[ca] La indústria de la construcció és un dels sectors de major impacte ambiental. La producció del formigó requereix grans quantitats d'energia i genera elevades emissions de CO2, contribuint, en gran magnitud, al canvi climàtic. L'objectiu principal d'aquest treball era desenvolupar una rajola de formigó cel·lular autoreparable, inoculada amb el bacteri Bacillus subtilis, reforçada amb fibres, per tal de disminuir la necessitat de manteniment i, per tant, una menor producció de nou material per la reparació d'estructures al llarg del temps. Pel seu disseny, es van dur a terme diversos assajos, els resultats dels quals van determinar l'enfocament final de l'estudi. Primer, es va fer un assaig per determinar la dosi d'agent escumant necessària per obtenir la porositat desitjada a la matriu de formigó. També es van efectuar proves de viabilitat de Bacillus subtilis a l'ambient, extremadament alcalí, d'una solució de ciment. Els assajos efectuats no van oferir els resultats desitjats; Les dosis d'agent escumant no van proporcionar la porositat desitjada dins de la matriu de formigó, de manera que vam descartar la hipòtesi de l'elaboració de la rajola de formigó cèl·lules. Per altra banda, l'elevat pH del ciment va inhibir la viabilitat bacteriana al llarg d'una setmana d'inoculació. A conseqüència d'aquest últim resultat, es va fer un assaig per tal de disminuir el pH del ciment mitjançant l'addició de fum de silici i, paral·lelament, es va comprovar la viabilitat de Bacillus subtilis en diversos pH. A partir d'aquests últims assajos es va determinar que el fum de silici no era suficient per alterar el pH, tot i que els bacteris sí que eren viables en pH de 9 i 10. Després d'obtenir els inesperats resultats es va reformular la hipòtesi inicial, de manera que l'objectiu principal del treball va ser l'elaboració d'una rajola de guix autoreparable reforçada amb fibra. Aquest canvi de matèria prima de la matriu va ser degut a la neutralitat del pH del guix, el qual sí que permet el desenvolupament i l'activitat metabòlica de Bacillus subtilis, fet provat mitjançant assajos de viabilitat del bacteri en una solució de guix. Per la realització de les rajoles de guix es van fer cinc mostres, de tres rèpliques cada una, amb diferents concentracions d'inoculació. Un cop elaborades van ser sotmeses a dues proves de flexió, una al juny i una altra al setembre, obtenint així dues corbes de deformació-tensió, que ens van proporcionar informació sobre el comportament del material, tant abans com després del període de regeneració de 56 dies. La comparació d'aquests assajos va determinar que la concentració de 2*10ହ ufc implicava un gran augment de la resistència mecànica del material. Concentracions superiors i inferiors a l'esmentada van suposar un augment de la resistència mínim, de manera que s'ha demostrat l'efectivitat de la inoculació sempre que es fagi mitjançant concentracions controlades. En conclusió, aquest el guix inoculat amb Bacillus subtilis és una opció prometedora com a material innovador a la construcció, tot i això, hi ha un extens estudi per davant per tal d'optimitzar la viabilitat del bacteri dins la matriu i determinar amb exactitud la dosi òptima d'inoculació.

[en] The construction industry is one of the sectors with the greatest environmental impact. The production of concrete requires large amounts of energy and generates high CO2 emissions, contributing to climate change in great magnitude. The main objective of this work was to develop a self-repairable cell concrete tile, inoculated with the Bacillus subtilis bacteria, reinforced with fibers, in order to reduce the need for maintenance and, therefore, a lower production of new material for the repair of structures over time. Due to its design, several trials were carried out, the results of which determined the final focus of the study. First, a trial was carried out to determine the dose of foaming agent necessary to obtain the desired porosity in the concrete matrix. Viability tests of Bacillus subtilis were also carried out in the extremely alkaline environment of a cement solution. The trials carried out did not offer the desired results; the doses of foaming agent did not provide the desired porosity within the concrete matrix, so we discarded the hypothesis of making the concrete tile cells. On the other hand, the high pH of cement inhibited bacterial viability over a week of inoculation. As a result, a trial was carried out to reduce the pH of the cement by adding silicon smoke and, at the same time, the viability of Bacillus subtilis at various pHs was verified. From these last trials it was determined that silicon smoke was not enough to alter pH, although bacteria were viable at pH of 9 and 10. After obtaining the unexpected results, the initial hypothesis was reformulated, so the main objective of the work was the elaboration of a self-repairing gypsum tile reinforced with fiber. This change in the matrix's raw material was due to the neutrality of the pH of the gypsum, which does allow the development and metabolic activity of Bacillus subtilis, which was tested through feasibility trials of the bacterium in a gypsum solution. For the realization of gypsum tiles, five samples were made, of three replicas each, with different concentrations of inoculation. Once they were prepared they were subjected to two flexion tests, one in June and another in September, thus obtaining two deformation-tension curves, which provided us with information on the behavior of the material, both before and after the regeneration period of 56 days. The comparison of these trials determined that the concentration of 2*10ହ ufc involved a large increase in the mechanical resistance of the material. Higher and lower concentrations than the above meant an increase in the minimum resistance, so the effectiveness of inoculation has been demonstrated as long as it is done through controlled concentrations. In conclusion, this plaster inoculated with Bacillus subtilis is a promising option as an innovative material in construction, however, there is an extensive study ahead of it in order to optimize the viability of the bacteria within the matrix and accurately determine the optimal dose of inoculation.