[ca] OBJECTIUS. Explorar les vivències de maternitats, les seves conseqüències en salut i la resposta dels serveis sanitaris des de la perspectiva de les dones, les seves parelles i les/els professionals sanitaris. METODOLOGIA. Es van realitzar quatre estudis qualitatius des de l'enfocament de la fenomenologia hermenèutica prenent el model biopsicosocial com a marc teòric. Es van efectuar un total de 45 entrevistes personals semiestructuradas a participants que van ser reclutades mitjançant el contacte amb informants clau i mostreig intencional. Es van utilitzar dues aproximacions d'anàlisis de dades qualitatives: anàlisi de contingut (Article I, II i IV) i anàlisi reflexiva temàtica (Article III). RESULTATS. L'assumpció de la maternitat i paternitat per primera vegada genera conseqüències en la salut des d'una perspectiva biopsicosocial amb especial èmfasi en la salut mental i els canvis en el seu entorn social; així mateix, el repartiment de tasques dins de la parella durant aquesta experiència va respondre a la interiorització de rols de gènere tradicionals (Article I). Durant la pandèmia, es va dificultar la conciliació familiar-laboral principalment pel enfonsament de sistema de cures, augment de demandes del treball productiu i un empitjorament del repartiment desigual de tasques en la parella; tot això va afectar la salut i el benestar de les dones (Article III). En quant a la resposta de l'atenció sanitària, mares i pares demanden un enfortiment de l'atenció prenatal, augment del seguiment i visites en el postpart des d'una perspectiva integral, fomentar la creació de grups de suport i l'involucrament dels pares (Article II). Aquesta resposta es va veure afectada durant la pandèmia, on es va prioritzar a dones embarassades, desprotegió el puerperi, es van suspendre els grups d'educació parental i va implementar la telemedicina (Article IV). CONCLUSIONS. Els rols de gènere tradicionals continuen influint el repartiment desigual de les tasques de cura i domèstiques. S'ha de fomentar la concientización, la implementació i millora de polítiques públiques que facilitin la conciliació familiar-laboral i promoguin la corresponsabilitat en la parella. També, visibilitzar les conseqüències en la salut que tenen la primera experiència de maternitat i paternitat i la sobrecàrrega de rols de gènere en les dones perquè des de l'atenció sanitària es mobilitzi una resposta que protegeixi i faci costat a mares i pares en aquesta experiència de vulnerabilitat.

[en] AIM. To explore the experiences of motherhood, the health consequences, and the response of health services from the perspective of women, their partners and health professionals. METHODOLOGY. Four qualitative studies were conducted using the hermeneutic phenomenology approach, with the biopsychosocial model as the theoretical framework. A total of 45 semi-structured personal interviews were conducted with participants who were recruited through key informant contact and purposive sampling. Two approaches for qualitative data analysis were utilized: content analysis (Article I, II and IV) and thematic reflective analysis (Article III). RESULTS. The assumption of motherhood and fatherhood for the first time generates health consequences from a biopsychosocial perspective, with a particular emphasis on mental health and changes in the social environment. Additionally, the distribution of tasks within the couple during this experience was influenced by the internalisation of traditional gender roles (Article I). During the pandemic, achieving work-family balance became more challenging, mainly due to the breakdown of the care system, increased demands on productive work, and worsening unequal sharing of tasks within couples, all of which affected women's health and well-being (Article III). Regarding healthcare response, mothers and fathers expressed a demand for strengthening prenatal care, increased follow-up, and postpartum visits from a holistic perspective, fostering the creation of support groups and the involvement of fathers (Article II). However, this response was affected during the pandemic, where pregnant women were prioritized, the postpartum period was left unprotected, parental education groups were suspended, and telemedicine was implemented (Article IV). CONCLUSIONS. Traditional gender roles continue to influence the unequal distribution of caregiving and domestic tasks. Awareness-raising should be promoted, and the implementation and improvement of public policies that facilitate work-life balance and encourage co-responsibility in couples. Furthermore, the health consequences of the first experience of motherhood and fatherhood and the overload of gender roles in women should be made visible. This visibility will enable healthcare providers to mobilise a response that protects and supports mothers and fathers during this experience of vulnerability.