[ca] L' envelliment poblacional i el canvi demogràfic afecten tots els sectors de la societat actual. Des del punt de vista sanitari, la demanda d'atenció d'aquesta població és cada vegada més gran en l'atenció primària, en l'àmbit hospitalari, i també en els Serveis d'Urgències Hospitalaris (SUH), que és el marc en què se centra aquesta tesi. Els adults grans tenen altes necessitats sanitàries, però també característiques particulars, que s'han de contemplar per subministrar una atenció urgent de qualitat. Aquest treball s' ha elaborat a partir de dues publicacions, que constitueixen la base d'aquesta tesi, i en els annexos s' inclouen altres treballs realitzats en els darrers 6 anys, en la mateixa línia de recerca. Dels dos articles que constitueixen aquesta tesi, el primer d' ells descriu un canvi organitzatiu en un SUH respecte de l'atenció urgent del pacient gran. S'explica com es va dissenyar el canvi, les eines utilitzades, els nous protocols instaurats, la creació d'espais nous per a atenció adaptada, la formació dels professionals i la creació d'una xarxa col·laborativa amb altres dispositius assistencials. Els resultats mostren que és possible un canvi conceptual en l'assistència de l'adult gran i com aquest canvi comporta una disminució progressiva de la taxa d'ingrés hospitalari des del SUH en els últims 10 anys, després de la instauració d'un Programa de Fragilitat. Íntimament lligada als SUH, existeixen les Unitats d' Estada Curta (UEC), en les quals ha influït també de forma significativa el canvi demogràfic. En el segon treball d'aquesta tesi, es van estudiar 302 pacients de la UEC durant un període de 2 mesos, als quals es va realitzar l'escala de fragilitat Fràgil-VIG. Es va analitzar la mortalitat en funció del grau de fragilitat, obtenint-se una intensa correlació entre fragilitat i risc de mort; es va observar que l'aplicació d'aquesta escala a la UEC és factible i és útil per discriminar una població de risc i delimitar les seves necessitats clíniques, socials i funcionals. Permet, potencialment, individualitzar l' assistència. Ambdós treballs obren línies de futurs projectes relacionats amb l'atenció urgent al pacient ancià, la identificació de riscos a l'ingrés, i de les necessitats dels pacients, la seva fragilitat i la seva repercussió, tant per al mateix pacient com per al sistema sanitari.

[es] El envejecimiento poblacional y el cambio demográfico afectan a todos los sectores de la sociedad actual. Desde el punto de vista sanitario, la demanda de atención de esta población es cada vez mayor en la atención primaria, en el ámbito hospitalario, y también en los Servicios de Urgencias Hospitalarios (SUH), que es el marco en el que se centra esta tesis. Los adultos mayores tienen altas necesidades sanitarias, pero también características particulares, que deben contemplarse para suministrar una atención urgente de calidad. Este trabajo se ha elaborado a partir de dos publicaciones, que constituyen la base de esta tesis, y en los anexos se incluyen otros trabajos realizados en los últimos 6 años, en la misma línea de investigación. De los dos artículos que constituyen esta tesis, el primero de ellos describe un cambio organizativo en un SUH respecto de la atención urgente del paciente mayor. Se explica cómo se diseñó el cambio, las herramientas utilizadas, los nuevos protocolos instaura-dos, la creación de espacios nuevos para atención adaptada, la formación de los profe-sionales y la creación de una red colaborativa con otros dispositivos asistenciales. Los resultados muestran que es posible un cambio conceptual en la asistencia del adulto mayor y cómo ese cambio comporta una disminución progresiva de la tasa de ingreso hospitalario desde el SUH en los últimos 10 años, tras la instauración de un Programa de Fragilidad. Íntimamente ligada a los SUH, existen las Unidades de Estancia Corta, en las que ha influido también de forma significativa el cambio demográfico. En el segundo trabajo de esta tesis, se estudiaron 302 pacientes de la Unidad de Estancia Corta (UEC) durante un periodo de 2 meses, a los que se realizó la escala de fragilidad Frágil-VIG. Se anali-zó la mortalidad en función del grado de fragilidad, obteniéndose una intensa correla-ción entre fragilidad y riesgo de muerte; se observó que la aplicación de esta escala en la UEC es factible y es útil para discriminar una población de riesgo y delimitar sus ne-cesidades clínicas, sociales y funcionales. Permite, potencialmente, individualizar la asistencia. Ambos trabajos abren líneas de futuros proyectos relacionados con la atención urgente al paciente anciano, la identificación de riesgos al ingreso y de las necesidades de los pacientes, su fragilidad y su repercusión, tanto para el propio paciente como para el sistema sanitario.