[ca] Avui dia, les ciutats en què vivim són sistemes complexos, que consumeixen energia i contaminen. S'han produït canvis radicals des del segle passat com a resultat de la introducció de l'automòbil i l'auge del petroli. A més, un dels factors essencials que influeixen en el microclima és la morfologia urbana. Els carrers, com són una part substancial de l'espai obert urbà, juguen un paper important en la creació del microclima urbà. La geometria i l'orientació dels carrers afecten la quantitat de radiació solar rebuda per les superfícies dels carrers. El confort tèrmic a l'aire lliure a les ciutats càlides de clima desèrtic depèn de la radiació solar. En condicions de baixa latitud, la minimització de la radiació solar dins de l'entorn urbà sovint pot ser un principi desitjable en el disseny urbà, i el teixit urbà de les antigues ciutats islàmiques compactes ho reflecteix. Jeddah és una ciutat situada a la part occidental d'Aràbia Saudita, a la latitud 21 ° 32 'nord. S'espera que la ciutat comenci a construir un metro a 2020. Per tant, és probable que això canviï dràsticament el comportament dels seus habitants.Aquest estudi té com a objectiu extreure conceptes de l'antiga àrea compacta per desenvolupar una morfologia compacta estratègica futura excel·lent que facilitaria el desenvolupament dinàmic de la ciutat. Considerar les estacions principals de el futur metro com nodes que creen una tela més densament habitada al voltant d'elles proporcionaria espais de transició per a activitats de vianants. El concepte és proporcionar un "efecte oasi", atribuït principalment a l'ombrejat. El microclima generat dins i al voltant d'aquests nodes d'activitat ha d'estar principalment ben dissenyat per encoratjar als residents i visitants a reclamar una vida vianants que era notable a la ciutat vella, però que pràcticament ha desaparegut en veïnats més nous, totalment dedicada al transport d'automòbils. Els serveis i instal·lacions voltant dels nodes de metro s'haurien de convertir en les àrees de confort tèrmic de transició de les sortides de l'estació de metro.El document proporciona una visió general de la morfologia de les antigues ciutats islàmiques situades a baixes altituds. Avalua les característiques de l'antic teixit urbà de la ciutat de Jeddah a través d'l'anàlisi gràfica de la geometria del carrer, les orientacions i el càlcul de la densitat acumulada. S'han calculat quatre indicadors de densitat diferents (FSI), (GSI), (L) i (OSR). A més, les simulacions que s'utilitzen per avaluar la radiació solar incident en el disseny urbà antic mitjançant el programari "Heliodon 2" (ona curta directa, Sky View Factor) "Heliodon plus" (dades climàtiques), descriuen la distribució quantitativa de la radiació incident en el canó i façanes que ens permeten identificar aspectes específics.Les troballes il·lustren les implicacions de el disseny anterior. Mostra que la morfologia existent soscava significativament la intensitat de l'energia solar i l'interval de temps d'accés solar a l'estiu i hivern en les superfícies horitzontals (canons) i les superfícies verticals (parets). Els resultats proporcionen algunes idees útils per a la planificació d'un 'efecte Oasis' d'alta densitat i compacte al voltant dels nodes metropolitans.

[es] Hoy en día, las ciudades en las que vivimos son sistemas complejos, que consumen energía y contaminan. Se han producido cambios radicales desde el siglo pasado como resultado de la introducción del automóvil y el auge del petróleo. Además, uno de los factores esenciales que influyen en el microclima es la morfología urbana. Las calles, como son una parte sustancial del espacio abierto urbano, juegan un papel importante en la creación del microclima urbano. La geometría y la orientación de las calles afectan la cantidad de radiación solar recibida por las superficies de las calles. El confort térmico al aire libre en las ciudades cálidas de clima desértico depende de la radiación solar. En condiciones de baja latitud, la minimización de la radiación solar dentro del entorno urbano a menudo puede ser un principio deseable en el diseño urbano, y el tejido urbano de las antiguas ciudades islámicas compactas lo refleja. Jeddah es una ciudad ubicada en la parte occidental de Arabia Saudita, en la latitud 21 ° 32 'norte. Se espera que la ciudad comience a construir un metro en 2020. Por lo tanto, es probable que eso cambie drásticamente el comportamiento de sus habitantes.Este estudio tiene como objetivo extraer conceptos de la antigua área compacta para desarrollar una morfología compacta estratégica futura sobresaliente que facilitaría el desarrollo dinámico de la ciudad. Considerar las estaciones principales del futuro metro como nodos que crean una tela más densamente habitada alrededor de ellas proporcionaría espacios de transición para actividades peatonales. El concepto es proporcionar un "efecto oasis", atribuido principalmente al sombreado. El microclima generado dentro y alrededor de estos nodos de actividad debe estar principalmente bien diseñado para alentar a los residentes y visitantes a reclamar una vida peatonal que era notable en la ciudad vieja, pero que prácticamente ha desaparecido en vecindarios más nuevos, totalmente dedicada al transporte de automóviles. Los servicios e instalaciones alrededor de los nodos de metro deberían convertirse en las áreas de confort térmico de transición de las salidas de la estación de metro.El documento proporciona una visión general de la morfología de las antiguas ciudades islámicas ubicadas a bajas altitudes. Evalúa las características del antiguo tejido urbano de la ciudad de Jeddah a través del análisis gráfico de la geometría de la calle, las orientaciones y el cálculo de la densidad acumulada. Se han calculado cuatro indicadores de densidad diferentes (FSI), (GSI), (L) y (OSR). Además, las simulaciones que se utilizan para evaluar la radiación solar incidente en el diseño urbano antiguo mediante el software "Heliodon 2" (onda corta directa, Sky View Factor) "Heliodon plus" (datos climáticos), describen la distribución cuantitativa de la radiación incidente en el cañón y fachadas que nos permiten identificar aspectos específicos.Los hallazgos ilustran las implicaciones del diseño anterior. Muestra que la morfología existente socava significativamente la intensidad de la energía solar y el intervalo de tiempo de acceso solar en verano e invierno en las superficies horizontales (cañones) y las superficies verticales (paredes). Los resultados proporcionan algunas ideas útiles para la planificación de un 'efecto Oasis' de alta densidad y compacto alrededor de los nodos metropolitanos.