BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Els objectius que persegueix aquest estudi estan relacionats amb diferents aspectes de la depredació de glans pregerminades de tres espècies de Quercus sp. (Quercus faginea Lam., Quercus rotundifolia Lam. i Quercus coccifera L.) en parcel·les experimentals de reforçament poblacional situades en sis hàbitats diferents del Parc Natural del Carrascal de la Font Roja. Aquests hàbitats corresponen a: Bosc caducifoli, carrascal tancat, carrascal obert, carrascal de solana, cultius abandonats amb posterior repoblació de Pinus halepensis Mill. i cultius recentment abandonats. S'analitza tant l'efecte dels hàbitats com de les espècies que presenten major depredació i, a més, s'estudia les possibles diferències entre la depredació comesa per menuts rosegadors, com ratolins (Apodemus sylvaticus L.), i per senglars (Sus scrofa L.), també, entre espècies i hàbitats. Els resultats obtinguts mostren que la depredació respon davant el tipus d'hàbitat més que davant l'espècie; no s'observa preferències clares davant alguna de les espècies de Quercus sp. estudiades. A nivell general, els hàbitats que presenten major depredació són el bosc caducifoli i els cultius recentment abandonats. Cadascun d'aquests hàbitats està relacionat significativament amb un tipus de depredador. En el cas del bosc caducifolio és el senglar el major depredador, mentre que en els cultius recentment abandonats són els menuts rosegadors.

[en] The objectives of this study are related to several topics about predation of pre-germinated acorns of tree Oak species (Quercus faginea Lam., Quercus rotundifolia Lam. and Quercus coccifera L.) in sampling plots situated on six different habitats of the Carrascal de la Font Roja Natural Park: deciduous forest, closed oak forest, open oak forest, South facing slope oak forest, oldfields with pine tree plantations and abandoned croplands. We analyzed the effect of the habitats and the species affected by predation. Moreover, we analyzed the differences of predation by rodents, as mice (Apodemus sylvaticus L.) and predation by wild boars (Sus scrofa L.). Both analysis were carried out within Oak species and within habitats. The results showed clear differences between habitats but no significant differences were found between Oak species. Generally speaking, the habitats with higher predation rates were deciduous forest and recently abandoned crop fields. Each of these habitats was related to a predator. In the case of deciduous forest, wild boards showed the higher rates, meanwhile in recently abandoned crop fields, mice were the main predators.
[ca] En aquest article, Joan Francesc Mira reflexiona sobre la recepció de les escriptures sagrades partint de l'experiència de la traducció dels evangelis (2004). En aquest text, argumenta sobre la pertinència de traduir els evangelis en una versió modernitzada, que respecte la qualitat narrativa dels relats. Defensa la necessitat de fer-ne una traducció adreçada a un lector contemporani que la llija pel gust de la lectura, com un clàssic de la literatura. Això contrasta amb el que s'ha fet en la major part de les traduccions dels evangelis, que els tradueixen com a textos sagrats adreçats als creients, en una traducció ajustada a la tradició fixada per l'Església.

[en] In this article, Joan Francesc Mira reflects on the reception of the sacred scriptures based on the experience of translating the Gospels (2004). In this text, he discusses the relevance of translating the Gospels into a modernised version, which respects the narrative quality of the accounts. He advocates the need to translate the Gospels into a version addressed to a contemporary reader who reads them for pleasure, as a classic of literature. This is in contrast to what has been done in most translations of the Gospels, which have been translated as sacred texts addressed to believers, in a translation in line with the tradition established by the Church.
[ca] El present article pretén fer una exposició de quin és l'estat de les poques restes arquitectòniques que queden a Guardamar i dels preceptes que va idear l'enginyer Larramendi en la reconstrucció de les vivendes després del sisme de 1829. Es proposa la hipòtesi que alguns elements ja s'havien perdut en època primerenca o que estaven absents des del començament. També es tracta la pervivència dels noms inicials dels carrers de la nova població.

[en] This article is intended as a warning about the few architectural remains left in Guardamar and the precepts he devised Larramendi engineer in housing reconstruction after the earthquake of 1829. The hypothesis that some elements had already lost is proposed in times early or they were absent from the beginning. También se trata la pervivencia de los nombres iniciales de las calles de la nueva población.
[ca] En aquest article s'analitzen les relacions existents entre l'ús de la llengua catalana al País Valencià i la inseguretat lingüística. La mostra estudiada, representativa de l'univers estudiat, està formada per 2190 estudiants dels últims anys de l'ensenyament obligatori (entre 14 i 16 anys) de 31 centres d'educació secundaria de la zona del País Valencià on es parla la llengua catalana. Per a l'estudi de la inseguretat lingüística s'han construït dos índexs: un sobre la inseguretat lingüística formal, és a dir, sobre la consciència que tenen els parlants de la distància entre els usos lingüístics normatius i els usos lingüístics propis, i un altre de la percepció i les creences sobre la inseguretat lingüística, que inclou factors com ara l'autoavaluació de la inseguretat en els usos lingüístics personals, de la qualitat de la llengua, dels models formals de referència, de la inseguretat en l'estatus o de la inseguretat en la identitat. L'anàlisi dels resultats mostra que mentre la percepció de la inseguretat lingüística és menor per als joves més formats lingüísticament i amb un major índex d'ús de la llengua, la inseguretat formal és major precisament entre aquests joves, resultat que s'interpreta com a conseqüència de la major consciència normativa d'aquests. Per últim, l'article fa algunes reflexions sobre el concepte teòric de la inseguretat lingüística.

[en] In this article we analyse the relationship between the use of the Catalan language in the Valencian Country and the linguistic insecurity of students in their last years of compulsory education (between age 14 and 16). Two different indexes have been produced: the first as regards the formal linguistic insecurity (the consciousness of the distance between the normative linguistic usages and the speakers' own usages), and the second concerning the perception and the beliefs as regards this linguistic insecurity. The analysis of the results shows that those students who have the best linguistic competence and use the Catalan language most often, have a lower perception of their own linguistic insecurity but a higher formal linguistic insecurity. This contradiction could be interpreted as being a result of their better linguistic competence. The paper also offers some reflections on the theoretical concept of linguistic insecurity.
[ca] L'autor presenta un ventall de polítiques orientades a mantenir la integritat dels espais ecolingüístics, relacionades amb la traducció, amb l'ensenyament de llengües, amb l'intercanvi de productes culturals i, en general, amb la gestió dels intercanvis lingüístics.

[en] The author presents a range of policies aimed at maintaining the integrity of the ecolinguistic spaces related to translation, language teaching, to the exchange of cultural products and, in general, to the management of linguistic interchanges.
[ca] El País Valencià ha vist en la darrera dècada un creixement desmesurat dels processos productius que ha conduït inevitablement a una degradació del territori sense precedents. L'increment de la petjada ecològica, material i de carboni, alhora, ha conduït a la generació de multitud de conflictes socioecològics. Se'n proposa una tipologia dels conflictes socioecològics formada per 5 categories —derivats de processos urbanístics, d'infraestructures, contaminació i salut pública, l'extracció dels recursos minerals i l'ús del recurs hídric—, que els classifica i ubica en el 'Mapa dels conflictes socioecològics del País València'. El mapa situa territorialment les confrontacions. A més desemmascara la distribució desigual de les confrontacions mediambientals tot reservant per al litoral i l'àrea d'Alacant les que es deriven de la construcció d'habitatges i xarxa viària, i les ocasionades per l'extracció minera i el dipòsit de residus a l'interior de Castelló i València.

[en] In the last decade, the Valencian Country has experimented a growth of the productive processes that has led to an unprecedented degradation of the territory. At the same time, the increase in the ecological, material and carbon footprint has led to the generation of socio-ecological conflicts. A typology of socio-ecological conflicts is proposed, consisting of 5 categories —derived from urban processes, infrastructures, pollution and public health, the extraction of mineral resources and the use of water resources—, which classifies and places them on the 'map of the socio-ecological conflicts of the Valencia Country'. The map locates such environmental conflicts. Furthermore, the unequal geographic distribution of these confrontations is structured as follows: in the coast and in the Alacant region we found conflicts over housing construction and road infrastructure. In the inland of Castelló and Valencia regions, conflicts are caused by mining extraction and waste.
[ca] El Ms. 1191 de la Biblioteca de Catalunya constitueix una col·lecció factícia de goigs copiats als segles xvii-xix. Alguns estudis filològics i bibliogràfics havien situat la redacció de la part més antiga del volum, corresponent als ff. 18r-55v, entre el final del segle xv i el final de la centúria següent; però els autors d'aquest article, a partir del contingut del manuscrit i de la seva anàlisi codicològica, proposen la datació d'aquests folis entre els anys 1601 i 1610. Els divuit poemes continguts en aquesta part són documentats a partir del segle XVII en tots els casos excepte en els Goigs de la Verge del Roser (inc. "Vostres goigs ab gran plaer"), obra medieval que coneixem a través de nombrosos testimonis cinccentistes o posteriors. Onze de les divuit poesies tenen en el Ms. 1191 l'únic testimoni conegut anterior al segle xviii, i una de les peces en qüestió ha romàs inèdita fins al dia d'avui. Ens referim a uns goigs en llaors de sant Magí (inc. "Màrtir sou de gran valia"), publicats per primera vegada en aquest article.

[en] The Ms. 1191 in the Biblioteca de Catalunya is a diverse collection of devotional songs (goigs) copied from the seventeenth to the nineteenth centuries. Some philological or bibliographical studies have dated the oldest part of this volume, corresponding to folios 18r-55v, from the end of the fifteenth century to the end of the sixteenth. However, starting with the content of this manuscript and its codicological analysis, the authors of this paper consider that these folios were copied between 1601 and 1610. The eighteen poems contained in this part are documented from the seventeenth century in all cases, except for the Goigs a la Verge del Roser ( inc. "Vostres goigs ab gran plaer"), a medieval work known in numerous witnesses of the sixteenth century or later. Eleven of the eighteen poems have the Ms. 1191 as the only known witness dated before the eighteenth century, and one of these works has remained unpublished until now. We refer to the Goigs en llaors de sant Magí (inc. "Màrtir sou de gran valia"), first published in this paper.
[ca] El lèxic de les poesies d'Ausiàs March es caracteritza per la seua riquesa riquesa i per abracçar diferents camps semàntics. Un dels més representatius i explorats és el referit al llenguatge mariner. En aquest article es presenta una relació del vocabulari mariner de les poesies d'Ausiàs March amb una base estadística que permeta comprovar la freqüència de cada mot. Amb aquestes dades es farà una avaluació de la importància d'aquest lèxic relacionat amb el mar -estan documentats els viatges per mar que realizà March en vida- en la construcció de l'imaginari poètic marquià.

[en] The constitutive lexicon of Ausiàs March's poems is characterized for belonging, semantically, to very diverse fields. Among these fields, the one related to the sea is especially worthy to be analyzed. In this article, we propose, by statistical basis, to value the extension and the limits of the poetical dimension of the sea-related lexicon found in the marquian songbook. To accomplish this objective, we offer: an inventory of every word connected to this semantic field, complemented by its lexicographical definitions, graphical and inflectional variants plus number of occurrences of each one and every textual reference which corresponds to; a classification of the lexical repertoire obtained in semantic subfields, which has been arranged depending on its specific quantitative weight; a relation of every poem in which the sea-related lexicon is centered, according to its diminishing order of ocurrences, and, finally, a conclusive valuation of the poetical scope achieved thanks to this lexicon across Ausiàs's work.
[ca] S'estudien les traces fòssils del Miocè del Mas de les Pardinetes (oest d'Alcoi). Els icnotàxons identificats: Glossifungites saxicava Łomnicki, 1886, Spongeliomorpha iberica Saporta, 1887 i Gastrochaenolites ornatus Kelly y Bromley, 1984, constitueixen la icnocenosi típica d'una icnofàcies de Glossifungites. Per primera vegada en el registre fòssil, s'identifica la presència de cirrípedes balanomorfs colonitzant l'interior de caus.

[en] Trace fossils from the Miocene locality at Mas de les Pardinetes (west of Alcoy) are studied. Identified ichnotaxa: Glossifungites saxicava Łomnicki, 1886, Spongeliomorpha iberica Saporta, 1887 and Gastrochaenolites ornatus Kelly y Bromley, 1984, constitute a typical firmground ichnocoenose of the Glossifungites ichnofacies. For the first time in the fossil record, it is identified the presence of balanomorph barnacles colonizing the interior of open burrows.
[ca] En el present estudi s'incideix en la importància que té l'espai físic de les illes en les narracions cavalleresques. En concret, fixem la nostra atenció en tres grans obres de les literatures peninsulars: l'Amadís de Gaula, el Tirant lo Blanc i Don Quijote de la Mancha. S'hi analitza el paper que tenen aquestos escenaris en l'esdevenidor de la història i en la trajectòria dels diferents personatges des d'una òptica comparatista, la finalitat de la qual és continuar establint l'extensió i els límits de les seues relacions.

[en] This study provides an overview of the physical space of the islands in the chivalry's narratives. Specifically, we focus on three major works of peninsular literature: Amadís de Gaula, Tirant lo Blanc and Don Quijote de la Mancha. Thus, we analyze the role that these spaces have in the course of these histories from a comparative perspective in order to establish their relationships.
[ca] La Universitat d'Alacant va reconéixer públicament la figura i l'obra d'Enric Valor a través d'un magnífic Simposi celebrat a l'Aula Magna de la Facultat de Filosofia i Lletres entre els dies 4 i 6 de novembre de 2011. Aquest article s'insereix en el marc de l'homenatge que institucions i entitats han tributat a l'escriptor de Castalla duant l'any en què els valencians han celebrat el centenari del naixement d'Enric Valor. En aquest sentit, l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, com a institució de la Generalitat, ha expressat públicament l'admiració i el respecte a tot un homenot de les lletres valencianes designant-lo Escriptor de l'Any 2010, en reconeixement a la valuosa aportació de l'escriptor i lingüista a la recuperació de la llengua i la cultura des del triple vessant de rondallista, novel·lista i lingüista. I ho ha fet duent a terme projectes i iniciatives institucionals pròpies, com ara l'exposició Enric Valor, el valor de les paraules, o les publicacions editades en homenatge al castallut més universal; i també col·laborant amb unes altres institucions i entitats a fi de contribuir a la difusió del llegat d'Enric Valor.

[en] The University of Alicante paid tribute to the figure and work of Enric Valor organizing a magnificent Symposium, which took place in the Aula Magna of the Arts and Humanities School between the 4 th and the 6 th of November of 2011. This article is part of the homage rendered by institutions and organizations to Enric Valor, the writer from Castalla, for the centenary of his birthday, which has been celebrated for a whole year by the Valencian folk. In this sense, the Acadèmia Valenciana de la Llengua, as an institution belonging to the Valencian Government, has publicly expressed its admiration and respect for the great man of Valencian letters, naming him Writer of the Year 2010, in recognition of his great contribution to the recovery of the Catalan language and culture in his three facets as a rondallista (folk tale writer), novel author and linguist. This institution has shown his admiration organizing projects and institutional actions, such as the exhibition Enric Valor, el valor de les paraules (Enric Valor, the worth of words), or the books published in homage to the most universal man from Castalla; it has also cooperated with other institutions and organizations to contribute to the dissemination of Enric Valor's heritage.
[ca] En aquest article s'investiga l'alternança entre la construcció causativa d'infinitiu (p. ex., El miedo llevó/trajo a los vecinos a huir) i la construcció causativa amb una oració subordinada introduïda per que amb un verb en mode subjuntiu (p. ex., El miedo llevó/trajo a los vecinos a que huyesen) amb els verbs llevar i traer en la història de la llengua espanyola. Mitjançant l'estudi d'un corpus diacrònic (segles XIII al XX), s'analitza, d'una banda, la productivitat de les dues construccions i, d'altra banda, els factors que regeixen la seua alternança en les diferents etapes de l'idioma. Els resultats posen de manifest la singularitat de les construccions amb verbs de moviment causat acompanyat en el sistema de construccions causatives de l'espanyol.

[en] This paper investigates the alternation between the causative-infinitive construction (e.g., El miedo llevó/trajo a los vecinos a huir 'The fear led the neighbors to flee') and the causative construction with a subordinate clause with que and a verb in subjunctive (e.g., El miedo llevó/trajo a los vecinos a que huyesen 'The fear led the neighbors to flee') with the verbs llevar ('take') and traer ('bring') in the history of Spanish. Through the study of a diachronic corpus (13th to 20th centuries), we analyze, on the one hand, the productivity of the two constructions and, on the other hand, the factors that determine their choice in the different stages of the language. The results highlight the singularity of the constructions with caused-accompanied-motion verbs in the system of causative constructions of Spanish.
[ca] L'evolució física i conceptual del llibre medieval té el seu paral·lel a les imatges d'aquest objecte que poblen els retaules gòtics. Partint dels exemples oferts per la pintura valenciana (ss. XIV-XVI), hom analitzarà els trets característics del llibre medieval que es poden extraure de les representacions artístiques de la cultura escrita.

[en] The physical and conceptual evolution of the medieval book has its parallel with the images of this object that populate the Gothic altarpieces. Based on the examples offered by Valencian painting (14th-16th centuries), we will analyze the characteristic features of the medieval book that can be extracted from the artistic representations of written culture.
[ca] Aquest article és el resultat de l'estudi que es féu a partir d'una arreplega de rondalles a la Vila Joiosa (Marina Baixa, País Valencià). Es tracta de la transcripció fonètica i del breu estudi fet a partir de dues rondalles que encara no havien estat documentades al territori valencià, però que ja havien aparegut en uns altres punts dels països de parla catalana. En concret, es tracta del tipus Aa-Th 330B ("El soldat de la motxilla"), que amb el sistema ATU formarà part del tipus ATU 330, que sí que ha estat documentat al País Valencià; i del tipus ATU 245 ("El teuladí i el rabiblanc"), ben semblant a l'ATU 112, dels quals encara no se'n tenia notícia en l'àmbit valencià. Aquest estudi, per tant, és una baula més que contribueix a reafirmar la pertinença del fons rondallístic oral valencià a un marc rondallístic culturalment pancatalà i, és clar, universal.

[en] This paper is the result of a study carried out on a collection of folk tales from the Vila Joiosa (Marina Baixa, País Valencià). It consists of a phonetic transcription and a brief study on two folk tales, which had not been previously found in the Valencian Country, but in other spots from the Catalan speaking area. More precisely, one of them ("El soldat de la motxilla") is a Aa-Th 330B kind of folk tale, which according to the ATU classification would belong to the ATU 330 type, which has already been found in the Valencian Country; and the other ("El teuladí i el rabiblanc") is an ATU 245 type, very similar to the ATU 112, which has not been found in the Valencian Country yet. Therefore, this study is a new contribution to reaffirm the idea that Valencian oral folk tales belong to a broader collection of folk tales, which is part of the Catalan-speaking culture, and, of course, of the universal culture.
[ca] Una de les facetes imprescindibles quan afrontem l'edició crítica de l'obra completa d'un autor literari és la de fixar el corpus textual d'autoria segura i, per tant, eliminar les falses atribucions i reflexionar sobre les dubtoses. En el cas de la poesia de Fontanella, aquest és un afer que no havia estat afrontat de manera global. En aquest treball, a partir dels textos compilats o no al testimoni principal de la tradició fontanellana, es discuteixen tots aquells punts problemàtics pel que fa a l'autoria. Com a resultat de la recerca, una bona colla de textos fins ara atribuïts a l'autor han estat definitivament descartats mentre que alguns altres se situen en la perspectiva de l'atribució dubtosa.

[en] When confronting the critical edition of the complete works of a writer, one of the essential tasks is to establish the true authorship of his oeuvre and, therefore, discard false attributions as well as discuss the doubtful ones. This is something that has not been done with Fontanella's entire works. In this paper we discuss all the problematical issues related to authorship, considering those poems compiled in manuscript R (the main witness) and those that had not been included. As a result, a large number of works that had been so far attributed to Fontanella have now been discarded, while others have been classified as doubtful.
[ca] La presència de les dones en l'espai públic adquireix unes característiques especials quan és l'espai de la festa, un lloc de representació col.lectiva, de renovació dels símbols i rols i de definició de la identitat a través de la sociabilitat. La comprensió juridicoconstitucional d'aquest fet està lluny d'estar ben definida i no escassegen els conflictes. Ens trobem, al cap i a la fi, en un punt d'intersecció entre el que es considera domèstic i social, entre els límits de la igualtat formal i les temptatives d'ampliar la igualtat material.

[en] The presence of the women in the public space purchases some special characteristics when it is the space of the party, a place of collective representation, of renewal of the symbols and roles and of definition of the identity through the sociability. The understanding legal-constitutional of this fact is far to be properly clearly defined and there are not scarce the conflicts. We find us, after all, in a point of intersection between the considered domestic and the social, between the limits of the formal equality and the attempts to expand the material gender equality.