[ca] El present Treball de Final de Grau (TFG) té com a objecte el desenrotllament de dos metodologies en el segon cicle d'Educació Infantil: les rutines de pensament i l'educació emocional. Estes dos metodologies seran l'eix del present treball que està orientat per a desenrotllar-ho en el segon cicle d'Educació Infantil, una etapa amb identitat pròpia, que atén xiquets i xiquetes des dels 3 fins als 5 anys. Entenc que esta és una edat adequada per a començar el projecte, ja que els discents estan preparats evolutivament per a això. Estes dos metodologies es consideren com a ferramentes vàlides i útils en un ambiciós i ampli projecte interdisciplinari, ja que, possibiliten el desenrotllament de la intel·ligència i potencien l'estructuració mental dels xiquets, tot això en l'esforç dels agents pedagògics d'intentar procurar al menor una projecció realista del món i, en definitiva, de la vida mateixa. És un esforç costós en l'intent d'aconseguir una formació integral i pròxima al món i a l'entorn a què s'haurà d'enfrontar el menor a l'arribar a la seua adultesa, però davall el meu punt de vista, hui en dia és fonamental promoure i inculcar en el discent un aprenentatge continu, col·laboratiu, positiu, creatiu i que tinga aplicacions per al desenrotllament personal i professional per a un exercici enfront de problemes autèntics i reals. Amb este fi nostra actitud com a docents a l'hora d'implementar aquells mètodes, més en estos primers anys de formació, ha d'estar disposada a desenrotllar la necessitat per aprendre promovent continguts atractius i incorporant espais que desperten la reflexió de l'alumnat.

[es] El presente Trabajo de Final de Grado (TFG) tiene por objeto el desarrollo de dos metodologías en el segundo ciclo de Educación Infantil: las rutinas de pensamiento y la educación emocional. Estas dos metodologías serán el eje del presente trabajo que está orientado para desarrollarlo en el segundo ciclo de Educación Infantil, una etapa con identidad propia, que atiende a niños y niñas desde los 3 hasta los 5 años. Entiendo que esta es una edad adecuada para comenzar el proyecto, ya que los niños están preparados evolutivamente para ello. Estas dos metodologías se consideran como herramientas válidas y útiles en un ambicioso y amplio proyecto interdisciplinar, ya que, posibilitan el desarrollo de la inteligencia y potencian la estructuración mental de los niños, todo ello en el esfuerzo de los agentes pedagógicos de intentar procurar al niño una proyección realista del mundo y, en definitiva, de la vida misma. Es un esfuerzo costoso en el intento de conseguir una formación integral y cercana al mundo y al entorno al que se deberá enfrentar el menor al llegar a su adultez, pero bajo mi punto de vista, hoy en día es fundamental promover e inculcar en el discente un aprendizaje continuo, colaborativo, positivo, creativo y que tenga aplicaciones para el desarrollo personal y profesional para un desempeño frente a problemas auténticos y reales. Con este fin nuestra actitud como docentes a la hora de implementar aquellos métodos, más en estos primeros años de formación, debe estar dispuesta a desarrollar la necesidad por aprender promoviendo contenidos atractivos e incorporando espacios que despierten la reflexión del alumnado.