BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La novel·la, publicada en quatre tomes entre 1842 i 1843, presenta la institució del matrimoni com una norma social imperfecta que inevitablement desemboca en la infelicitat dels esposos. Aquest fracàs portava la majoria de les dones a refugiar-se en la resignació, en no comptar amb una professió o uns mitjans econòmics que els permetessin mantenir-se per si mateixes, ja que trencar amb aquesta situació era una actitud heroica que molt poques podien permetre's. Les protagonistes, Luisa i Catalina, encarnen dues imatges idealitzades molt a l'ús al Romanticisme: l'esposa fidel i angelical i l'amant apassionada i lliure. Però cap d'elles resulta ser tan arquetípica com podria semblar en un primer moment; per contra, totes dues exerceixen el paper d'"heroïnes resignades" integrant així dos conceptes aparentment oposats. L'escriptora ens mostra com n'era d'equivocada aquesta dicotomia mitjançant l'evolució de els seus protagonistes les quals, en lloc d'enfrontar-se, se sacrificaran valentament per superar la dolorosa situació en què es troben, mostrant la seva solidaritat envers l'altra. Gómez de Avellaneda va escriure l'obra amb un interès didàctic clar en defensar la necessitat de fomentar les xarxes de germanor femenines com a única manera d'aconseguir una veritable emancipació de les dones.

[es] La novela, publicada en cuatro tomos entre 1842 y 1843, presenta la institución del matrimonio como una norma social imperfecta que inevitablemente desemboca en la infelicidad de los esposos. Ese fracaso llevaba a la mayoría de las mujeres a refugiarse en la resignación, al no contar con una profesión o unos medios económicos que les permitieran mantenerse por sí mismas, puesto que romper con esa situación era una actitud heroica que muy pocas podían permitirse. Las protagonistas, Luisa y Catalina, encarnan dos imágenes idealizadas muy al uso en el Romanticismo: la esposa fiel y angelical y la amante apasionada y libre. Pero ninguna de ellas resulta ser tan arquetípica como podría parecer en un primer momento; por el contrario, ambas desempeñan el papel de "heroínas resignadas" integrando así dos conceptos aparentemente opuestos. La escritora nos muestra lo equivocada que era esa dicotomía mediante la evolución de sus protagonistas las cuales, en lugar de enfrentarse, se sacrificarán valientemente para superar la dolorosa situación en que se encuentran, mostrando su solidaridad para con la otra. Gómez de Avellaneda escribió la obra con un claro interés didáctico al defender la necesidad de fomentar las redes de hermandad femeninas como única forma de conseguir una verdadera emancipación de las mujeres.
[ca] El present treball s'ocupa d'analitzar la Sentència del Tribunal Europeu de Drets Humans Zoletic i altres c. l'Azerbaidjan, de 7 d'octubre de 2021. En aquesta Sentència s'ocupa el Tribunal d'assentar la seva doctrina jurisprudencial en relació amb la inclusió del tràfic d'éssers humans dins de l'àmbit aplicatiu de l'art. 4 del Conveni Europeu de Drets Humans, analitzant també què ha d'entendre's per treball forçat en el context del tràfic i del propi art. 4. Finalment concreta el contingut de les obligacions positives dels Estats, posant l'accent principalment en l'obligació de cooperació internacional entre Estats.

[es] El presente trabajo tiene como objetivo analizar la Sentencia del Tribunal Europeo de Derechos Humanos Zoletic y otros c. Azerbaiyán, de 7 de octubre de 2021. En dicha Sentencia se ocupa el Tribunal de asentar su doctrina jurisprudencial en relación con la inclusión de la trata de seres humanos dentro del ámbito aplicativo del art. 4 del Convenio Europeo de Derechos Humanos, analizando también qué ha de entenderse por trabajo forzado en el contexto de la trata y del propio art. 4. Por último concreta el contenido de las obligaciones positivas de los Estados, haciendo especial hincapié en la obligación de cooperación internacional entre Estados. &nbsp;
[ca] L'aprenentatge servei (ApS) és un enfocament relativament nou per al sistema educatiu ucraïnès. La Universitat Catòlica d'Ucraïna (UCU) es va convertir en la primera a Ucraïna a introduir-la a nivell institucional. L'organització d'aquest procés requereix una metodologia i un algorisme transparents per a la seva implementació. En aquest estudi considerem el rendiment institucional de l'ApS a la UCU des del punt de vista de la gestió de la innovació en el procés educatiu. L'objectiu del treball és descriure la implementació del model ApS a la UCU a partir de l'anàlisi dels processos d'optimització realitzats. Per desenvolupar el model es va aplicar l'enfocament clàssic basat en problemes amb investigació interactiva i recerca basada en el disseny. A més, la descripció dels resultats utilitza la metodologia orientada a processos com la més adequada per al treball de recerca actual i futur. L'èxit de la implementació de l'enfocament ApS es deu en part a la part tècnica per la qual es tracta del disseny del procés de treball i de la cultura interna de l'UCU. Els grups d'actors implicats en el disseny i l'adopció del model i la pedagogia d'ApS són fonamentals en el cas aplicat de la metodologia orientada a processos. L'objectiu final va ser identificar les àrees amb oportunitats de millora més significatives a l'hora d'implantar ApS. El model d'implantació de l'ApS, presentat en aquest estudi, es va crear sobre els principis de mapeig de processos empresarials i pot ser valuós per a altres institucions educatives que vulguin implementar aquest enfocament.

[es] El aprendizaje-servicio (ApS) es un enfoque relativamente nuevo para el sistema educativo ucraniano. La Universidad Católica de Ucrania (UCU) se convirtió en la primera en Ucrania en introducirlo a nivel institucional. La organización de este proceso requiere una metodología y un algoritmo transparentes para su implementación. En este estudio consideramos el desempeño institucional del ApS en la UCU desde el punto de vista de la gestión de la innovación en el proceso educativo. El objetivo del trabajo es describir la implementación del ApS en la UCU a partir del análisis de los procesos de optimización llevados a cabo. Se aplicó el enfoque basado en problemas con investigación interactiva e investigación basada en diseño. Además, la descripción de los resultados utiliza la metodología orientada a procesos. El éxito de la implementación del enfoque ApS se debe en parte a la parte técnica por la cual se trata del diseño del proceso de trabajo y la cultura interna de la UCU. Los grupos de actores involucrados en el diseño y adopción del modelo y la pedagogía de ApS son fundamentales en el caso aplicado de la metodología orientada a procesos. El objetivo final fue identificar las áreas con mayores oportunidades de mejora a la hora de implementar ApS en las universidades. El modelo de implementación de ApS, presentado en este estudio, fue creado sobre los principios del mapeo de procesos de negocios y puede ser valioso para otras instituciones educativas que quieran implementar este enfoque.
[ca] Per tal d'avançar en el repartiment agrari i la privatització dels emprius, a partir de la Reforma Agrària de 1992, es van accelerar els processos de regularització i incorporació dels assentaments irregulars al desenvolupament urbà a les ciutats mexicanes. Encara que en el municipi de Pobla hi ha hagut avenços significatius en la escripturació dels emprius també sobresurt l'acaparament de les terres per part de les immobiliàries, l'especulació de sòl, la intensificació de les desigualtats socio-espacials i la pèrdua de l'ordre i control del creixement irregular, per part de les autoritats locals, la mitjana anual és de 3.3 km2 des de l'any 2000. Això es tradueix en què el 65% de la seva taca urbana sigui d'origen irregular.En aquest context, el nostre treball descriu i analitza els processos de creixement irregular en el Municipi de Puebla, les seves problemàtiques urbanes i les accions governamentals per mitigar-lo, amb l'objectiu de contribuir a la reflexió sobre les problemàtiques que continuen vigents i que han impedit controlar-lo i preveure-ho

[es] Con el fin del reparto agrario y la privatización de los ejidos, a partir de la Reforma Agraria de 1992, se aceleraron los procesos de regularización e incorporación de los asentamientos irregulares al desarrollo urbano en las ciudades mexicanas. Aunque en el municipio de Puebla ha habido avances significativos en la escrituración de ejidos también sobresale el acaparamiento de las tierras por parte de las inmobiliarias, la especulación de suelo, la intensificación de las desigualdades socio-espaciales y la pérdida del orden y control del crecimiento irregular, por parte de las autoridades locales, cuyo promedio anual es de 3.3 km2 desde el año 2000. Esto se traduce en que el 65% de su mancha urbana sea de origen irregular.En este contexto, nuestro trabajo describe y analiza los procesos de crecimiento irregular en el Municipio de Puebla, sus problemáticas urbanas y las acciones gubernamentales para mitigarlo, con el objetivo de contribuir a la reflexión sobre las problemáticas que continúan vigentes y que han impedido controlarlo y preverlo.
[ca] La formació dels educadors socials implica desenvolupar en ells unes competències transversals que els permetin desenvolupar-se en diversos contextos laborals. Aquestes competències estan estretament relacionades amb les fortaleses de caràcter formulades per Peterson i Seligman (2004). Aquest article mostra un estudi de caràcter exploratori transversal realitzat amb 30 estudiants de quart curs de Grau d'Educació Social de la Universitat de Barcelona el curs 2014-15 aplicant el VIA Inventari de Fortaleses (VIA-IS), el qual ens permet conèixer les fortaleses de caràcter d'aquests estudiants. Després de concretar les fortaleses que apareixen en els diferents plans docents, els resultats mostren com el VIA-IS resulta un instrument que ens permet avaluar eficaçment les competències de caràcter que l'alumnat adquireix en el Grau d'Educació Social. Posteriorment, comparant aquesta recerca amb estudis fets amb altres estudiants de diversos graus i diferents universitats i dialogant sobre els resultats, es donen referències per millorar la proposta docent del Grau d'Educació Social.

[es] La formación de los educadores sociales pasa por conseguir que desarrollen unas competencias transversales que les permitan desenvolverse en diversos contextos laborales. Estas competencias están estrechamente relacionadas con las fortalezas de carácter formuladas por Peterson y Seligman (2004). En este artículo se muestra un estudio exploratorio transversal realizado con treinta estudiantes de cuarto curso del grado de Educación Social de la Universidad de Barcelona en el curso 2014‑2015, en el que se aplica el VIA, inventario de fortalezas (VIA‑IS), que nos permite conocer las fortalezas de carácter de estos estudiantes. Tras concretar las fortalezas que aparecen en los distintos planes docentes, los resultados muestran que el VIA‑IS resulta un instrumento válido para evaluar eficazmente las competencias de carácter que adquiere el alumnado en el grado de Educación Social. Posteriormente, se ha cotejado esta investigación con estudios realizados con otros estudiantes de diversos grados y diferentes universidades y se ha dialogado sobre los resultados, y a partir de ahí se han aportado referencias para mejorar la propuesta docente del grado de Educación Social.
[ca] L'article tracta de si és possible i de quina manera es pot realitzar una investigació que compari les actituds dels subjectes del moviment obrer italià i espanyol en relació a la població que emigra des de les àrees subdesenvolupades cap a les capitals industrials de ambdós països. Més en concret, se centrarà en les ciutats de Torí i Barcelona durant els anys seixanta i en les parelles PCI/ PCE-PSUC i CGIL/ CCOO. En una primera part, es descriuen els materials d'arxiu i bibliogràfics. En una segona part, s'esbossen unes propostes per utilitzar concretament aquests materials i, en una tercera, donaré compte de la literatura historiogràfica, tot definint els punts principals de la comparació.

[es] El artículo trata de si es posible y de qué manera se puede realizar una investigación que compare las actitudes de los sujetos del movimiento obrero italiano y español en relación a la población que emigra desde las áreas subdesarrolladas hacia las capitales industriales de ambos países. Se centrará en las ciudades de Turín y Barcelona durante los años sesenta y en las parejas PCI/PCE-PSUC y Cgil/CCOO. En una primera parte se describen los materiales de archivo y bibliográficos. En una segunda parte, se esbozan unas propuestas para ura historiográfica, definiendo los puntos principales de la comparación.
[ca] Despr&eacute;s d'un rep&agrave;s hist&ograve;ric sobre tracte rebut pels menors (especialment els &ldquo;infractors&rdquo;), i dels diferents models institucionals al respecte, es q&uuml;estiona en aquest article que realment s'hagi assumit conceptualment l'important canvi del model tutelar pel de responsabilitat, a trav&eacute;s d'alguns exemples de la praxi habitual.

[es] Tras un repaso hist&oacute;rico del trato recibido por los menores (especialmente los &ldquo;infractores&rdquo;), y de los distintos modelos institucionales al respecto, se cuestiona en este art&iacute;culo que realmente se haya asumido conceptualmente el importante cambio del modelo tutelar por el de responsabilidad, a trav&eacute;s de algunos ejemplos de la praxis habitual.
[ca] El nostre objectiu és presentar els estudis sobre la censura a l'activitat teatral de grups d'artistes amateurs de la ciutat de São Paulo, Brasil, a partir dels documents oficials de la censura a les activitats culturals, durant el període entre el 1920 i el 1970. Avui dia, aquests processos estan dipositats a l'Arxiu Miroel Silveira de la Biblioteca de l'Escola de Comunicacions i Arts de la Universitat de São Paulo i formen el conjunt de documents estudiats pel Nucli d'Investigació, Comunicació i Censura, amb el suport de l'agència de foment de la investigació Fapesp.

[es] Nuestro objetivo es presentar los estudios sobre la censura a la actividad teatral de grupos de artistas amateurs de la ciudad de São Paulo, Brasil, a partir de los documentos oficiales de la censura a las actividades culturales, en el periodo de 1920 a 1970. Estos procesos están hoy depositados en el Archivo Miroel Silveira en la Biblioteca de la Escuela de Comunicaciones y Artes de la Universidad de São Paulo y componen el acervo estudiado por el Núcleo de Investigación Comunicación y Censura, con el apoyo de la agencia de fomento de la investigación Fapesp.
[ca] El motiu d'aquest article és la ubicació i anàlisi d'un nombre representatiu de pintures que trobam en l'obra literària de Carme Riera, les quals tracen un fil conductor a través de les dones i el paisatge. Entre les múltiples perspectives que la relació citada permet, en tractarem tres: l'ús de l'obra pictòrica com a font d'argument literari a Una primavera per a Domenico Guarini, Lassa, més t'hauria valgut i Escenarios para la felicidad; l'ús d'imatges dotades d'una significació concreta i precisa a L'estiu de l'anglès, Amb ulls americans i Temps d'una espera; i finalment l'evocació d'imatges suggerides a partir de seqüències literàries a Contra l'amor en companyia i La meitat de l'ànima.

[es] El motivo de este artículo es la ubicación y el análisis de un número representativo de pinturas que encontramos en la obra literaria de Carme Riera, las cuales trazan un hilo conductor a través de las mujeres y el paisaje. Entre las múltiples perspectivas que la relación citada permite, trataremos tres: el uso de la obra pictórica como fuente de argumento literario en Una primavera per a Domenico Guarini, Lassa, més t'hauria valgut y Escenarios para la felicidad; el uso de imágenes dotadas de significación concreta y precisa en L'estiu de l'anglès, Amb ulls americans y Temps d'una espera; y finalmente la evocación de imágenes sugeridas a partir de secuencias literarias en Contra l'amor en companyia y La meitat de l'ànima.
[ca] L'amistat comporta el sentir místic. És a dir, les dones no som primer místiques i després amigues, més aviat ens podem tornar místiques en l'experiència de l'amistat. Aquesta és la història comuna que pertany a moltes dones al llarg de la història. Història de l'amistat que corre pel teixit de les artèries de les dones, des de sempre. L'amistat sembla l'única via per alliberar el món del mal i del dolor. No pas la força, no el poder sinó els llaços de l'amistat entre dones. La catifa de Pazyryk i el llibre de Rut em serveixen per endinsar-me més en aquest dolç misteri.

[es] La amistad trae consigo el sentir místico. Es decir, las mujeres no somos primero místicas y luego amigas, más bien podemos volvernos místicas en la experiencia de la amistad. Esta es la historia común que pertenece a muchas mujeres a lo largo de la historia. Historia de la amistad que corre por el tejido de las arterias de las mujeres, desde siempre. La amistad parece la única vía para liberar al mundo del mal y del dolor. No la fuerza, no el poder sino los lazos de la amistad entre mujeres. La alfombra de Pazyryk y el libro de Rut me sirven para adentrarme más en este dulce misterio.
[ca] Un error que sovint comet 'Occident' quan parla d'islam és el fet de considerar-lo com una entitat monolítica; un altre, també molt freqüent, radica en l'ús, l'abús i el mal ús que fa de la terminologia pròpia d'aquesta manera d'entendre Déu. Això es posa de manifest en tractar del terrorisme d'arrel islamista i, especialment, del mal anomenat 'Estat Islàmic'. Aquest text pretén corregir la nomenclatura incorrecta que s'està utilitzant i mostrar que aquest grup terrorista ni és estat ni és islàmic, conceptes que estem acceptant sense fer-ne una anàlisi crítica.

[es] Un error que frecuentemente comete "Occidente" cuando habla del Islam es el hecho de considerarlo una entidad monolítica; otro error, también muy frecuente, radica en el uso, abuso y mal uso que hace de la terminología propia de esta manera de entender a Dios. Esto se pone de manifiesto al tratar el terrorismo de raíz islamista y, especialmente, en el mal llamado "Estado Islámico". Este texto pretende corregir la nomenclatura incorrecta que se está utilizando y mostrar que este grupo terrorista ni es un estado ni es islámico, conceptos que estamos aceptando sin hacer un análisis crítico.
[ca] Amb la implantació dels nous plans d'estudi fa menys d'una dècada, les guies docents es van convertir en el document base de comunicació entre professorat i alumnat. En aquest text, volem reflexionar sobre la seva vigència, utilitat i adaptació en tot aquest període, tot centrant-nos en les guies elaborades per les universitats públiques andaluses i en les titulacions afins a la Història de l'Art. També hem volgut analitzar un tema que ens preocupa i que afecta la formació bàsica que han d'oferir de manera homogènia els graus, que és el repartiment desigual de les matèries d'estudi per períodes que afecta especialment l'Art Contemporani. Finalment, proposem un model de guia docent la implementació del qual esmenaria errors i deficiències en la forma i contingut de les actuals.

[es] Con la implantación de los nuevos planes de estudios hace menos de una década, las guías docentes se convirtieron en el documento base de comunicación entre profesorado y alumnado. En este texto, queremos reflexionar sobre su vigencia, utilidad y adaptación en todo este periodo, centrándonos en las guías elaboradas por las universidades públicas andaluzas y en las titulaciones afines a la Historia del Arte. También hemos querido analizar un tema que nos preocupa y que afecta a la formación básica que deben ofrecer de manera homogénea los grados, que es el reparto desigual de las materias de estudio por periodos que afecta especialmente al Arte Contemporáneo. Por último, proponemos un modelo de guía docente cuya implementación subsanaría errores y deficiencias en la forma y contenido de las actuales.
[ca] En l'actualitat, els éssers humans ens trobem en un punt crucial on la ciència i la tecnologia ens brinden l'oportunitat d'ampliar les nostres capacitats biològiques, donant origen a una nova generació d'individus amb millores significatives. Aquesta perspectiva planteja un intrigant qüestionament: constitueix aquesta transformació un veritable procés evolutiu, o, en un escenari més ombrívol, marca el començament de la desaparició de l'espècie humana tal com la coneixem? Aquest article es proposa abordar alguns dilemes ètics sorgits entorn de l'aplicació de les neurotecnologies per a transcendir els límits naturals de les nostres capacitats físiques, emocionals i cognitives. A més, cerca llançar llum sobre els possibles riscos inherents a l'ús de la tecnologia per a alterar la nostra pròpia naturalesa i, de manera més profunda, analitzar les autèntiques amenaces que podrien sorgir si no es pren acció per a prevenir que la pròxima bretxa social es forgi entre aquells humans que han estat millorats i aquells que no.

[es] En la actualidad, los seres humanos nos encontramos en un punto crucial donde la ciencia y la tecnología nos brindan la oportunidad de ampliar nuestras capacidades biológicas, dando origen a una nueva generación de individuos con mejoras significativas. Esta perspectiva plantea un intrigante cuestionamiento: ¿Constituye esta transformación un verdadero proceso evolutivo, o, en un escenario más sombrío, marca el comienzo de la desaparición de la especie humana tal y como la conocemos? Este artículo se propone abordar alguos dilemas éticos surgidos en torno a la aplicación de la neurotecnología para trascender los límites naturales de nuestras capacidades físicas, emocionales y cognitivas. Además, busca arrojar luz sobre los posibles riesgos inherentes al empleo de la tecnología para alterar nuestra propia naturaleza y, de manera más profunda, analizar las auténticas amenazas que podrían surgir si no se toma acción para prevenir que la próxima brecha social se forje entre aquellos humanos que han sido mejorados y aquellos que no.&nbsp;
[ca] Al llarg dels segles xviii i xix la comarca del Pla d'Urgell va experimentar un creixement demogràfic important, atès que va arribar a multiplicar la seva població per sis. Aquest increment es va donar gràcies a un elevat i constant creixement vegetatiu (uns naixements que, amb més o menys intensitat, no van parar de créixer vers unes defuncions que, en termes generals, sempre es van ubicar per sota d'aquests), ajudat, a partir de 1860, per un saldo migratori positiu. Aquest equilibri, però, era molt fràgil. Qualsevol conflicte bèl·lic, inclemència climatològica, període de males collites o l'arribada de qualsevol epidèmia (algunes d'elles endèmiques a la comarca), es traduïa en episodis amb una mortalitat catastròfica elevada.

[es] A lo largo de los siglos xviii y xix la comarca del Pla d'Urgell experimentó un crecimiento demográfico importante, dado que llegó a multiplicar su población por seis. Este incremento se dio gracias a un elevado y constando crecimiento vegetativo (unos nacimientos que, con más o menos intensidad, no pararon de crecer verso unas defunciones que, en términos generales, siempre se ubicaron por debajo de estos), ayudado, a partir de 1860, por un saldo migratorio positivo. Este equilibrio, pero, era muy frágil. Cualquier conflicto bélico, inclemencia climatológica, periodo de malas cosechas o la llegada de cualquier epidemia (algunas de ellas endémicas en la comarca), se traducía en episodios con una mortalidad catastrófica elevada.