parcial. Tal com apuntaven alguns estudis entonatius del català, els subdialectes en qüestió presenten patrons mitjanament marcats entre ells, que els diferencien. Per una banda, es troba un patró descendent en les interrogatives lleidatanes i per l'altra, un d'ascendent en les tortosines. Tot i això tant en una variant com en l'altra es poden trobar els patrons invertits. Tot seguit, a partir dels enregistraments, intentant que no hi hagués indicis no-suprasegmentals, un total de 340 enquestats de tot el domini del català han participat en la identificació de l'origen del parlant. Els resultats han estat que els tortosins perceben millor l'origen del parlant, tant de la seva variant com de la lleidatana. Els lleidatans, per la seva banda, identifiquen com a seva la variant tortosina, mentre que cataloguen com a tortosina la lleidatana. Els parlants del central normalment tenen problemes a l'hora de discernir la variant dels parlants que estan escoltant. Així doncs, aquest estudi ha comprovat que a partir de la prosòdia, i concretament, l'entonació, els catalanoparlants són capaços d'identificar subdialectes del mateix diasistema dialectal.

[es] Este trabajo es un estudio sobre el reconocimiento del hablante en las variantes leridanas y tortosinas del dialecto nor-occidental. Concretamente, siguiendo una metodología empírica y cualitativa se han grabado un total de veinte hablantes femeninas, consideradas representativas en los dos subdialectos, las cuales han producido oraciones de la modalidad interrogativa, absoluta y parcial. Tal como ya señalaban algunos estudios entonativos del catalán, los subdialectos en cuestión presentan patrones mayoritariamente marcados que, a su vez, los diferencian. Por un lado, se encuentra el patrón descendiente en las interrogativas leridanas y, por otro, uno de ascendiente en las tortosinas. No obstante, tanto en una variante como en la otra pueden aparecer los patrones invertidos. A partir de las grabaciones, intentando que no hubiese elementos no-suprasegmentales, han participado un total de 340 personas catalanohablantes que han intentado identificar el origen del hablante, si era leridano o tortosino. Los resultados han desvelado que los tortosinos perciben mejor las variantes. Los leridanos, en cambio, han identificado como suya la variante tortosina y mientras que la variante leridana la han etiquetado como tortosina. Los hablantes del central han tenido problemas para discernir las variantes. Con este estudio se ha comprobado que, a partir de la prosodia, y concretamente, la entonación, los catalanohablantes son capaces de distinguir subdialectos de un mismo diasistema dialectal.