[ca] L'etimologia dels noms de lloc poques vegades s'ha treballat simultàniament des de la lingüística i la geografia com es fa en aquesta tesi. Aquest canvi, que es considera essencial, ha permès estudiar els topònims opacs, considerats fòssils lingüístics, per començar a saber com parlaven els nostres avantpassats i, el que és més important, com pensaven. Per tant, els dos objectius de la tesi són proposar un mètode alternatiu al tradicional, interdisciplinari i amb un enfocament cognitiu, que permeti conèixer l'etimologia dels topònims poblacionals de la comarca del Pallars Sobirà, al Pirineu català, i també obtenir coneixements de la llengua que els va crear. A partir de la hipòtesi que els topònims opacs són descripcions del lloc on es troben, que els segments repetits dels noms de lloc es refereixen a elements del paisatge i que aquests topònims estarien formats com paraules compostes, s'ha dissenyat un mètode per tal de relacionar estadísticament els trets del paisatge de tots els pobles del Pallars Sobirà amb els diversos segments dels seus topònims. El recull de dades geogràfiques associades a cada topònim s'ha dut a terme a partir del treball de camp, d'entrevistes estructurades a gent gran dels pobles i dels Sistemes d'Informació Geogràfica, mentre que la segmentació dels topònims s'ha fet mitjançant un algorisme matemàtic. Després d'anàlisis estadístiques i d'estudis sobre els canvis fonètics a partir de les citacions antigues dels topònims, s'han aconseguit aïllar i reconstruir cinc unitats significatives prototípiques i conceptualment polivalents (*oil, *esca, *orte, *esta i *on), així com fer una aproximació lingüística a la llengua de creació dels topònims. La tesi demostra que a) Les motivacions humanes i la geografia són imprescindibles en l'estudi etimològic dels topònims opacs; b) Els clústers de topònims molt pròxims geogràficament ajuden a la interpretació etimològica dels topònims; c) Les unitats significatives trobades coincideixen, no només amb algunes arrels del protoindoeuropeu, sinó també amb mots de llengües indoeuropees. En un moment en què semblen encallades les vies explorades per a conèixer quelcom sobre les llengües antigues que es parlaven als Pirineus, aquesta tesi obre un gran ventall de possibilitats per a recerques que, a partir de la seva interdisciplinarietat, podrien constituir un canvi d'òptica en l'estudi de l'etimologia, apropant-la a una mena d'arqueologia lingüística. Caldrà continuar identificant altres unitats significatives per estudiar-ne la fonètica, la morfosintaxi i la semàntica. També pot ser revelador examinar l'abast geogràfic d'aquestes unitats significatives en els topònims i la presència en els mots de diverses llengües. I, finalment, caldrà buscar indicadors que ajudin a traçar els camins d'arribada de les unitats significatives al Pallars Sobirà, així com també la seva cronologia.

[en] The etymology of placenames has seldom been studied in both linguistics and geography at the same time as I have done in this thesis. This new approach, which I consider to be essential, has enabled the study of opaque placenames that have been considered linguistic fossils, and has given an insight into the way in which our ancestors spoke and, more importantly, the way they thought. The two objectives of this thesis are therefore to propose an alternative and interdisciplinary method with a cognitive focus which allows an understanding of the etymology of the toponyms of the Pallars Sobirà region of the Catalan Pyrenees, and also to obtain knowledge about the language that created them. Setting out from the hypotheses that opaque toponyms are description of the places where they are found, that the repeated segments in placenames refer to elements of the landscape, and that these toponyms are formed as compound words, I have designed a method of statistically relating the landscape traits of all the towns and villages in Pallars Sobirà with the different segments of their toponyms. The collection of geographical data associated with each toponym is carried out in fieldwork, structured interviews with the elderly people of the towns and villages, and Geographical Information Systems, while the segmentation of the toponyms themselves is carried out by means of a mathematical algorithm. Following statistical analysis and a study of the phonetical variations drawn from historical quotations of the toponyms, I have been able to isolate and reconstruct five significant prototypical and conceptually versatile units (*oil, *esca, *orte, *esta and *on), and have embarked upon a linguistic approach to the language from which the toponyms originated. This thesis demonstrates that a) Human motivations and geography are essential to the etymological study of opaque toponyms; b) Toponym clusters that are geographically very close help with the etymological interpretation of toponyms; c) The units identified coincide not only with some Proto-Indo-European roots but also with words from Indo-European languages. At a time when the paths explored to find out about ancient languages that were spoken in the Pyrenees seem to have come to a dead end, this thesis opens up a large range of possibilities for research which, grounded in its interdisciplinary nature, could constitute changes in the way in which etymological studies are viewed, bringing them closer to a kind of linguistic archaeology. It is necessary to continue to identify significant units to study their phonetics, morphosyntax and semantics. It may also be revealing to examine the geographical scope of these significant units in toponyms and their presence in words in different languages. Finally, it is necessary to seek further indicators that can help to trace the paths by which these significant units spread to Pallars Sobirà as well as their chronology.