BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article analitza l'ús que es fa a The Simpsons de la bruixa per a revelar com la seva posada en escena en aquesta sèrie de dibuixos animats reflecteix no solament el corrent teòric predominant sobre la qüestió, sinó també l'ambivalència sobre el paper de les dones en la societat nord-americana moderna. Aquest article planteja que el model original de la bruixa, com es veu en la interpretació dels opuscles i de les creacions culturals de l'edat moderna, prové del que s'esperava de cada sexe en aquell període. A més a més, la incorporació de la bruixa als episodis de The Simpsons descobreix que moltes d'aquestes mateixes limitacions relatives al gènere subsisteixen en la cultura moderna.

[eu] Lan honetan The Simpsons telesailean sorginaren irudia nola erabiltzen den aztertzen da. Izan ere, marrazki bizidunen telesail horretan, sorginaren irudiak sorginari buruzko egungo lan teorikoa islatzeaz gain, emakumeak AEBko gizarte modernoan duen anbibalentzia ere adierazten du. Txosten honek proposatzen du sorginaren benetako eraketa generoaren itxaropena zegoen garaitik datorrela, Aro Moderno goiztiarreko panfletoen eta kultura-elementuen egungo interpretazioek dioten bezala. Gainera, The Simpsons telesailak sorginaren irudia atal horietan sartzeak adierazten du genero berdin horietako asko kultura modernoan daudela.
[ca] La literatura aràbiga medieval té la singularitat d'haver elaborat una teoria considerable sobre la intertextualitat i els límits de l'apropiació i la imitació poètiques. En aquest context, els tractadistes àrabs van considerar simultàniament i paradoxalment el plagi (sariqa) com a una infracció de les normes literàries i com un més dels recursos literaris legítims del poeta. De moment es desconeix el seu possible ascendent en les poètiques medievals de l'Occident cristià, tot i que, a la llum de determinades evidències, no és descartable una influència tangencial o implícita. Per aquest motiu, l'estudi dels autors d'al-Àndalus, així com d'altres territoris fronterers, revesteix un gran interès per quant són uns escenaris privilegiats d'aquests intercanvis textuals.

[eu] Erdi Aroko literatura arabiarraren berezitasun nagusia intertestualitateari buruzko eta poesiaren jabetzeari eta imitazioari buruzko teoria garrantzitsua egin izana da. Testuinguru horretan, tratatu-idazle arabiarrek plagioak (sariga) arau literarioak hausten zituela uste zuten aldi berean eta paradoxikoki; gainera, plagioa poetaren zilegizko baliabide literariotzat jotzen zuten. Oraindik ez dakigu Mendebaldeko kristauen Erdi Aroko poesiak eragina izan ote zuen, baina, ebidentzia jakin batzuen arabera, ez da nabarmenatzen eragin ukitzaile edo inpliziturik. Horregatik, bai al –Andaluseko autoreen, bai mugako lurraldeen azterketak interes handia pizten du, testuen trukeen toki aproposa baitzen.
[ca] El 2008, el director alemany Frank Castorf va escenificar una adaptació de la novel·la de 1979 d'Eduard Limonov, Fuck Off, Amerika. La novel·la va escandalitzar el públic amb la seva descripció de l'excés capitalista i el nihilisme en detallar les proeses d'un dissident soviètic a Nova York. L'adaptació de Castorf s'alinea amb la crítica de Limonov dels projectes capitalista i socialista i reforça la línia política del seu propi teatre, el Volksbühne berlinès. La producció se centralitza en el protagonista de la novel·la, Eddie (àlter ego d'Eduard Limonov), maximitzant la biografia de la vida real de Limonov com a líder de l'extremista Partit Nacional Bolxevic. Tant Castorf com Limonov concreten les fantasies ideològiques dels primers règims socialistes com una representació postsocialista de la política. Com aquesta descripció depèn de la involucració política de Limonov en zones reals de guerra i conflicte, ambdós artistes utilitzen mitjans qüestionables per marcar terrenys geopolítics on l'"americanització" i el neoliberalisme no han arrelat de manera sòlida. Com a tal, la producció representa l'intent de perpetuar una lluita contra la "colonització" occidental de l'antic Est, que era molt més vibrant durant els anys immediatament posteriors a la caiguda del Mur.

[eu] 2008an, Frank Castorf zuzendari alemanak Eduard Limonoven 1979ko Fuck Off, Amerika eleberriaren moldapena taularatu zuen. Limonoven eleberriak irakurleak asaldatu zituen, kapitalismoaren gehiegikeriak eta nihilismoa deskribatuz, New Yorken disidente sobietar baten zapalkuntza zela medio. Castorfen egokitzapena bat dator Limonovek proiektu kapitalista eta sozialistari egiten dion kritikarekin, eta bere antzoki propioaren, ―Berlingo Volksbühne― lerro politikoa indartzen du. Ekoizpenaren mamia eleberriko pertsonaia nagusia da, Eddie (Eduard Limonoven alter-egoa), eta aldi berean Limonoven benetako bizia maximizatzen du, Errusiako ezker muturreko Alderdi Boltxebikearen burua izanik. Bai Castorfek bai Limonovek, fantasia ideologikoa irudikatzen dute, lehengo erregimen sozialista batetik sozialismoaren ondoko politika batera. Deskribapen hau Limonovek gerra eta gatazka lekuetan duen benetako loturan oinarritzen denez, bi artistek esanahi zalantzagarriak erabiltzen dituzte esparru geopolitikoak markatzeko, non "amerikanizatzea" (Americanization) eta neoliberalismoa oraindik guztiz errotu ez diren. Honela, ekoizpenak Mendebaldeak eginiko lehenengo Ekialdearen kolonizazioaren kontrako borroka betikotzeko saioa irudikatzen du, Berlingo Harresia erori eta lehenengo urteotan biziago izan zelarik.
[ca] Hi ha semblances entre la cultura popular i la literatura femenina: a totes dues se les ha desestimat per banals o per no tenir cap valor, tradicionalment han rebut poc respecte de les crítiques i han estat menyspreades degut al seu atractiu ximple. A més a més, ambdues van estar excloses durant molt de temps del cànon literari. A la cultura contemporània, la intersecció de la cultura popular i de la literatura femenina pren el nom de chick lit, gènere actual de ficció protagonitzat per personatges femenins entre els 20 i els 30 anys que s'obrin el seu camí a la vida i s'enfronten als obstacles que hi van trobant. Així com definir les característiques i la història del chick lit, aquest article parlarà de la recepció negativa a la que sovint han estat sotmeses la cultura popular, la literatura femenina i el chick lit i mostrarà com estan apareixent estudis amb l'objectiu de demostrar que aquests gèneres poden tenir més valor i potencial del que s'ha suggerit fins ara.

[eu] Hainbat antzekotasun bereiz ditzakegu herri-kulturaren eta emakumeen idazkeraren artean: biak ala biak hutsal eta baliogabekotzat jo izan dira, tradizioz kritikariek errespetu txikia gorde izan diote eta baztertua izan da itxura batera kultura maila apaleko iritzi izan zaiolako. Halaber, luze egon dira biak literatur arauetatik alboratuak. Kultura garaikidean, herri-kulturaren eta emakumeen idazkeraren arteko elkarguneak chick lit moldea hartzen du, 20-30 urte inguruko emakumeak protagonista dituen fikziozko genero garaikidea, nork bere bidea urratu eta sortzen zaizkion oztopo guztiei aurre egiten dien bitartean. Txosten honek Chick lit delakoaren ezaugarriak eta historia zirriborratu ez ezik, herri-kulturak, emakumeen idazkerak eta chick lit-ek maiz jaso izan duten harrera ezkorra ere aztertuko du eta erakutsiko digu nola iradoki ohi dena baino balio eta indar handiagoa izan dezaketela erakusteko helburua duten hainbat ikerlan abian diren gaur egun.
[ca] L'objectiu d'aquest article és presentar una nova periodització i conceptualització al voltant de la modernitat de la poesia basca. Enfront de les teories utilitzades fins ara, s'hi defensa que la modernitat poètica va ser creada i materialitzada per la generació següent a Gabriel Aresti. Així, s'hi exposarà el camí recorregut entre el contemporani d'Aresti, Mikel Lasa, fins a l'obra Etiopia de Bernardo Atxaga, és a dir, el període durant el qual es va completar aquesta modernitat. En aquest sentit, a més a més dels esmentats, també s'hi tindrà en compte la producció poètica de l'època d'Ibon Sarasola, JosAnton Artze "Hartzabal", Amaia Lasa, Arantxa Urretabizkaia i Mikel Arregi.

[eu] Artikulu honen xedea euskal poesiako modernitatearen inguruko periodizazio eta kontzeptualizazio berri bat ematea da. Orain arteko teorien aldean, modernitate poetikoa Gabriel Arestiren ondorengo belaunaldiak eratu eta gorpuztu zuela defendatzen da. Gisa honetan, Arestiren garaikidea den Mikel Lasatik Bernardo Atxagaren Etiopiarainoko ibilbidea azalduko da, aipatu modernitatearen osatzea den denbora tartea alegia. Hala, aipatutakoez gain, Ibon Sarasola, JosAnton Artze "Hartzabal", Amaia Lasa, Arantxa Urretabizkaia eta Mikel Arregiren garaiko produkzio poetikoa hartuko da aintzat.
[ca] A partir de l'estudi del Corrido de Joaquín Murrieta, aquest article cerca d'evidenciar els mecanismes a través dels quals es creen ficcions identitàries i de capital simbòlic (Bourdieu) que tenen l'origen, en el nostre cas, en un moviment de resistència davant la violència i la imposició que exerceix una nació sobre una altra. A causa del conflicte entre Mèxic i els Estats Units (1846-1848) neix la llegenda de Joaquín Murrieta, que és per als primers un heroi i per als segons un bandit. Veurem com la història d'aquest personatge fou conjugada en diferents productes culturals i com ell fou convertit, i sobreviu encara en l'imaginari nacional, en una mena d'heroi justicier, representant no tan sols dels mexicans, sinó de diversos grups minoritaris oprimits.

[eu] Corrido de Joaquín Murrietari buruzko ikerlanetik abiatuta, artikulu honek agerian utzi nahi ditu fikzio identitario eta ondasun sinbolikodunak sortzeko erabiltzen diren mekanismoak (Bourdieu). Gure kasuan, horien jatorria nazio batek beste bati eragiten dizkion indarkeriaren eta inposaketaren aurkako erresistentzia-mugimendu bat da. Mexikoren eta Ameriketako Estatu Batuen arteko gatazka dela medio (1846-1848) sortu zen Joaquín Murrietaren kondaira eta, mexikarrek heroitzat jotzen duten bitartean, estatubatuarrek bidelapur bat dela uste dute. Ikusiko dugu, batetik, nola uztartu zuten pertsonaia horren istorioa zenbait kultura produkturekin eta, bestetik, nola bihurtu zuten heroi justiziazale moduko bat, eta baita imaginario nazionalean irudi bera izaten jarraitzen duela ere. Gainera, heroi justiziazale zorrotz hori mexikarren ordezkaritzat edukitzeaz gain, hainbat talde gutxitu eta zapalduen ordezkaritzat jotzen dute.
[ca] El nostre estudi tracta d'analitzar el concepte de memòria i oblit en la producció poètica d'Antonio Gamoneda a través de les obres com Descripción de la mentira, Lápidas, Libro del frío o Arden las pérdidas, i en relació al període històric que va tocar-li viure a l'autor.

[eu] Gure ikerketaren bitartez, memoria eta ahanztura kontzeptuek Antonio Gamonedaren poesian duten pisua aztertuko dugu. Horretarako, Descripción de la mentira, Lápidas, Libro del frío eta Arden las pérdidas bezalako lanetan oinarrituko gara eta autorearen garai historikoari erreparatuko diogu.
[ca] El present article postula la possibilitat de precisar un lloc d'arrelament entre les dones que escriuen des de la condició d'exili en la formulació de l'escriptura. La condició d'exili (interior o exterior), patida al llarg de la segona meitat del segle XX per raons polítiques entre els intel·lectuals argentins, s'accentua en el cas de les dones que escriuen. Condició que es pot rastrejar formalment en les seves escriptures. Les dones observades en aquest plantejament, Tununa Mercado i María Negroni, aconsegueixen fer i fer-se un lloc des d'aquesta coordenada aportant una altra manera de fer literatura. En aquest article es donarà raó d'aquest lloc des de dues de les seves novel·les: Yo nunca te prometí la eternidad (2005) i La Anunciación (2007), respectivament.

[eu] Artikulu honek erbestealditik idazten duten emakumeentzat idazketa-formulazioan sustraitze-toki bat zehazteko aukera defendatzen.du. XX. mendearen bigarren erdian, politika-arrazoiak zirela eta, Argentinako intelektualek jasandako erbestealdia (barnekoa edo kanpokoa) larriagoa izan zen emakume idazleen artean. Emakume horien idazketetan formalki ikus daiteke erbesteratuak izatearen arrastoa. Lan honetan aztertutako emakumeek, Tutuna Mercadok eta María Negronik, koordenatu horretatik bizitzan beren tokia bilatzea lortzen dute, literatura egiteko beste modu bat eskainiz. Artikulu honetan, toki horren berri emango da haien bi eleberri oinarri hartuta: Yo nunca te prometí la eternidad (2005) eta La Anunciación (2007), hurrenez hurren.
[ca] La llum ha estat associada, des de Plató fins a la Il·lustració, al Bé, al coneixement i a la Veritat. No obstant això, a partir del segle XIX, s'observa un repensar del discurs que valora la lluminositat com una cosa positiva i la foscor com ignorància. L'èmfasi en l'ombra i en la foscor, que comença amb el Romanticisme, es desenvolupa en la literatura, l'art i el cinema polítics del segle XX. La lluminositat apareix associada als excessos de la raó, que porten a la deshumanització de les societats contemporànies i al totalitarisme. En canvi, la foscor i la ceguesa deixen de ser simplement condicions negatives i es transformen en una metàfora de la resistència de l'individu quan fa front a l'opressió política. En aquest article s'explorarà aquesta nova comprensió de la foscor i la ceguesa en l'art d'Ana Maria Pacheco, en l'obra teatral La mort i la donzella d'Ariel Dorfman, en la pel·lícula Garaje Olimpo, dirigida per Marco Bechis, i en la novel·la Assaig sobre la ceguesa de José Saramago.

[eu] Argia, Platonengandik hasita Argien Menderaino Ongiarekin, ezagutzarekin eta Egiarekin lotu ohi da. Aitzitik, XIX. mendetik aurrera, Argitasuna positibotzat eta iluntasuna ezjakintasuntzat jotzen dituen diskurtsoak norabide berri bat hartzen du. Itzalarekiko eta iluntasunarekiko enfasia, Erromantizismoan jatorria duena, XX. mendeko literaturan, artean eta zinema politikoan garatzen da. Argitasuna arrazoiaren gehiegikeriekin lotzen da, gizarte garaikideen gizagabetzea eta totalitarismoa dakartzatenak. Iluntasuna eta itsutasuna, ordea, baldintza negatibo huts izateari uzten diote eta norbanakoak zapalkuntza politikoari aurre egitean azaltzen duen erresistentziaren metafora bihurtzen dira. Artikulu honetan iluntasunaren eta itsutasunaren ulerkera berri hori aztertuko da Ana Maria Pachecoren artean, Ariel Dorfmanen La Muerte y la Doncella antzezlanean, Marco Bechisek zuzendutako Garaje Olimpo filmean eta José Saramagoren Ensayo sobre la Ceguera eleberrian barrena.
[ca] Utilitzo la perspectiva crítica ecològica per aproximar-me a Los cuentos de la selva (1918) d'Horacio Quiroga amb la finalitat de reflexionar sobre el que he anomenat el dir ecològic. Això últim implica analitzar com, en allò dit per els personàtges-animals dels contes de Quiroga, es revela com una forma de comunicació "selvàtica". Els animals parlen, però no com humans. Utilitzen les paraules, però aquestes, més que servir en la discussió de problemes històricament rellevants per la humanitat ( l'ànima, la raó, etc.), reflexen els aconteixements de la naturalesa. Les paraules funcionen com un ecosistema. Els diàlegs dels tigres, els enunciats de les boes, les expressions dels tucans, etc., estan determinats per una preocupació particular: la selva com a aconteixement. En aquest cas, podríem afirmar que Quiroga imagina la selva creant personàtges capaços de "parlar en verd" i "dialogar l'hàbitat".

[eu] Horacio Quirogaren Los cuentos de la selva (1918) ipuinetara hurbiltzeko kritika ekologikoaren ikuspuntua erabiltzen dut, esamolde ekologikoa izendatu dudanari buruz hausnarketa bat egite aldera. Azken honen zera dakar, Quirogaren ipuinetako pertsonaia-animaliek diotena "oihaneko" komunikazio mota bezala aztertu behar dela. Animaliek hitz egiten dute, baina gizakiek ez bezala. Hitzak erabiltzen dituzte, baina hauek, gizateriaren arazo historikoki nabarmenak (arima, arrazoia, e.a.) tratatzeko baino, naturaren bilakaera islatzen dute. Hitzek ekosistema bezala funtzionatzen dute. Tigreen elkarrizketak, boen esaldiak, tukanen adierazpideak, e.a. kezka berezi batek mugatuta daude: oihana gertakari bezala. Kasu honetan esan dezakegu Quirogak oihana irudikatzen duela, "berdea" adierazi eta "habitata" solastatu ahal duten pertsonaiak sortuta.
[ca] En aquest article, parlaré de la col·lecció surrealista d'objectes com a forma d'art que sorgeix de les forces de la producció de masses de la nova era. Aquestes peces, profundament arrelades en les lleis capitalistes de l'ús, l'intercanvi i la plusvàlua, comporten dos enfocaments materialistes que desemboquen en el materialisme dialèctic. D'una banda, personifiquen les forces supremes del fetitxisme inveterades en les estructures capitalistes; de l'altra, desperten els desitjos inconscients que responen a les necessitats de la societat de consum. Per tant, estudiaré la col·lecció d'objectes en les pràctiques surrealistes més radicals (objectes onírics, objectes trobats, poemes objecte, cal·ligrames, readymades i objectes surrealistes) com una manera no només d'explorar a fons un nou art, sinó també de reflexionar sobre les transformacions i les paradoxes actuals de la societat.

[eu] Artikulu honetan objektuen bilketa Surrealistari buruz mintzatuko naiz, aro berrian masa-produkziotik kanpo sortzen den arte eredu bezala. Salgai hauek, erabilera, truke eta soberakin balioen lege kapitalistetan sakonki erroturik, materialismo dialektikoan erortzen diren bi ikasbide materialista dakarte beraiekin batera. Alde batetik, egitura kapitalistetan finkatuta dauden salgaien fetixismoaren eredu nagusiak dira; bestetik, gizarte-kontsumoak dituen beharrei erantzuten duten desira inkontzienteak pizten dituzte. Honela, objektu-bilketa aztertuko dut erradikalenak diren ohitura Surrealisten bidez (amesteko objektuak, aurkitutako objektuak, poème-objets eta calligrammes, readymade eta objektu Surrealistak), ez bakarrik arte berri batean sakontzeko, baizik eta martxan dauden aldaketa eta paradoxa sozialak islatzeko.
[ca] Els estudis culturals llatinoamericans sorgeixen sota el model dels estudis culturals britànics i nord-americans, però tenen com a substrat una extensa tradició d'estudis crítics, historiogràfics i teòrics sobre la cultura, alhora que una realitat cultural distinta i molt complexa, ambdós fets que els proporcionen la seva pròpia especificitat. A teories formulades en el vast espai d'Amèrica Llatina, sortides per la necessitat de teoritzar una realitat pròpia, dedique aquest article.

[eu] Ikerlan kultural latinoamerikarrak ikerlan kultural britainiar eta iparamerikarren ereduen menpean sortu dira, baina ikerlan kritiko, historiografiko eta teorikoen tradizio luzea dute oinarritzat eta, honekin batera, errealitate kultural desberdina eta oso konplexua. Bi ezaugarri hauek berezko espezifikotasuna ematen die ikerlanei. Artikulu hau, norberaren errealitateari buruz teorizatzeko beharretik sortutako Latinoamerikako espazio zabalean azaldutako teoriei, dedikatuta dago.
[ca] És una veritat universal que una sola disciplina és insuficient per a cobrir l'abast de la cultura com un tot (Johnson, 1986: 279). Com a pare fundador dels estudis culturals, Raymond Williams definia aquest camp com "a vague and baggy monster" (1989: 158) que exigeix una aproximació interdisciplinària. Conscient del prejudici que l'estudi de les sèries de televisió de ciència ficció desperta en el món acadèmic, aquest estudi s'endinsa en el repte d'analitzar, des d'una perspectiva d'Estudis Culturals, la popular sèrie V, que combina elements de ciència ficció i de telenovel·la per a captar l'interès de l'espectador. S'explorarà aquest tàndem tenint en compte la limitació patriarcal de l'agència femenina rere l'aparença d'apoderament femení. Contràriament a aquests discursos, una de les protagonistes de la sèrie, Jane Badler (Diana), aconsegueix finalment un efecte paròdic amb el discurs alternatiu de la música, on va més enllà de l'estereotip de les heroïnes/vilanes de la ciència ficció audiovisual (com ara Ripley a la saga Alien, Helena Cain a Galactica: estrella de combat (reimaginada) o Elizabeth Shaw i Meredith Vickers a la recent Prometheus. Tot i que majoritàriament composta per homes, la música paròdica de Badler, així com les seves actuacions i l'autoconsciència satírica, ofereixen un espai alternatiu a la ciència ficció, que sistemàticament tanca la porta a l'apoderament femení.

[eu] Guztiok onartutako egia da, irakasgai bakar bat ez da nahikoa kultura bere osotasunean hartzeko (Johnson, 1986: 279). Kultura ikerketen aita-sortzailea den aldetik, Raymond Williamsek arlo hau "a vague and baggy monster" bezala definitzen zuen (1989: 158), irakasgaien bidezko hurbilketa eskatzen duena. Mundu akademikoan Zientzia Fikziozko telesailen ikerketak sortzen duen gaitzespena kontuan izanda, ikerketa honek, Kultura Ikerketen ikuspuntu batetik, V telesail ospetsua ikertzeari ekingo dio; telesail horrek, ikuslearen interesa bereganatu nahian, Zientzia Fikzioa eta telesail erromantikoen osagaiak biltzen ditu. Bikoizketa hau aztertuko da, gizonen ondoan emakume egileek dituzten mugak, bertako emakumeen botere itxurazkoaren atzean, kontuan izanda. Diskurtso hauen aurka, telesaileko protagonista batek, Jane Badlerrek (Diana), azkenean lortzen du parodia efektu bat, musikaren diskurtso alternatiboaren bidez, ikus-entzunezko Zientzia Fikzioaren heroi maltzurren klitxea gainditzen duelarik —ad. Ripley Alien sagan, Helena Cain Battlestar Galactica: Reimagined filmean, edo Elizabeth Shaw eta Meredith Vickers duela gutxiko Prometheus filmean. Gehien batean gizonezkoek konposatzen badute ere, Badlerren parodia-musikak, baita haren ekintzek eta auto-kontzientzia satirikoak ere, Zientzia Fikzioari, emakumeari botere hartzeko aukera sistematikoki ukatzen diona, esparru alternatiboa eskaintzen diote.
[ca] Els temes de literatura medieval varen tenir un profund efecte als treballs que seguirien a les següents generacions malgrat el reconeixement o no d'aquesta influència per part de l'escriptor, i es pot veure cóm Poe deixa traces del motiu popular medieval del "Maimed King" en aquesta història curta, "The Fall of the House of Usher". Aquesta temàtica, que és anterior a l'època medieval, va cobrar importància als contes del Rei Artús i la recerca del Sant Graal. Tot i que no hi ha una indicació clara que Poe intencionadament intentés crear una versió gòtica d'aquest tema tradicional, això no descarta la possibilitat que "Usher" hagi estat condicionada d'alguna manera per aquesta noció medieval. Implementant una lectura acurada de la historia i comparant-la amb un marc d'aquesta concepció del "Maimed King", aquest paper senyala una sèrie de similituds entre els dos, així com demostra el llarg abast de la influència del medievalisme en un dels escriptors preeminents de l'Amèrica del Segle XIX, Edgar Allan Poe.

[eu] Erdi Aroko literatura gaiek eragin handia izan zuten ondorengo belaunaldietako obretan, nahiz eta egileak ez ziren eragin honen jabe. Poerengan Erdi Aroko gai herrikoia zen "Errege Elbarritua"ren eragina islatzen da "The Fall of the House of Usher" istorio laburrean. Gai tematiko hau, erdi arotik datorrena, Arturo erregea eta Grial Santuaren bilaketari buruzko kondairetan egin zen ezagun. Ez dago argi Poek nahita sortu ote zuen gai tradizional honen interpretazio gotikoa; dena dela, "Usher"rengan eragina izan zuen. Lan honetan istorio horren irakurketa sakona egin eta "Errege Elbarrituaren" kontzeptuarekin konparatzen da. Horrela, bien artean antzekotasunak daudela frogatzen da, eta Erdi Aroak XIX mendeko Ameriketako fikzio idazle nagusienetako batean, Edgar Allan Poerengan, eragina izan zuela demostratzen da.