[ca] La història i la literatura entorn de la ciutat, entesa com a sistema urbà construït, l'han situat en l'imaginari col·lectiu occidental com la contraposició del camp o ecosistema natural. L'oposició de totes dues formes comporta una delimitació de les mateixes a través de límits concrets, linears i hermètics, que eliminen qualsevol possibilitat de realitat intermèdia. El projecte parteix de la hipòtesi que, malgrat les delimitacions territorials tradicionals perpetuadores de la dicotomia urbà-natural, els límits que separen aquests dos sistemes poden ser permeables, tenir gruix i ser variables en el temps i l'espai, és a dir, ser sistemes en si mateixos. L'àmbit en el qual se situa és el límit entre la serra de Collserola i el barri de Horta, situat al Nord-oest de Barcelona. A causa del creixement indefinit, fragmentat i difús de l'urbs i a la urbanització i construcció de grans infraestructures, el sòl destinat a l'agricultura localitzat entre el parc natural protegit i el cada vegada més complex artefacte urbà ha desaparegut pràcticament per complet a dia d'avui. La frontera entre l'urbà i el natural és més estreta que mai, reduïda a la seva representació lineal en el planejament urbanístic. L'objectiu és tornar a donar gruix a aquest límit, recuperant i actualitzant un sistema que dialogui tant amb la serra de Collserola com amb el barri de Horta i el seu abast de districte i metropolità. Per a això parteix d'un element transversal que "cus" els tres sistemes i sosté la seva interrelació: el torrent de Cal Notari. La restauració topogràfica del llit fluvial i recuperació en superfície del torrent són la base del projecte, sobre la que s'estructuren les operacions ambientals, urbanes i arquitectòniques amb la finalitat de cohesionar els sistemes esmentats i potenciar les activitats lligades a cadascun d'ells ja existents en l'àmbit.

[es] La historia y la literatura en torno a la ciudad, entendida como sistema urbano construido, la han situado en el imaginario colectivo occidental como la contraposición del campo o ecosistema natural. La oposición de ambas formas conlleva una delimitación de las mismas a través de límites concretos, lineares y herméticos, que eliminan cualquier posibilidad de realidad intermedia. El proyecto parte de la hipótesis de que, pese a las delimitaciones territoriales tradicionales perpetuadoras de la dicotomía urbano-natural, los límites que separan estos dos sistemas pueden ser permeables, tener grosor y ser variables en el tiempo y el espacio, es decir, ser sistemas en sí mismos. El ámbito en el que se ubica es el límite entre la sierra de Collserola y el barrio de Horta, ubicado al Noroeste de Barcelona. Debido al crecimiento indefinido, fragmentado y difuso de la urbe y a la urbanización y construcción de grandes infraestructuras, el suelo destinado a la agricultura localizado entre el parque natural protegido y el cada vez más complejo artefacto urbano ha desaparecido prácticamente por completo a dia de hoy. La frontera entre lo urbano y lo natural es más estrecha que nunca, reducida a su representación lineal en el planeamiento urbanístico. El objetivo es volver a dar grosor a este límite, recuperando y actualizando un sistema que dialogue tanto con la sierra de Collserola como con el barrio de Horta y su alcance de distrito y metropolitano. Para ello parte de un elemento transversal que "cose" los tres sistemas y sostiene su interrelación: el torrent de Cal Notari. La restauración topográfica del cauce fluvial y recuperación en superficie del torrente son la base del proyecto, sobre la que se estructuran las operaciones ambientales, urbanas y arquitectónicas con el fin de cohesionar los sistemas mencionados y potenciar las actividades ligadas a cada uno de ellos ya existentes en el ámbito.