[ca] Gran nombre de nens/as amb Trastorn del Desenvolupament del Llenguatge (TDL) presenten dificultats a comprendre el llenguatge, més encara quan hi ha implícit un valor emocional. Partint de la base que els humans expressem les emocions no sols a través d'elements lèxics i morfosintàctics, sinó també gestuals i prosòdics, l'objectiu d'aquesta recerca és comparar les habilitats lingüístic-emocionals de nens/as amb TDL en relació amb nens/as amb un Desenvolupament Típic, i estudiar el possible rol facilitador dels suports visuals i prosòdics. Per a això, 8 nens hispanoparlants (4 amb TDL) de 5 a 12 anys van participar en dos experiments. En l'Experiment 1, es van presentar 48 frases del tipus "Tot el menjar de la nevera està espatllada" en 4 condicions diferents (12 frases per condició): condició neutra (sense suports visuals o prosòdics), condició amb pictogrames, condició amb expressions facials, i condició prosòdica. En l'Experiment 2 es van presentar frases del mateix tipus, però en una condició incongruent (les pistes visuals i prosòdiques eren contradictòries). Els participants havien d'identificar de manera comportamental si l'emoció expressada era positiva o negativa, i es van recollir els temps de reacció mitjançant el programari OpenSesame. Després de l'anàlisi dels resultats obtinguts, es pot evidenciar una clara facilitat de resposta quan es presenten els suports, i un major nombre d'errors i temps de resposta més elevats, quan es produeix aquesta incongruència. S'assenyala la necessitat d'ampliar la mostra per a obtenir resultats més significatius estadísticament en futurs estudis.

[es] Gran número de niños/as con Trastorno del Desarrollo del Lenguaje (TDL) presentan dificultades en comprender el lenguaje, más aún cuando hay implícito un valor emocional. Partiendo de la base que los humanos expresamos las emociones no solo a través de elementos léxicos y morfosintácticos, sino también gestuales y prosódicos, el objetivo de esta investigación es comparar las habilidades lingüístico-emocionales de niños/as con TDL en relación con niños/as con un Desarrollo Típico, y estudiar el posible rol facilitador de los apoyos visuales y prosódicos. Para ello, 8 niños hispanohablantes (4 con TDL) de 5 a 12 años participaron en dos experimentos. En el Experimento 1, se presentaron 48 frases del tipo "Toda la comida de la nevera está estropeada" en 4 condiciones distintas (12 frases por condición): condición neutra (sin apoyos visuales o prosódicos), condición con pictogramas, condición con expresiones faciales, y condición prosódica. En el Experimento 2 se presentaron frases del mismo tipo, pero en una condición incongruente (las pistas visuales y prosódicas eran contradictorias). Los participantes debían identificar de forma comportamental si la emoción expresada era positiva o negativa, y se recogieron los tiempos de reacción mediante el software OpenSesame. Tras el análisis de los resultados obtenidos, se puede evidenciar una clara facilidad de respuesta cuando se presentan los apoyos, y un mayor número de errores y tiempos de respuesta más elevados, cuando se produce dicha incongruencia. Se señala la necesidad de ampliar la muestra para obtener resultados más significativos estadísticamente en futuros estudios.