[ca] L'exposició a la contaminació de l'aire és el principal risc ambiental per a la salut a causa dels seus efectes perjudicials respiratoris i cardiovasculars. Avaluar l'exposició d'una població és una tasca difícil a causa dels seus complexos patrons de mobilitat. Ignorar aquest factor podria conduir a biaixos sistemàtics a l'hora d'avaluar l'efecte de la contaminació de l'aire en les condicions de salut. En aquest estudi, hem utilitzat un conjunt de dades públic de mobilitat representatiu de la població de Catalunya per estimar l'exposició a la contaminació atmosfèrica basada en la mobilitat (estimacions dinàmiques) i quantificar el biaix comès quan s'ignoren les dinàmiques poblacionals (estimacions estàtiques). Dades detallades de qualitat de l'aire de 2022 per a NO2, O3, PM2.5 i PM10 van ser utilitzades per computar l'exposició a la contaminació de l'aire, i es van comparar estimacions estàtiques i dinàmiques. Entre el 84 i el 95% de les àrees de mobilitat van mostrar estimacions d'exposició dinàmica significativament diferents per a algun dels quatre contaminants. La magnitud d'aquestes diferències no va ser prou gran com per suposar un impacte rellevant en la salut quan es consideren les poblacions agregades. No obstant això, algunes de les poblacions mòbils van estar exposades a nivells de contaminació de l'aire insegurs durant un nombre addicional de dies important del que esperaríem en un marc estàtic, especialment per al NO2 (fins a 60 dies addicionals). Espacialment, les àrees que envolten l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) van tendir a tenir estimacions d'exposició dinàmica incrementades per a NO2, PM2.5 i PM10 —i disminuides per a O3— a causa dels seus fluxos de persones que van a treballar a la AMB. Aquest estudi evidencia i quantifica l'efecte negatiu de l'AMB sobre l'exposició als contaminants atmosfèrics de les poblacions circumdants. A més, destaquem la importància d'utilitzar dades de mobilitat amb alta resolució espacial.

[es] La exposición a la contaminación del aire es el principal riesgo ambiental para la salud debido a sus efectos respiratorios y cardiovasculares perjudiciales. Evaluar la exposición de una población es una tarea difícil debido a sus complejos patrones de movilidad. Ignorar este factor podría generar sesgos sistemáticos al evaluar el efecto de la contaminación del aire en las condiciones de salud. En este estudio, utilizamos un conjunto de datos público de movilidad representativo de la población de Cataluña para estimar la exposición a la contaminación atmosférica basada en movilidad (estimaciones dinámicas) y cuantificar el sesgo cometido cuando se ignoran las dinámicas poblacionales (estimaciones estáticas). Datos detallados de calidad del aire de 2022 de NO2, O3, PM2.5 y PM10 fueron utilizados para computar la exposición a la contaminación del aire, y se compararon estimaciones estáticas y dinámicas. Entre el 84 y el 95% de las áreas de movilidad mostraron estimaciones de exposición dinámica significativamente diferentes para alguno de los cuatro contaminantes. La magnitud de estas diferencias no fue lo suficientemente grande como para suponer un impacto relevante en la salud al considerar las poblaciones agregadas. Sin embargo, algunas de las poblaciones móviles estuvieron expuestas a niveles inseguros de contaminación del aire durante un número de días adicional importante respecto a lo que esperaríamos en un marco estático, especialmente para NO2 (hasta 60 días adicionales). Espacialmente, las áreas que rodean el Área Metropolitana de Barcelona (AMB) tendieron a tener estimaciones de exposición dinámica incrementadas para NO2, PM2.5 y PM10—y reducidas para O3—debido a sus flujos de personas que van a trabajar a la AMB. Este estudio evidencia y cuantifica el efecto negativo de la AMB sobre la exposición a contaminantes atmosféricos en las poblaciones aledañas. Además, destacamos la importancia de utilizar datos de movilidad con alta resolución espacial.