[ca] Les epístoles farcides són les lectures de la missa en dies concrets a les que s'hi afegeixen trops. Aquestes addicions de text i música es poden trobar tant al començament de l'epístola, com al seu interior o al final, combinant de manera diferent amb el text original. Les epístoles farcides les trobem en festes particulars del calendari litúrgic, especialment per a Nadal, Sant Esteve, Sant Joan Evangelista i els Sants Innocents. També n'hi ha per a la Dedicació de l'Església, Sant Tomàs de Canterbury, etc. Els trops o farses, en les epístoles, poden estar escrits en llatí i en llengua vernacla. En aquest darrer cas, el text vernacle és una traducció més o menys lliure o una paràfrasi del text litúrgic en llatí. Les llengües vernacles emprades són: català, occità, francès i picard i esdevenen les mostres més antigues de l'ús de la llengua vernacla a la litúrgia i, per aquest motiu, han estat estudiades per filòlegs especialistes de les diverses llengües. Les epístoles farcides amb text llatí, el qual les complementa i amplia, han passat més desapercebudes, així com també les seves entonacions musicals. Les epístoles farcides del dia de Sant Esteve es van cantar des del segle XII fins al segle XIX, per tant, han sobreviscut a moltes vicissituds i canvis, però els estudis musicals en són pocs i encara menys, els que proporcionen una perspectiva general des de totes les fonts conegudes. Es coneixen estudis previs per a cada llengua, però no hi ha cap treball que permeti tenir una visió global de tot el conjunt i pocs estudis presten atenció a la seva música. Aquesta tesi doctoral té com a objectiu omplir aquest buit recopilant material, a vegades sobre epístoles gens o mai estudiades o sobre aquelles més conegudes: una base on totes les fonts tinguin el seu espai i on qualsevol persona pugui trobar informació per a futures investigacions, essent les epístoles farcides un camp en la musicologia encara amb molt per a explorar.

[en] Farsed epistles are the Mass Epistles with tropes. These additions of text and music can be found at the beginning of the Epistle, inside or at the end, differently combined with the original text. There are farsed epistles for particular feasts of the liturgical calendar, especially for those following Christmas: Saint Stephen, Saint John Evangelist and Holy Innocents. There are also some for Christmas, for the Dedication of the Church, etc. This practice constitutes an embellishment and an amplification of epistles on particular liturgical days. The tropes can be in Latin and in vernacular. In the latter case, the vernacular text is a more or less free translation or a paraphrase of the liturgical text in Latin. The vernacular languages are: Catalan, Occitan, French and Picard. These texts are the oldest evidenceof the use of the vernacular in liturgy and, for this reason, they have been studied by specialist philologists of the various languages. The farsed epistles with Latin text, however, have been neglected, as well as their musical intonations. The farsed epistles for the feast of Saint Stephen were sung from the 12th century until 19th. So, they have survived many vicissitudes and changes, but the musical studies are few and even less those that provide a general perspective from all known sources. Previous studies are known for each language, but there is no work that allows you to have a global vision of the whole and few studies give attention to their music. This PhD thesis aims to fill this gap by collecting material on farsed epistles, sometimes quite sparse: a base where all sources have their space and where anyone can find information for further research, the farsed epistles being a field with, still, very much to explore.