[ca] L'agricultura urbana (AU) promou ciutats resilients i sostenibles en proveir aliments segurs i generar beneficis ambientals, econòmics i socials. La seva aplicació varia des de sistemes interiors fins a exteriors, inclosos hivernacles integrats en terrats (iRTG) i granges verticals (VF), encara que qüestions reguladores relacionades amb la qualitat de l'aire en dificulten la implementació. En particular, l'acumulació a l'interior de compostos orgànics volàtils (COVs) planteja riscos per a la salut. Amb l'expansió de sistemes d'AU, s'espera un augment dels COVs biogènics (COVBs) emesos per les plantes, però no se sap l'impacte final a causa de la interacció de múltiples factors. Per tant, cal monitoritzar-les per comprendre les implicacions en la qualitat de l'aire i la salut humana a l'AU. Es van realitzar múltiples avaluacions en un iRTG i en un VF d'interior, amb plantes com mongeta tendra, tomàquet i alfàbrega. La dissertació té com a objectiu definir la seguretat basada en les emissions de BCOV en entorns d'AU, abordant els nivells d'emissió, els llindars de seguretat, els factors influents i els riscos potencials per a la salut. La investigació va incloure la configuració del mostreig, la recol·lecció d'emissions, l'anàlisi de dades i la validació dels resultats. Es van fer servir eines i tècniques específiques, juntament amb directrius oficials. En general, els nivells mitjans es van mantenir en el rang de ppb, assolint els seus màxims a la fase de creixement i els seus mínims cap a la fi del cultiu. A l'iRTG, la mongeta i el tomàquet van mostrar tendències similars, en les quals els monoterpens (MTs) van prevaldre inicialment, seguits pels derivats de la lipoxigenasa (LOXs) i els monoterpens oxigenats (OMTs). Menys comuns van ser els sesquiterpens (STs) i els fenilpropanoides (PHs). Al VF, els patrons d'emissió de l'alfàbrega van variar segons el tractament de llum. Un espectre blau va produir altes emissions a la fase jove del cultiu, mentre que l'espectre vermell va estimular les emissions, més baixes, a la fase madura. Van prevaldre els OMTs, seguits pels LOXs, els STs, els MTs i els PHs. Per la mateixa espècie, diferents tendències van sortir entre iRTG i VF. El llindar de seguretat es va avaluar davant dels límits oficials a l'interior (LCI), fixats per l'ACA o amb fitxes tècniques de l'ECHA. Tot i les escasses referències, cap COVB mesurat va excedir els LCIs, amb emissions mitjanes significativament més baixes. Es van observar becs aïllats, però poc rellevants. A més, a l'última fase de l'estudi es van detectar nivells més grans en ambients interiors comuns que als espais d'AU. En general, es va destacar la complexa interacció entre els factors ambientals i la biologia vegetal a les emissions de COVBs. Entre aquests, temperatura, humitat i concentració de CO2 van exercir un efecte significatiu. Si bé la radiació va tenir un impacte mínim a l'iRTG, la il·luminació artificial a la VF va influir en la concentració i perfil de les emissions. El desenvolupament morfològic del cultiu també va afectar les emissions. En aquest estudi es van aplicar diverses tècniques de mostreig de volàtils: oberts, semioberts i tancats, tant actius com passius, en temps curts o llargs. A causa de l'exercici analític es va triar el mostreig actiu en cambra estàtica. L'ús de diferents absorbents i tècniques analítiques també va donar resultats consistents, i va corroborar els resultats originals. Es van recomanar futures exploracions en altres espècies en conjunt amb diversos tractaments nutritius i factors d'exposició, així com de mètodes ulteriors i materials de mostreig per a la millora de l'estudi. A més, la investigació dels efectes positius relacionats amb els COVBs podria suportar el desenvolupament agronòmic i l'expansió de l'AU.

[en] Urban Agriculture (UA) is recognized for its potential to foster resilient and sustainable cities by ensuring reliable food supply and generating benefits across environmental, economic, and societal domains. UA applications range from indoor to outdoor setups, including integrated Rooftop Greenhouses (iRTGs) and Vertical Farms (VFs) but their implementation is challenging due to air quality concerns and regulatory issues. Indoor pollution accumulation, particularly of Volatile Organic Compounds (VOCs), poses health risks. With the expansion of UA installations, biogenic VOCs (BVOCs) plants-emitted are expected to increase, but their impact's prediction is difficult due to interplaying factors. Monitoring BVOC emissions is then necessary to understand their implications on air quality and human health within UA. Multiple assessments were conducted in a building iRTG and an indoor VF, involving plants like green bean, tomato, and basil. The dissertation aims to define safety based on BVOC emissions, addressing emission levels, safety thresholds, factors influencing emissions, and potential health risks in UA environments. The research comprised the sampling and post-sampling setup, field emissions collection, data analysis, and result validation. Specific tools like chambers and analytical instruments were used, along with official guidelines. The research examined BVOC emission trends in the two UA systems. BVOC levels remained within ppb on average, peaking during the initial growth phase and declining later. In the iRTG, beans and tomatoes showed similar emission trends, with monoterpenes (MTs) dominating early, followed by lipoxygenase derivatives (LOXs) and oxygenated monoterpenes (OMTs). Sesquiterpenes (STs) and phenylpropanoids (PHs) were less common. In the VF, emission patterns varied with light treatment. Blue light led to high early emissions, while red light resulted in later emissions, though fewer. OMTs were most abundant overall, followed by LOXs, STs, MTs, and PHs. Emission trends differed for basil between iRTGs and VFs. The safety of BVOC emissions was assessed by comparing concentrations against official indoor limits (LCIs) set by the ECA or detailed factsheets from the ECHA. Despite the few LCIs determined for BVOCs, none of the measured were exceeding, with average emissions significantly lower than reference LCIs. Some scattered bursts were observed but deemed non-threatening. Comparative assessments suggested higher emission exposure in common indoor environments compared to UA spaces, indicating minimal health risks from UA-related emissions. Overall, the research highlighted the complex interplay between environmental factors and plant biology in BVOC emissions. Among these, temperature, humidity, and CO2 concentration significantly affected plant emissions, with lighting playing a crucial role, especially in VF. While radiation had minimal impact in iRTG, artificial lighting in VF influenced emission quantity and blend. Plant morphology also influenced BVOC emissions, with variations observed across growth stages. Various volatile sampling techniques were applied to study BVOC emissions. Initially, open, semi-open, and closed sampling methods were tested, both active and passive, for short or long terms. Active sampling in a static enclosure was preferred based on reliability, precision, and accuracy of emissions measurement. Alternative approaches using different sorbent materials and analytical techniques yielded consistent findings, affirming the effectiveness and technical advancements in BVOC sampling. Future research could explore additional plant species utilizing alternative fertilizers and varying factors exposure, as well as new sampling methods and materials to enhance final outcomes and study application. Investigating also BVOCs positive effects may hold promise for agronomic development and UA expansion.