[ca] El arsènic actualment és un dels 10 productes químics de l'OMS (Organització Mundial de la Salut) de major preocupació pública. Amb un límit recomanat realment baix, 10 ppb, segueix sent un gran perill per a aquells que el consumeixen involuntàriament. Sumat a això la seva detecció en dissolució és bastant complexa i requereix tecniques avançadas. Però hi ha certs mètodes electroquímics que, sota certes condicions i amb el material adequat, poden arribar a obtenir bons resultats. Agafant això com a precedent, es va proposar la idea d'eliminar l'arsènic en dissolució i tractar de determinar-lo. Per dur a terme el projecte es va decidir utilitzar elèctrodes screen printed (SPE) els quals permeten una bona detecció de metalls en dissolució. Addicionalment, aquests elèctrodes permeten ser modificats amb nanopartícules, el qual millora encara mes la qualitat de les mesures. La determinació de l'arsènic es va dur terme mitjançant la voltamperometria de redissolució anòdica de pols diferencial (DPASV), la qual havia sigut provada i contrastada amb anterioritat per a aquest metall. Pel que fa a l'eliminació, es va utilitzar Nanohematita, un òxid de ferro el qual presenta una reacció d'adsorció amb l'arsènic, el que facilita molt el seu posterior filtratge. Una vegada conclosa la reacció d'adsorció es va determinar l'arsènic restant en dissolució mitjançat addició estàndard. Tot i haver dut a terme moltes addicions, no es va determinar amb suficient exactitud les concentracions estudiades. S'ha de destacar que es van realitzar experiments amb agitació i sense, amb la finalitat de comprovar si aquesta afectava a l'adsorció, es va determinar, per tant, que les dissolucions afectades per aquest fenomen físic eliminaven més As(V) que les seves contraparts no agitades. Es va aplicar el procés tant en la detecció com en l'eliminació d'arsènic a una mostra real, d'aigua de l'aixeta "espicada". La detecció no es va poder donar d'una forma exacta ja que les concentracions presents estaven fora del LOD dels elèctrodes, tot i que els seus resultats foren molt similars als obtinguts per la tècnica d'ICP. L'eliminació va presentar els mateixos problemes pel fet que les concentracions de les dissolucions utilitzades estaven més allunyades del LOD. Finalment, s'ha comprovat que un seguiment de l'eliminació de l'arsènic és possible mitjançant els mètodes utilitzats. Tot i així, la seva determinació exacta no ha sigut possible, a causa de les baixes concentracions de les dissolucions.

[en] Arsenic is currently one of the 10th chemical products of the WHO (World's Health Organization) most public threat list. With a fairly low recommended value, 10 ppb, it is still being an important danger for those who consume it involuntarily. In addition, its detection is complex and requires advanced techniques. But there are certain electrochemical methods that, under specific conditions and the required material, can obtain good results. Knowing this as a precedent, it was proposed the idea of eliminating and detecting the arsenic in dissolution. To carry out the project, it was decided to use screen printed electrodes (SPE) which allow a good detection of metals in solution. Furthermore, these electrodes can be modified with nanoparticles, which further improves the quality of the measurements. The determination of arsenic was carried out by means of differential pulse anodic redissolution voltammetry (DPASV), which had been previously tested and contrasted for this metal. For the removal, Nanohematite was used, an iron oxide which has an adsorption reaction with arsenic, which makes its subsequent separation by filtration very easy. Once the adsorption reaction was completed, the remaining arsenic in solution was determined by standard addition. Although numerous additions were carried out, the concentrations studied were not determined with sufficient accuracy. It should be noted that experiments were carried out with and without stirring, in order to check whether stirring affected adsorption, and it was therefore determined that the solutions affected by this physical phenomenon removed more As(V) than their non-stirred counterparts. The process was applied to both detection and removal of arsenic in a real sample of "spiked" tap water. The detection could not be accurate, as the concentrations present were outside the LOD of the electrodes, although the results were very similar to those obtained by the ICP technique. Elimination presented the same problems because the concentrations of the solutions used were further away from the LOD. Finally, it has been shown that a monitoring of arsenic removal is possible by the methods used. However, its exact determination was not possible due to the low concentrations of the solutions.