[ca] La intel·ligència artificial (IA) ha accelerat l'avenç de nombrosos camps, especialment on les dades i els recursos computacionals són fàcilment accessibles. Aquesta tesi explora dos d'aquests dominis: la conducció autònoma i les arts visuals, centrant-se en millorar l'eficiència, la interpretabilitat i el potencial creatiu a través d'aplicacions innovadores de mecanismes d'atenció i percepció visual. A l'àmbit de la conducció autònoma, abordem el desafiament d'entrenar models d'una manera més eficient respecte a la utilització de dades d'entrenament, evitant alhora una sobrecàrrega computacional durant la pròpia conducció autònoma. Presentem una nova funció de cost basada en el concepte d'atenció guiada per a models profunds tipus extrem a extrem, millorant significativament l'eficiència i la interpretabilitat durant l'ús. Aquest enfocament elimina la necessitat de xarxes d'emmascarament dedicades, cosa que redueix els requisits computacionals sense perjudicar el rendiment. A més, investiguem l'estabilitat en la conducció de models d'extrem a extrem, proposant una nova funció de cost que separa l'atenció en objectes dinàmics i regles de trànsit, millorant la transparència dels processos de presa de decisions i aplanant el camí per a la integració de dades basades en la mirada humana. Alhora, abordem els desafiaments que planteja la IA generativa en les arts visuals. Tot i la immensa quantitat de dades i de requisits computacionals per entrenar models generatius per crear imatges mai abans vistes, observem una preocupant manca de dades d'entrenament noves, cosa que podria portar a conseqüències catastròfiques. La nostra feina se centra a explotar els models existents de manera més eficaç mitjançant el desenvolupament de nous mètodes d'interacció i la reutilització dels components del model per a tasques que van més enllà de l'entrenament original. Presentem noves tècniques per millorar les capacitats creatives dels models generatius, proposem mètodes per avaluar el seu impacte en la comunitat artística i explorem interfícies innovadores per a la col·laboració entre humans i IA en la creació d'art. Mitjançant experiments extensos i anàlisis crítiques, demostrem que els nostres enfocaments fan avançar l'estat de l'art en els seus camps respectius i revelen sinergies inesperades entre els sistemes autònoms i les aplicacions creatives d'IA. Aquesta tesi contribueix al desenvolupament de sistemes de conducció autònoma més interpretables i eficients, alhora que amplia els límits de la creació d'art assistida per IA de formes que respecten i milloren la creativitat humana.

[es] La inteligencia artificial (IA) ha acelerado el avance de numerosos campos, en particular donde los datos y los recursos computacionales son fácilmente accesibles. Esta tesis explora dos de estos dominios: la conducción autónoma y las artes visuales, centrándose en mejorar la eficiencia, la interpretabilidad y el potencial creativo a través de aplicaciones innovadoras de mecanismos de atención y percepción visual. En el ámbito de la conducción autónoma, abordamos el desafío de entrenar modelos de una manera más eficiente respecto a la utilización de datos de entrenamiento, evitando al mismo tiempo una sobrecarga computacional durante la conducción autónoma propiamente. Presentamos una nueva función de coste basada en el concepto de atención guiada para modelos profundos tipo extremo a extremo, mejorando significativamente la eficiencia y la interpretabilidad durante su uso. Este enfoque elimina la necesidad de redes de enmascaramiento dedicadas, lo que reduce los requisitos computacionales sin perjudicar el rendimiento. Además, investigamos la estabilidad en la conducción de modelos de extremo a extremo, proponiendo una nueva función de coste que separa la atención en objetos dinámicos y reglas de tráfico, mejorando la transparencia de los procesos de toma de decisiones y allanando el camino para la integración de datos basados en la mirada humana. Al mismo tiempo, abordamos los desafíos que plantea la IA generativa en las artes visuales. A pesar de la inmensa cantidad de datos y de requisitos computacionales para entrenar modelos generativos para crear imágenes nunca antes vistas, observamos una preocupante falta de datos de entrenamiento nuevos, lo que podría llevar a consecuencias catastróficas. Nuestro trabajo se centra en explotar los modelos existentes de manera más eficaz mediante el desarrollo de nuevos métodos de interacción y la reutilización de los componentes del modelo para tareas que van más allá de su entrenamiento original. Presentamos técnicas novedosas para mejorar las capacidades creativas de los modelos generativos, proponemos métodos para evaluar su impacto en la comunidad artística y exploramos interfaces innovadoras para la colaboración entre humanos e IA en la creación de arte. A través de experimentos extensos y análisis críticos, demostramos que nuestros enfoques hacen avanzar el estado del arte en sus respectivos campos y revelan sinergias inesperadas entre los sistemas autónomos y las aplicaciones creativas de IA. Esta tesis contribuye al desarrollo de sistemas de conducción autónoma más interpretables y eficientes, al tiempo que amplía los límites de la creación de arte asistida por IA de formas que respetan y mejoran la creatividad humana.