[ca] Aquesta tesi doctoral analitza la controvèrsia al voltant de la regulació d'accés al Park Güell (Barcelona) entre 2007 i 2013 amb l'objectiu de contribuir al debat acadèmic a l'entorn de la política del turisme. Després de presentar una descripció en profunditat dels esdeveniments seguint l'estructura d'una tragèdia grega, es despleguen una sèrie de qüestions que pretenen ampliar i complementar les aproximacions normatives, comunicatives i crítiques dels estudis de turisme seguint els postulats teòrics i metodològics del pensament relacional. L'anàlisi de la controvèrsia ens permet desgranar el procés de traducció que va permetre a l'Ajuntament de Barcelona resoldre una situació de rebuig inicial i imposar la regulació d'accés al parc. Pel que fa als resultats de la recerca, es presenta una proposta de conceptualització relacional del fenomen turístic que emana de diferents aproximacions i escoles i que permet abordar el turisme com a efecte d'associacions heterogènies, com una ecologia de pràctiques mundanes, com un esdeveniment en moviment i com una esfera de negociació a través de l'espai i la seva multiplicitat. En segon lloc, es s'analitzen els diferents mecanismes que van permetre consolidar la polítiques turística al Park Güell, evidenciant el procés de desbordament inicial i posterior desplaçament de les qüestions en joc, així com la desarticulació del debat públic al voltant del turisme. En tercer lloc, s'aprofundeix en el debat sobre els béns comuns en un marc de desacord vers la normalització de la regulació d'accés com a única solució possble al problema de la massificació turística.

[en] This doctoral thesis analyses the controversy surrounding the Park Güell (Barcelona) access regulation between 2007 and 2013 with the aim of contributing to academic debate in the environment of tourism policy. After presenting an in-depth description of events following the structure of a Greek tragedy, a number of issues are deployed that aim to extend and complement the regulatory, communicative and critical approaches of tourism studies following the theoretical and methodological postulates of relational thinking. The analysis of the controversy allows us to unravel the translation process that allowed the City of Barcelona to resolve an initial rejection situation and impose the regulation of access to the park. As regards the results of the research, a proposal is presented for the relational conceptualization of the phenomenon of tourism that emanates from different approaches and schools, and which allows tourism to be addressed as the effect of heterogeneous associations, as an ecology of mundane practices, as a moving event and as a sphere of negotiation through space and its multiplicity. Secondly, the various mechanisms that enabled tourism policies to be consolidated in Park Güell are being analysed, highlighting the process of initial overflow and subsequent displacement of the issues at stake, as well as the disorganisation of public debate around tourism. Thirdly, the debate on common goods is being deepened within a framework of disagreement about the standardisation of access regulation as the only possible solution to the problem of mass tourism.