[ca] S'ha parlat molt de la situació del deutor hipotecari, com que no pot pagar, es veu abocat a un procediment d'execució i al llançament del seu habitatge. El legislador ha dut a terme una sèrie de reformes que pretenen garantir la defensa del deutor i facilitar el pagament. No obstant això, ha omès la figura del fiador i la situació de desemparament en què pot quedar, per l'execució al deutor de la seva hipoteca, doncs l'equiparació de la fiança a altres figures de garantía, genera l'abandó dels seus principals característiques, així com el tractament del fiador solidari com a deutor solidari per part d'alguns tribunals, unit al fet de la imposició de la majoria de creditors hipotecaris de clàusules que resulta perjudicials per al fiador, donen com a resultat que l'essència de la fiança quedi desvirtuada i en conseqüència el fiador quedi en pitjor situació. No obstant això, hi ha una sort de veus doctrinals que insisteix que les coses són el que són amb independència de la seva denominació, per la qual cosa si estem davant una fiança, caldrà estar al seu règim jurídic, a les seves característiques i als seus beneficis, així com a la relació triangular que es genera, cadascun dels subjectes té el seu tractament en el qual no cap l'equiparació entre ells. Afortunadament el nostre país s'adapta, encara que amb retard a aquest corrent doctrinal, són vàries les audiències i tribunals que van generant jurisprudència en aquest sentit i col·loquen al fiador en millor situació, doncs li donen a la fiança la seva veritable consideració, com a obligació de garantia, subsidiària i accessòria.

[es] Mucho se ha hablado de la situación del deudor hipotecario que, al no poder pagar, se ve abocado a un procedimiento de ejecución y al lanzamiento de su vivienda. El legislador ha llevado a cabo una serie de reformas que pretenden garantizar la defensa del deudor y facilitar el pago. Sin embargo, ha inobservado la figura del fiador y la situación de desamparo en que puede quedar, por la ejecución al deudor de su hipoteca, pues la equiparación de la fianza a otras figuras de garantía, genera el abandono de sus principales características, así como el tratamiento del fiador solidario como deudor solidario por parte de algunos tribunales, unido al hecho de la imposición de la mayoría de acreedores hipotecarios de cláusulas que resulta perjudiciales para el fiador, dan como resultado que la esencia de la fianza quede desvirtuada y en consecuencia el fiador quede en peor situación. Sin embargo, hay una suerte de voces doctrinales que insiste en que las cosas son lo que son con independencia de su denominación, por lo que si estamos ante una fianza habrá que estar a su régimen jurídico, a sus características y a sus beneficios, así como a la relación triangular que se genera, cada uno de los sujetos tiene su tratamiento en el que no cabe la equiparación entre ellos. Afortunadamente nuestro país se adapta, aunque con retraso a esta corriente doctrinal, son varias las audiencias y tribunales que van generando jurisprudencia en este sentido y colocan al fiador en mejor situación, pues le dan a la fianza su verdadera consideración, como obligación de garantía, subsidiaria y accesoria