[ca] Introducció: L'etiologia de les escoliosis idiopàtiques (EI) i els factors relacionats amb la progressió de la corba són insuficientment coneguts. Els objectius del present treball foren: 1) Estudiar la relació entre la velocitat de creixement de la talla i la velocitat de creixement de l'angle, 2) demostrar que l'estabilització del creixement de l'angle té lloc al mateix temps que l'estabilització del creixement de la talla, 3) demostrar que la relació entre la talla i l'angle es modifica pel tractament i l'evolutivitat de la corba, i 4) avaluar la utilitat del signe de Risser com a factor predictiu en les EI de l'adolescent. Pacients i mètode: Estudi retrospectiu d'una cohort de 132 noies que complien els criteris d'inclusió: EI de l'adolescent, angle de Cobb &#8805;10°, data de menarquia coneguda, seguiment mínim de 2 anys en controls semestrals. Les principals variables recollides foren: talla i angle per a calcular les velocitats de creixement de talla i d'angle, progressió de &#8805;4°/any, tipus de tractament i signe de Risser. Els increments de talla i d'angle al llarg del període d'estudi es van ajustar segons diferents models de regressió curvilínia. Es considerava que el creixement s'estabilitzava quan el pendent, calculat entre dos punts de temps consecutius, canviava de signe o s'apropava a 0. Els coeficients de correlació entre la talla i l'angle per a mesures repetides es van estimar intra i intersubjectes. Resultats: L'edat mitjana de diagnòstic i de menarquia fou de 11.6 (DE 2.47) i 12.8 (DE 1.18) anys, respectivament. El pic de velocitat de la talla tenia lloc 1 any abans de la menarquia en tota la mostra. El pic de creixement de l'angle s'observava només en les corbes progressives 1 any pre-menarquia. La funció cúbica fou la que millor ajustava els valors de la talla (R2=0.329) i el pendent canviava de signe un any post-menarquia. La funció potència fou la millor per a l'angle (R2=0.038), essent el pendent proper a 0 al voltant de la menarquia. Al comparar la talla mitjana en cada període amb la del període immediatament anterior, s'aprecien diferències estadísticament significatives fins els 2.5-3 anys post-menarquia, tot i que després del primer any les diferències foren clínicament irrellevants. Respecte als valors mitjans d'angle, les diferències foren significatives en els mesos previs a la menarquia. El signe de Risser quan es produeix el pic de màxima velocitat de creixement fou 0 en el 91.5% dels casos; en el moment de la menarquia fou de 0 en el 52.9%; un any post-menarquia fou 0 en només el 2.1% de les noies, presentant valors d'un rang de 1 a 4 en percentatges diversos. Conclusions: 1. L'evolució no lineal de l'angle va impedir utilitzar la velocitat de creixement d'aquest en l'estudi de la progressió de les EI. De tota manera, s'aprecia una relació estadísticament significativa entre els valors absoluts de talla i angle, essent més forta en el grup de nenes tractades amb observació, i no sotmeses a la inferència de l'ortesi. 2. Es demostra que el creixement tendeix a l'estabilització un any després de la menarquia per als valors de la talla i al voltant de la menarquia per als valors de l'angle. 3. Hi ha un creixement estadísticament significatiu fins als 2.5 anys post-menarquia per a les noies amb observació i en els 6 mesos abans a la menarquia per a les noies tractades amb ortesi i/o amb corbes progressives. 4. Un signe de Risser de 0 informa d'una alta probabilitat de progressió potencial de la corba, però altres estadiatges del Risser no són d'utilitat per a determinar el final del creixement de la talla i de la corba.

[en] Background: Ethiology of idiopathic scoliosis (IS) still remains inadequately known, as well as factors related to curve progression. It is commonly accepted that a relation between curve progression and growth exists, but there is a lack of prospective studies on this matter in the medical literature. Main objectives of the present study were: 1) To study the relation between height growth velocity (HGV) and angle growth velocity (AGV) in IS, 2) to demonstrate that angle growth stabilisation occurs at the same time that height growth stabilisation, 3) to demonstrate that the relation between height and angle is modified by treatment type and curve progression and 4) to assess utility of Risser sign as a progression predictor in adolescent IS. Patients and methods: Retrospective study of a cohort of 132 girls who met the inclusion criteria: Adolescent IS, Cobb angle &#8805;10°, menarche date known, follow-up of at least 2 years in 6 months controls. Main variables collected were height and Cobb angle to calculate HGV and AGV, progression &#8805;4°/year, treatment (observation or bracing) and Risser sign. Several curvilinear regression models adjusted height and angle changes over time. The slope between each consecutive time points (first derivative function) was calculated. Growth was considered stabilised when slope changed its sign or was negligible. Height and Cobb angle correlation coefficients for repeated measures were estimated within subjects. Results: Mean diagnosis and menarche age were 11.6 (SD 2.47) and 12.8 (SD 1.18) years, respectively. Peak height velocity occurred 1 year before menarche in progressive and no-progressive groups. However, angle growth peak was observed only in progressive curves, and occurred 1 year before menarche as well. Cubic was the best function for height (R2=0.329) and slope changed sign at one year post-menarche. Power function was the best for Cobb angle, but with a small adjustment (R2=0.038), slope was negligible around menarche time. When comparing mean heights values in every period with the previous ones, we observed statistically significant differences till 2.5-3 years post-menarche, although after the first year differences were clinically irrelevant. As to mean angles, differences were significant since 1 year pre-menarche to menarche. Risser at time of maximal progression risk (1 year pre-menarche) was 0 in 91.5% cases; at menarche (angle stabilisation) was 0 in 52.9%; at 1 year post-menarche (height stabilisation) was 0 in only 2.1% girls, with values ranging 1 to 4 in different percentages. Conclusions: 1. The lack of a linear evolution of angle did not afford to find a correlation between HGB and AGV. Nevertheless, it exists a statistically significant relation between height and angle absolute values that is stronger in the group of girls managed only with observation, not interfered by orthosis effect. 2. The mathematical model used demonstrates that growth tends to stabilisation at one year after menarche (for height values) and around menarche date (for angle values). 3. There is a statistically significant growth till 2.5 years after menarche in girls managed with observation and in the 6 months previous to menarche in girls managed with brace and/or progressive curves. 4. A Risser sign of 0 informs of a high probability of potential curve progression, but other Risser stages are not useful to determine the end of height and curve growth.