[ca] ¿Pot allò abandonat activar una reordenació territorial? Metabolització de la Ruïna és un exercici de recerca especulativa sobre les possibilitats de transformació d'un territori, en aquest cas la Vall del Ges, a partir de la reutilització dels recursos materials de construccions ruïnoses. Gràcies al desplegament d'eines disciplinars de l'arquitectura, aquesta proposta de transformació transita diferents escales. L'anàlisi territorial de la xarxa de construccions abandonades i ruïnoses dóna pas a una investigació sobre la possibilitat d'integrar materials i tècniques de construcció tradicionals al circuit de l'economia circular mitjançant la seva tecnificació. Així, un cop processats els recursos de 10 casos de Ruïna, aquests es reagrupen en un desenvolupament urbanitzat però igualment abandonat en el context periurbà de Torelló. La sinergia dels dos estats de la Ruïna aconsegueix materialitzar un canvi significatiu en la forma urbana d'un límit complex, introduint allò permeable i la convivència interespècie a la taca urbana, alhora que es difuminen la frontera entre el públic i el privat. En aquest sentit el monocultiu residencial d'habitatges en filera es transforma en una successió d'unitats habitacionals col·lectives articulades al voltant d'unes façanes portants -en què es destina el material recuperat- i un pati cobert corregut al centre que aporten inèrcia tèrmica al conjunt. Finalment, Metabolització de la Ruïna torna la mirada sobre els 10 llocs d'origen per imaginar com l'operació de reaprofitament material també pot revertir en l'activació d'aquests paisatges de restes.

[es] ¿Puede lo abandonado activar una reordenación territorial? Metabolización de la Ruina es un ejercicio de investigación especulativa sobre las posibilidades de transformación de un territorio, en este caso el Valle del Ges, a partir de la reutilización de los recursos materiales de construcciones ruinosas. Gracias al despliegue de herramientas disciplinares de la arquitectura, esta propuesta de transformación transita distintas escalas; el análisis territorial de la red de construcciones abandonadas y ruinosas da paso a una investigación sobre la posibilidad de integrar materiales y técnicas de construcción tradicionales en el circuito de la economía circular mediante su tecnificación. Así, una vez procesados los recursos de 10 casos de Ruina, estos se reagrupan en un desarrollo urbanizado pero igualmente abandonado en el contexto periurbano de Torelló. La sinergia de ambos estados de la Ruina logra materializar un cambio significativo en la forma urbana de un límite complejo, introduciendo lo permeable y la convivencia interespecie en la mancha urbana al tiempo que se difuminan la frontera entre lo público y lo privado. En este sentido el monocultivo residencial de viviendas en hilera se transforma en una sucesión de unidades habitacionales colectivas articuladas en torno a un patio cubierto corrido en el centro y unas fachadas portantes -en las que se destina el material recuperado- que aportan inercia térmica al conjunto. Finalmente, Metabolización de la Ruina vuelve su mirada sobre los 10 lugares de origen para imaginar cómo la operación de reaprovechamiento material puede revertir también en la activación de estos paisajes de restos.