[ca] L'escassetat de l'aigua és un problema mundial que ha anat empitjorant en les últimes dècades, fet que ha comportat al replantejament del model d'explotació hídric tradicional, anomenat model lineal. Aquest model comporta, entre altres defectes més, una sobreexplotació de recursos d'aigua dolça d'alta qualitat. Els problemes d'aquest model ha impulsat a adoptar un nou model, basat en la regeneració d'aigua, el qual es basa en el tractament addicional o complementari d'aigües residuals i aigües subterrànies urbanes per adequar la qualitat d'aquestes a l'ús al que es destinen, com per exemple, per a serveis urbans, usos ambientals, agricultura, etc. Actualment, hi ha una alta disponibilitat de recursos hídrics subterranis als aqüífers de Sant Adrià del Besòs, però aquests recursos no es gestionen de manera eficient, ja que, els excedents d'aigua freàtica són enviats a la depuradora però que, convenientment tractada en un esquema de regeneració, pot ser reutilitzada. Els soluts que preocupen a l'hora de realitzar un tractament òptim són, entre altres, l'amoni, l'arsènic i el manganès. L'objectiu principal d'aquest treball és avaluar una planta de tractament d'aigua freàtica de l'aqüífer del Besòs, caracteritzant aquesta aigua estudiant la seva composició química. Aquesta planta esta formada per dues línies de tractament diferents. La primera línia es basa en processos de membrana i la segona està composta per unitats de filtració, adsorció i bescanvi iònic. Les mostres extretes de cadascuna de les unitats de tractament es van analitzar mitjançant valoració àcid-base, espectrofotometria ultravioleta-visible (UV-Vis), espectrometria de masses per plasma d'acoblament inductiu (ICP-MS), cromatografia iònica (IC), anàlisi del carboni orgànic dissolt (DOC) i espectroscòpia de fluorescència (FEEM). A partir dels resultats obtinguts i considerant els soluts d'interès a eliminar, es pot destacar que amb la primera línia de tractaments'aconsegueix reduir la concentració d'amoni per sota del límit establert per la normativa vigent però, en canvi, en la majoria dels casos amb la segona línia aquest objectiu no s'aconsegueix. En el cas de l'arsènic i el manganès, s'observa que les dues línies de tractament són efectives per a la seva eliminació. Finalment, es fa una avaluació de l'impacte ambiental i del cost econòmic del treball, per tal de determinar la viabilitat del projecte. A més, es conclou que l'ús d'aquesta aigua freàtica té un gran potencial i que la implementació d'una planta pilot per al tractament d'aquesta, és una bona inversió per a complir amb la seva regeneració i aprofitament.

[en] Water scarcity is a global problem that has been worsening in recent decades, leading to the rethink of the traditional water exploitation model, called the linear model. This model entails, among other defects, an overexploitation of high-quality freshwater resources. The problems of this model have prompted to adopt a new model, based on water regeneration, which is based on the additional or complementary treatment of urban wastewater and groundwater to adapt the quality of these to the use to which they are intended, such as for urban services, environmental uses, agriculture, etc. Currently, there is a high availability of underground water resources in the aquifers of Sant Adrià del Besòs, but these resources are not managed efficiently, since surplus groundwater is sent to the treatment plant but which, conveniently treated in a regeneration scheme, can be reused. The solutes that concern when performing an optimal treatment are, among others, ammonium, arsenic, and manganese. The main objective of this work is to evaluate a groundwater treatment plant of the Besòs aquifer, characterizing this water by studying its chemical composition. This plant consists of two different treatment lines. The first line is based on membrane processes and the second line is composed of units of filtration, adsorption, and ionic exchange. Samples taken from each of the treatment units were analysed by acid-base assessment, ultraviolet-visible spectrophotometry (UV-Vis), inductively coupled plasma mass spectrometry (ICP-MS), ion chromatography (IC), dissolved organic carbon analysis (DOC) and fluorescence spectroscopy (FEEM). Based on the results obtained and considering the solutes of interest to be eliminated, it can be noted that with the first line of treatment it is possible to reduce the concentration of ammonium below the limit established by current regulations but, in most cases with the second line, this objective is not achieved. In the case of arsenic and manganese, it is observed that the two treatment lines are effective for their elimination. Finally, an evaluation of the environmental impact and the economic cost of the work is carried out, to determine the feasibility of the project. In addition, it is concluded that the use of this groundwater has great potential and that the implementation of a pilot plant for its treatment is a good investment to comply with its regeneration and use.