[ca] L'objectiu d'aquesta ponència consisteix a analitzar com la reestructuració urbana empresa per l'Estat i els negocis immobiliaris, revitalitzen o rehabiliten àrees o zones urbanes que formen part de centre de la ciutat a partir del seu valor patrimonial d'immobles històrics reformats o construïts. Aquestes zones urbanes revitalitzades o reestructurades, es poden dur a terme, perquè s'expulsa o despulla als habitants oriünds d'aquestes zones urbanes, el que conforma una inèrcia i atmosfera de negocis financers immobiliaris que potencialitzen les seves rendes a partir de generar noves formes de consum ( compra o renda de departaments sumptuosos i / o generació de consum conspicu). A aquestes, reestructuracions urbanes empreses, se li bateja com a procés de gentrificació. L'objecte epistèmic i teòric sobre la significació que cobra el procés de gentrificació, equivaldria a un procés de segregació residencial en àrees metropolitanes perifèriques, a causa dels alts preus de sòl a la zona central rehabilitada i que generen expulsió de població cap a perifèries distants. Així mateix, aquesta gentrificació es concep amb un paper "pro-empresarial" d'aquesta manera rol funcional als alts marges d'acumulació privada de renda de sòl i, a un mercat de producció d'habitatge nou, en sòl central -centres històrics-. A través d'estudis d'opinió i aixecament de dades en situ, es confirma que la gentrificació, seria com un procés que interconnecta l'alliberament, privatització, revitalització i despossessió de gran part dels espais més rendibles de la ciutat i demostra els interessos que hi ha per part de les elits per controlar la producció de la ciutat. Les dades obtingudes, mostren que les expulsions de les poblacions de les àrees per rehabilitar es realitzen moltes de les vegades amb actes de despulla violent sobre els seus valors socials-culturals i / o pisos habitacionals i llavors en aquests mateixos espais, ja lliures de pressió social , s'edifiquen edificis verticals, centres comercials, restaurants, galeries que ofereixen funcionalitat a una nova població d'alts ingressos o visitants turístics perquè recorrin i admirin, edificis, carrers i barris renovats amb un altre imaginari urbà més ad hoc al fetitxe mercantilitzat, tot això es porta a terme per la sincronia d'interessos entre els financers immobiliaris i un Estat federal i local que jurídicament legitima, la despulla. Les conclusions preliminars fonamentades en recorreguts de camp in situ apunten a assenyalar que els processos de gentrificació, construeixen ciutats que s'han convertit en escenaris de lluita entre la tendència globalitzadora i la revitalització de les identitats locals. S'observa la intensificació de l'especialització de l'espai urbà en sectors socials amb diferents usos de terra, globalitzats, especialitzats i competitius.

[es] El objetivo de esta ponencia consiste en analizar como la reestructuración urbana emprendida por el Estado y los negocios inmobiliarios, revitalizan o rehabilitan áreas o zonas urbanas que forman parte del centro de la ciudad a partir de su valor patrimonial de inmuebles históricos reformados o construidos. Estas zonas urbanas revitalizadas o reestructuradas, se pueden llevar acabo, porque se expulsa o despoja a los habitantes oriundos de estas zonas urbanas, lo que conforma una inercia y atmósfera de negocios financieros inmobiliarios que potencializan sus rentas a partir de generar nuevas formas de consumo (compra o renta de departamentos suntuosos y/o generación de consumo conspicuo). A estas, reestructuraciones urbanas emprendidas, se le bautiza como proceso de gentrificación. El objeto epistémico y teórico sobre la significación que cobra el proceso de gentrificación, equivaldría a un proceso de segregación residencial en áreas metropolitanas periféricas, debido a los altos precios de suelo en la zona central rehabilitada y que generan expulsión de población hacia periferias distantes. Así mismo, esta gentrificación se concibe con un rol "pro-empresarial" siendo este rol funcional a los altos márgenes de acumulación privada de renta de suelo y, a un mercado de producción de vivienda nuevo, en suelo central -centros históricos-. A través de estudios de opinión y levantamiento de datos en situ, se confirma que la gentrificación, sería como un proceso que interconecta la liberación, privatización, revitalización y desposesión de gran parte de los espacios más rentables de la ciudad y demuestra los intereses que existen por parte de las elites para controlar la producción de la ciudad. Los datos obtenidos, muestran que las expulsiones de las poblaciones de las áreas por rehabilitar se realizan muchas de las veces con actos de despojo violento sobre sus valores sociales-culturales y/o pisos habitacionales y entonces en esos mismos espacios, ya libres de presión social, se edifican edificios verticales, centros comerciales, restaurantes, galerías que ofrecen funcionalidad a una nueva población de altos ingresos o visitantes turísticos para que recorran y admiren, edificios, calles y barrios renovados con otro imaginario urbano más ad hoc al fetiche mercantilizado, todo esto se lleva a cabo por la sincronía de intereses entre los financieros inmobiliarios y un Estado federal y local que jurídicamente legitima, el despojo. Las conclusiones preliminares fundamentadas en recorridos de campo in situ apuntan a señalar que los procesos de gentrificación, construyen ciudades que se han convertido en escenarios de lucha entre la tendencia globalizante y la revitalización de las identidades locales. Se observa la intensificación de la especialización del espacio urbano en sectores sociales con distintos usos del suelo, globalizados, especializados y competitivos.