[ca] Els cefalòpodes constitueixen un grup faunístic important als ecosistemes marins, essent elements clau a les xarxes tròfiques. A més, són importants recursos pesquers i la seva contribució als desembarcs pesquers mundials s'ha incrementat en les últimes dècades. representant al voltant del 30% de la captura desembarcada a nivell mundial. Al Mar Mediterrani existeixen varis estudis locals sobre l'abundància i distribució de cefalòpodes, però pocs integren escales temporals llargues i àrees extenses. Aquesta tesi combina estudis sobre la composició de la comunitat, la diversitat i l'abundància de cefalòpodes a gran escala espaciotemporal (Part I) amb estudis a escala local al voltant de les Illes Balears (Part II). En primer lloc, es va realitzar un anàlisi de les comunitats de cefalòpodes a escala de tot el Mediterrani per descriure l'estat actual i determinar possibles diferències entre les sub-conques occidental i oriental (Capítol 2). L'objectiu fou comparar l'estructura de les comunitats faunístiques entre sub-conques i analitzar la influència de gradients ambientals a gran escala sobre la composició específica. Tot i que no s'observaren diferències significatives en la composició específica, les contribucions relatives de les diferents espècies variaren entre sub-conques. Degut al seu cicle vital curt i estratègia reproductiva semèlpara els cefalòpodes són molt sensibles als canvis ambientals, adaptant-se a ells amb relativa rapidesa. S'esperava, per tant, que factors ambientals com la temperatura superficial del mar (SST) i el contingut de clorofil·la a (Chla) fossin factors importants en l'estructuració de les comunitats de cefalòpodes. Si bé la seva importància va diferir entres les dues sub-conques, es va confirmar que la profunditat era el factor estructural més important en aquestes comunitats. S'analitzaren també canvies en la diversitat específica de les comunitats de cefalòpodes a escala de tot el Mediterrani durant els últims 20 anys (Capítol 3). Els resultats no mostraren cap tendència temporal ni espacial (latitud, longitud) clara i homogènia en la diversitat. Les úniques tendències temporals observades variaren entre diferents sub-regions, essent la posició geogràfica, profunditat, SST i productivitat els principals factors determinants d'aquestes tendències. Per tal de confirmar la importància de la variabilitat ambiental a nivell específic, es va investigar la influència de la SST i la producció primària en l'estructuració espacial i la dinàmica poblacional de dues espècies de cefalòpodes d'importància comercial (Capítol 4). Tot i que Octopus vulgaris i Illex coindetii tenen característiques vitals diferents i viuen en hàbitats diferents, les tendències temporals a llarg plaç en la seva l'abundància i el comportament sincrònic de les seves poblacions va ser similar, observant-se sub-poblacions temporalment persistents al llarg del Mediterrani. En consonància amb els capítols anteriors, la SST i Chla resultaren ser factors significatius en la definició de patrons de distribució i fluctuacions interanuals de l'abundància. La segona part de la tesi estava motivada per la situació actual dels cefalòpodes al Mar Mediterrani, on no existeixen mesures d'avaluació i gestió específica per aquest grup i algunes de les seves poblacions es troben sobre-explotades. Per contribuir al coneixement de la situació actual al Mar Balear, es va analitzar la pesqueria, cicle vital i dinàmica poblacional de la sípia utilitzant sèries temporals intra-anuals (Capítol 5). L'anàlisi de diferents factors ambientals va revelar que la SST i la variabilitat climàtica local influïen significativament en les fluctuacions d'abundància de l'espècie. En un treball posterior (Capítol 6) s'aplicaren tècniques d'avaluació d'stocks a les pesqueries de sípia i calamar de les Illes Balears utilitzant dades procedents de la EU Data Collection Framework (DCF). Fins on sabem, aquest treball constitueix la primera aplicació dels Lesly-Delury Depletion Methods a stocks de cefalòpodes del Mediterrani. Els resultats demostraren que l'esquema actual de mostratge de la DCF és inadequat per a l'avaluació de cefalòpodes i es proposen possibles modificacions.

[es] Los cefalópodos constituyen un grupo faunístico importante en los ecosistemas marinos, representando elementos clave en la estructura y dinámica de las redes tróficas. Además, son un importante recurso pesquero y su contribución a los desembarcos pesqueros mundiales se ha incrementado significativamente en las últimas décadas. En el Mar Mediterráneo existen varios estudios locales sobre la abundancia y distribución de cefalópodos, pero pocos integran escalas temporales largas y áreas extensas. Esta tesis combina estudios sobre la estructura de la comunidad, la diversidad y la abundancia de cefalópodos a gran escala espacio-temporal (Parte I) con estudios a escala local alrededor de las Islas Baleares (Parte II). En primer lugar, se realizó un análisis de la comunidad de cefalópodos a escala de todo el Mediterráneo para describir el estado actual y determinar posibles diferencias entre las sub-cuencas occidental y oriental (Capítulo 2). El objetivo fue comparar la estructura de las comunidades faunísticas entre estas dos sub-cuencas y analizar la influencia de gradientes ambientales a gran escala sobre la composición específica. Aunque no se observaron diferencias significativas en la composición específica, las contribuciones relativas de las diferentes especies variaron entre ambas cuencas. Debido a su corto ciclo vital y estrategia reproductiva semélpara, los cefalópodos son muy sensibles a los cambios ambientales, adaptándose a ellos con relativa rapidez. Se esperaba, por tanto, que factores ambientales como la temperatura superficial del mar (SST) y el contenido de clorofila a (Chl a) fueran factores importantes en la estructuración de las comunidades de cefalópodos. Si bien su importancia difirió entre las dos sub-cuencas, se confirmó que la profundidad era el factor estructural más importante en dichas comunidades. Se analizaron también cambios en la diversidad específica de las comunidades de cefalópodos a escala de todo el Mediterráneo durante los últimos 20 años (Capítulo 3). Los resultados no mostraron ninguna tendencia temporal ni espacial (latitud, longitud) clara y homogénea en la diversidad. Las únicas tendencias temporales observadas variaron entre diferentes sub-regiones, siendo la posición geográfica, profundidad, SST y productividad los principales factores determinantes de estas tendencias. Para confirmar la importancia de la variabilidad ambiental a nivel específico, se analizó la influencia de la SST y la producción primaria en la estructura espacial y la dinámica poblacional de dos especies de cefalópodos de importancia comercial (Capítulo 4). Aunque Octopus vulgaris e Illex coindetii exhiben diferentes estrategias vitales y viven en diferentes hábitats, las tendencias temporales a largo plazo en su abundancia y el comportamiento sincrónico de sus poblaciones fueron similares, observándose sub-poblaciones temporalmente persistentes a lo largo de todo el Mediterráneo. En consonancia con los capítulos anteriores, la SST y Chla resultaron ser factores significativos en la definición de patrones de distribución y fluctuaciones interanuales de la abundancia. La segunda parte de la tesis estaba motivada por la situación actual de los cefalópodos en el Mar Mediterráneo, donde no existen medidas de evaluación y gestión específica para este grupo y algunas de sus poblaciones se encuentran sobreexplotadas. Para contribuir al conocimiento de la situación actual en el Mar Balear, se analizó la pesquería, ciclo vital y dinámica poblacional de la sepia utilizando series temporales intra-anuales (Capítulo 5). El análisis de diferentes factores ambientales reveló que la SST y la variabilidad climática local influían significativamente en las fluctuaciones de abundancia de la especie. En un trabajo posterior (Capítulo 6) se aplicaron técnicas de evaluación de stocks a las pesquerías de sepia y calamar de las Islas Baleares utilizando datos procedentes de la EU Data Collection Framework (DCF). Hasta donde sabemos, este trabajo constituye la primera aplicación de los Lesly-Delury Depletion Methods a stocks de cefalópodos del Mediterráneo. Los resultados demostraron que el esquema actual de muestreo de la DCF es inadecuado para la evaluación de cefalópodos y se proponen posibles modificaciones.