[ca] L'actual conflicte armat intern a Colòmbia, presenta una especial singularitat; es desenvolupa dins d'un Estat de dret, sota un règim de democràcia i en la qual els nivells de creixement econòmic no es semblen veure afectats. En aquest context sorgeix l'any 2002, el desmantellament i la desarticulació d'algunes Organitzacions Armades Il·legals, donant inici a un ambiciós programa de Desarmament, Desmobilització i Reintegració (DDR); passant a la vida civil al voltant d'uns 50.000 combatents. Sobre aquest escenari proposem com a objectiu general (OG) de recerca; indagar en les trajectòries de vida dels excombatents, tenint com a guia el concepte d'ideal. Descrivint des de la subjectivitat dels excombatents el recorregut de l'ideal en tres temps: abans, durant i després del pas pel grup armat il·legal, determinant les possibles implicacions que té en la reintegració a la vida civil la identificació (o no) amb l'ideal polític-ideològic del grup al que cada desmobilitzat va pertànyer. Prenent com a referència el cos; com a lloc de representació i instrument de realització de l'ideal, identificant les possibles implicacions que pugui tenir per al subjecte. Per a això, proposem un abordatge metodològic descriptiu i triem l'entrevista semi-estructurada en profunditat com a eina per a la indagació i comprensió de les realitats subjectives dels excombatents, respecte a les seves pròpies experiències i situacions viscudes com participis del conflicte armat. Seleccionant com a mostra a vint (20) excombatents majors de 18 anys, que han pertangut a alguna Organització Armada Il·legal i als qui es van desmobilitzar de manera individual o col·lectiva a partir de l'any 2002. Excombatents que en el moment de l'entrevista estan participant als programes de Desarmament, Desmobilització i Reintegració (DDR) i els qui provenen de diferents zones geogràfiques del país (14 zones), que per circumstàncies relacionades directament a la reubicació al moment de la desmobilització, tenen el seu actual domicili a la ciutat de Bogotà. En quant als resultats, aquest treball aporta elements de referència des dels recorreguts de vida a partir d'una mirada micro dins dels programes de "DDR", rescatant del conjunt de subjectivitats abordades aquells factors que ajuden a una millor reintegració a la vida civil, oferint nous abordatges de recerca, així com per afavorint l'engegada de propers programes de "DDR" cap al futur; destacant que la recomposició dels llaços familiars, l'accés a l'educació, l'obtenció d'una feina, la participació dins del sistema polític democràtic i l'acompanyament psicològic individual proporcionen ancoratges d'identificació per al subjecte. D'altra banda, evidenciem el pes que té per a la reintegració a la vida civil, la vigència del conflicte armat. La no finalització d'aquest, comporta enormes dificultats a l'hora d'establir relacions interpersonals, en quedar al descobert la història passada de l'excombatent, generant por i rebuig en els altres civils, obligant a silenciar aquest passat com a estratègia d'adaptació i dificultant en gran manera la reintegració.

[es] El actual conflicto armado interno en Colombia, presenta una especial singularidad: se desarrolla dentro de un Estado de derecho, bajo un régimen de democracia y en la que los niveles de crecimiento económico no parecen verse afectados. En este contexto surge en el año 2002, el desmonte y la desarticulación de algunas Organizaciones Armadas Ilegales, dando inicio a un ambicioso programa de Desarme, Desmovilización y Reintegración (DDR); pasando a la vida civil alrededor de unos 50.000 combatientes. Sobre este escenario propongo como objetivo general (OG) de investigación; indagar en las trayectorias de vida de los excombatientes, teniendo como guía el concepto de ideal. Me propongo describir desde la subjetividad de los excombatientes el recorrido del ideal en tres tiempos: antes, durante y después del paso por el grupo armado ilegal, determinando las posibles implicaciones que tiene en la reintegración a la vida civil la identificación (o no) con el ideal político-ideológico del grupo al que cada desmovilizado perteneció y tomando como referencia el cuerpo, como lugar de representación e instrumento de realización del ideal, identificando las posibles implicaciones que pueda tener para el sujeto. Para ello, propongo un abordaje metodológico descriptivo, eligiendo la entrevista semi-estructurada en profundidad como herramienta para indagar y comprender las realidades subjetivas de los excombatientes, respecto a sus propias experiencias y situaciones vividas como participes del conflicto armado. Selecciono como muestra a veinte (20) excombatientes mayores de 18 años, que han pertenecido a alguna Organización Armada Ilegal y quienes se desmovilizaron de manera individual o colectiva a partir del año 2002. Excombatientes que en el momento de la entrevista están participando en los programas de Desarme, Desmovilización y Reintegración (DDR) y quienes provienen de diferentes zonas geográficas del país (14 zonas), que por circunstancias relacionadas directamente a la reubicación en el momento de la desmovilización, tienen su actual domicilio en la ciudad de Bogotá. En cuanto a los resultados, este trabajo aporta elementos de referencia desde los recorridos de vida a partir de una mirada micro dentro de los programas de DDR, rescatando del conjunto de subjetividades abordadas aquellos factores que ayudan a una mejor reintegración a la vida civil, ofreciendo nuevos abordajes de investigación, así como para la puesta en marcha de próximos programas de DDR hacia el futuro; destacando que la recomposición de los lazos familiares, el acceso a la educación, la obtención de un empleo, la participación dentro del sistema político democrático y el acompañamiento psicológico individual proporcionan anclajes de identificación para el sujeto. Por otro lado, queda en evidencia el peso que tiene para la reintegración a la vida civil, la vigencia del conflicto armado. La no finalización de éste conlleva enormes dificultades a la hora de establecer relaciones interpersonales, al quedar al descubierto la historia pasada del excombatiente, generando miedo y rechazo en los otros civiles, obligando a tener que silenciar este pasado como estrategia de adaptación y dificultando en gran medida la reintegración.