[ca] El denominat mite del geni-artista perpetua la supremacia de l'home com a artista-creador. A més, això contribueix a la desconnexió de l'alumnat amb el món artístic. L'objectiu principal d'aquest treball és investigar com connectar el món de l'art amb l'estudiantat de Batxillerat, a través dels centres d'art del seu entorn, desenvolupant una proposta artístic-educativa. Una proposta que, amb motiu de la pandèmia Covid-19, va ser adaptada a un escenari en línia. Aquest treball es correspon amb el model 2, Investigació educativa. En concret, es tracta d'una investigació basada en el disseny educatiu, en la qual a través de diversos instruments s'analitza, dissenya i avalua una proposta a partir de tres fases i prototips. En aquest procés van participar cinc alumnes i una professora d'Educació Secundària. A més, es van analitzar cinc propostes virtuals de centres artístics. Segons els resultats, en la primera fase es detecta la falta d'interés de l'alumnat i la necessitat de millorar la comunicació entre els centres d'art i educatius. En la fase dos, es reformula la intervenció adaptada a una modalitat en línia i s'avalua a través d'un focus group i una rúbrica performativa amb les alumnes. Finalment, en la fase tres, s'extrauen bones pràctiques: (1) adaptar la guia didàctica als continguts curriculars; (2) utilitzar les xarxes socials i pàgina web per a no perdre el contacte amb el públic objectiu, a més d'utilitzar aquestes eines per a la generació de contingut; i (3) la importància de realitzar una exposició final. Com a conclusió, les institucions artístiques i educatives han d'unir esforços per millorar la seua comunicació i procurar un aprenentatge significatiu per a l'alumnat. La virtualització ha demostrat que és possible treballar juntament amb el centre d'art. El compromís de les institucions és fonamental per a lluitar contra la desigualtat de gènere, trencar amb les barreres, a més de reconèixer i apoderar a aquestes futures dones artistes.

[en] The myth of the Artistic Genius perpetuates the supremacy of man as an artist-creator. Moreover, this contributes to the disconnection of the students from the artistic world. The main objective of this work is to investigate how to connect the world of art with high school students, through their nearby art centers, developing an artistic-educational proposal. A proposal that, on the occasion of the Covid-19 pandemic, was adapted to an online context. This work corresponds to model 2, Educational research. Exactly, it is a design-based research, in which, through some instruments, a proposal is analysed, designed and evaluated based on three phases and prototypes. Five students and a secondary school teacher participated in this process. In addition, five online proposals from art centres were analysed. According to the results, in the phase one, the lack of interest of the students and the need to improve communication between art and educational centers is detected. In the phase two, the intervention is reformulated to an online modality and evaluated through a focus group and a performance section with the students. Finally, in the phase three, good practices are extracted: (1) adapting the didactic guide to the curricular contents; (2) using social networks and web page to not lose contact with the target audience, in addition to using these tools for the generation of content; and (3) the importance of making a final presentation. In conclusion, arts and educational institutions must join forces to improve their communication and provide meaningful learning for students. Virtualization has shown that it is possible to work together with the art center. The commitment of the institutions is fundamental to fight against gender inequality, to break down barriers and to recognize and empower these future women artists.