[ca] La coherència quàntica, o la propietat dels sistemes que es troben en una superposició d'estats capaç de donar lloc a patrons d'interferència en els experiments adequats, és el segell distintiu de la mecànica quàntica. Més enllà de les seves fascinants implicacions epistemològiques, la coherència quàntica resulta també un recurs valuós a l'hora de dur a terme diferents tasques quàntic-informacionals i ha estat fins i tot emprada en la descripció de certs processos biològics. Per aquest motiu s'ha fet necessari el desenvolupament d'una teoria de recursos que formalitzi rigorosament la noció de coherència, i que permeti així quantificar la coherència present en els sistemes físics, així com estudiar la seva manipulació amb vista a un millor aprofitament d'aquest recurs. Aquesta tesi doctoral pretén contribuir a la teoria de la coherència de la següent manera. En primer lloc, demostrem que la coherència, tal com la teoria la formalitza, està sòlidament ancorada en la física dels interferòmetres ­—almenys en el context de les Operacions Estrictament Incoherents—, i encarna, per tant, el seu propi principi operacional. En segon lloc, després de fer notar que els estats poden ser entesos com a canals de "output" constant, emprenem la generalització de la teoria de la coherència dels estats a la teoria dels canals. En concret, proposem diverses maneres de mesurar el contingut en coherència d'un canal quàntic i el calculem considerant dues classes diferents d'operacions del tipus "free": Operacions Incoherents i Operacions Màximament Incoherents. Finalment, investiguem si la coherència pot ser també testimoni d'alguna manifestació de no classicitat diferent dels propis efectes interferomètrics. En particular, analitzem la connexió de la coherència amb la no classicitat dels processos estocàstics quàntics, tant en el règim markovià com en el no markovià.

[en] Quantum coherence, or the property of systems which are in a superpo- sition of states yielding interference patterns in suitable experiments, is the main hallmark of departure of quantum mechanics from classical physics. Besides its fascinating epistemological implications, quantum coherence also turns out to be a valuable resource for quantum information tasks, and has even been used in the description of fundamental biological processes. This calls for the development of a resource theory which rigorously formalizes the notion of coherence, that further allows both to quantify the coherence present in physical systems and to study its manipulation in order to better leverage it. This thesis intends to make a contribution to the recently built resource theory of coherence in a number of ways. First, we show that coherence, as formalized by its resource theory, is soundly grounded in the physics of interferometers&#8212;at least in the con- text of Strictly Incoherent Operations&#8212;and thus embodies its operational foundations. Second, we note that states can be thought of as constant-output channels, and start to generalize the coherence theory of states to that of channels. In particular, we propose several measures of the coherence content of a channel and further compute them when considering two different classes of free operations: Incoherent Operations and the largest set of Maximally Incoherent Operations. Finally, we investigate the question whether coherence can witness some other manifestations of non-classicality (we mean, beyond interference effects). In particular, we analyze the connection of coherence to the non-classicality of quantum stochastic processes both in the Markovian and in the non-Markovian regimes.