[ca] El present Treball de Fi de Grau documenta i analitza la història de la remodelació del barri de San Cosme al Prat de Llobregat, Barcelona, mitjançant arquitectura participativa, abastant el període comprès entre 1973 i 1981. A més, aquest estudi busca ampliar el marc històric actual sobre arquitectura i processos participatius, enriquint el coneixement sobre la implicació de la comunitat en el procés de disseny i planejament. Es destaca especialment la rellevància d'involucrar als futurs residents en projectes d'habitatge social, els quals tradicionalment han estat concebuts sense la seva participació activa. Construït originariament per l'Obra Sindical de la Llar en dues fases entre 1964 i 1973, San Cosme va enfrontar greus problemes d'habitabilitat i deterioració, portant als residents a mobilitzar-se i iniciar una lluita per un habitatge digne. Davant l'estat ruïnós dels habitatges, aquesta lluita va derivar en la reivindicació de la comunitat per la remodelació del barri i a un procés participatiu pioner en el qual els veïns, al costat del seu propi equip tècnic, Calbet, Elías i Associats, van desenvolupar una proposta pròpia que prevaldria sobre els plans estatals per al barri. El procés de transformació dels habitatges existents es va caracteritzar per la realització d'assemblees veïnals periòdiques, exposicions comunitàries sobre l'evolució del projecte i enquestes que van enfortir el sentit de pertinença dels veïns al barri i als seus habitatges. S'han estudiat les metodologies i eines utilitzades en aquest procés, avaluant la seva efectivitat i rellevància. L'avaluació en retrospectiva del cas d'estudi proporciona lliçons crucials per a la implementació actual de l'arquitectura participativa com un model eficaç per a abordar els desafiaments actuals en termes d'habitatge i planificació urbana, contribuint així a una major justícia urbana i social.

[en] This research documents and analyses the history of the remodelling of the San Cosme neighbourhood in El Prat de Llobregat, Barcelona, through participatory architecture, covering the period between 1973 and 1981. Furthermore, this study aims to broaden the current historical framework on architecture and participatory processes, enriching knowledge on community involvement in the design and planning process. It especially highlights the relevance of involving future residents in social housing projects, which have traditionally been conceived without their active participation. Originally built by the Obra Sindical del Hogar in two phases between 1964 and 1973, San Cosme faced serious problems of habitability and deterioration, which led residents to mobilise and initiate a struggle for decent housing. Faced with the dilapidated state of the dwellings, this struggle led to a community demand for the remodelling of the neighbourhood and a pioneering participatory process in which the residents, together with their own technical team, Calbet, Elías y Asociados, drew up their own proposal that would be imposed on the state plans for the neighbourhood. The process of transforming the existing housing was characterised by regular neighbourhood assemblies, community presentations on the evolution of the project and surveys that reinforced the residents' sense of belonging to the neighbourhood and their homes.