[ca] Introducció: La recerca i el desenvolupament de nous medicaments orfes ha estat limitada per la manca de coneixement sobre les malalties, la previsible manca de retorn de la inversió realitzada en absència d'incentius, i la manca de metodologies específiques per utilitzar en poblacions petites. Deu anys després de l'aprovació de la Regulació Europea sobre Medicaments Orfes (ER 141/2000), el nombre de medicaments destinats al tractament de malalties minoritàries ha augmentat significativament. L'anàlisi del tipus d'evidència científica i els assajos clínics duts a terme per recolzar l'autorització de comercialització de medicaments orfes a Europa permetrà analitzar el grau d'utilització de metodologies alternatives destinades a incrementar l'eficiència dels assajos clínics en poblacions petites, disposar d'una referència per explorar l'aplicabilitat d'aquestes metodologies alternatives, i comparar els mètodes actualment utilitzats per dur a terme assajos clínics en el camp de les malalties minoritàries en relació amb els mètodes alternatius proposats. Objectius: Analitzar les característiques dels assajos clínics principals duts a terme amb els medicaments orfes autoritzats a Europa des de l'entrada en vigor de la Regulació Europea sobre Medicaments Orfes a l'any 2000, amb l'objectiu d'explorar si hi ha oportunitats per a l'aplicació de metodologies alternatives en el disseny d'assajos clínics. Mètodes: Es va dur a terme una revisió de les característiques administratives, farmacològiques, reguladores i clíniques pels primers 100 medicaments orfes aprovats a Europa des de l'entrada en vigor de la Regulació europea específica (ER 141/2000) a l'any 2000 i fins a Desembre de 2014. La informació recollida va ser posteriorment sistematitzada i analitzada. Resultats: Des de l'entrada en vigor de la Regulació Europea sobre Medicaments Orfes a l'any 2000 i fins a Desembre de 2014, 100 medicaments orfes diferents han estat autoritzats a Europa per a 125 indicacions terapèutiques, cobrint fins a 84 malalties diferents. La oncologia és l'àrea amb un major nombre de medicaments autoritzats. Les metodologies alternatives rarament s'han utilitzat. En general, les dades suggereixen que la robustesa metodològica de l'evidència científica que recolza l'aprovació d'indicacions terapèutiques per medicaments orfes és usualment baixa. El grau de raresa i el tipus de condicions mèdiques van influenciar en les característiques dels assajos clínics duts a terme. Conclusions: Les característiques dels assajos clínics principals duts a terme amb medicaments orfes a Europa des de l'entrada en vigor de la Regulació Europea sobre Medicaments Orfes a l'any 2000 suggereixen que hi ha espai per explorar la possible aplicació de metodologies alternatives en la realització d'assajos clínics en el camp de les malalties minoritàries.

[es] Introducción: La investigación y el desarrollo de nuevos medicamentos huérfanos han estado limitados por la falta de conocimiento sobre las enfermedades, la previsible falta de retorno de la inversión realizada en ausencia de incentivos, y la ausencia de metodologías específicas para aplicar en poblaciones pequeñas. Diez años después de la aprobación de la Regulación Europea sobre Medicamentos Huérfanos (ER 141/2000), el número de medicamentos destinados al tratamiento de enfermedades raras ha aumentado significativamente. El análisis del tipo de evidencia científica y los ensayos clínicos llevados a cabo para apoyar la autorización de comercialización de medicamentos huérfanos en Europa permitirá analizar el grado de utilización de metodologías alternativas destinadas a incrementar la eficiencia de los ensayos clínicos en poblaciones pequeñas, disponer de una referencia para explorar la aplicabilidad de estas metodologías alternativas, y comparar los métodos actualmente utilizados para llevar a cabo ensayos clínicos en el campo de las enfermedades raras en relación con los métodos alternativos propuestos. Objetivos: Analizar las características de los ensayos clínicos principales llevados a cabo con los medicamentos huérfanos autorizados en Europa desde la entrada en vigor de la Regulación Europea sobre Medicamentos Huérfanos en el año 2000, con el objetivo de explorar si hay espacio para la aplicación de metodologías alternativas en el diseño de ensayos clínicos. Métodos: Se llevó a cabo una revisión de las características administrativas, farmacológicas, reguladoras y clínicas para los primeros 100 medicamentos huérfanos aprobados en Europa desde la entrada en vigor de la Regulación europea específica (ER 141/2000) en el año 2000 y hasta Diciembre de 2014. La información recogida fue posteriormente sistematizada y analizada. Resultados: Desde la entrada en vigor de la Regulación Europea sobre Medicamentos Huérfanos en el año 2000 y hasta Diciembre de 2014, 100 medicamentos huérfanos diferentes han sido autorizados en Europa para 125 indicaciones terapéuticas, cubriendo hasta 84 enfermedades diferentes. La oncología es el área con un mayor número de medicamentos autorizados. Las metodologías alternativas raramente se han utilizado. En general, los datos sugieren que la robustez metodológica de la evidencia científica que apoya la aprobación de indicaciones terapéuticas para medicamentos huérfanos es usualmente baja. El grado de rareza y el tipo de condiciones médicas influenciaron en las características de los ensayos clínicos llevados a cabo. Conclusiones: Las características de los ensayos clínicos llevados a cabo con medicamentos huérfanos en Europa desde la entrada en vigor de la Regulación Europea sobre Medicamentos Huérfanos en el año 2000 sugieren que hay espacio para explorar la posible aplicación de metodologías alternativas en la realización de ensayos clínicos en el campo de las enfermedades raras.