[ca] La present tesi doctoral té per objectiu l'estudi comportamental de les últimes poblacions neandertals que van ocupar les Valls d'Alcoi (Alacant, Espanya) durant el Paleolític mitjà. Per a això, s'ha pres com a base material el registre faunístic recuperat en el jaciment arqueològic del Salt, estudiant des d'una perspectiva econòmica centrada en la subsistència humana, a través de l'aplicació de mètodes zooarqueològics i tafonòmics. Paral·lelament, es porta a terme la seva comparativa amb la resta d'evidències conegudes a la regió i en el conjunt del vessant mediterrània de la península Ibèrica, permetent obtenir una visió més general sobre les maneres de vida d'aquestes societats. Els principals resultats posen de manifest la capacitat d'adaptació i l'alt control del medi ambient dels homínids que freqüentaven El Salt, amb pràctiques de caça generalista centrada en els cèrvids, els caprins i els èquids sobre els quals es van practicar diversitat de tipus de transport i intensitat del processat i consum, reafirmant l'ús de l'enclavament com a zona d'habitació i / o de captació de recursos biològics i litològics, en el marc d'activitats relacionades amb el seu refugi, nutrició, aprovisionament i preparació tecnològica d'eines. Hem pogut confirmar l'origen antròpic de gran part de les acumulacions d'ungulats del Salt, al costat d'una aportació contínua de lepòrids a causa del paper jugat per altres agents (aus rapinyaires i carnívors), sense manifestar-se signes de competència interespecífica al llarg de la seqüència. A través de l'anàlisi paleoecològic dels macrovertebrats confirmem l'existència d'un entorn ecològic altament heterogeni per les Valls d'Alcoi durant el MIS 3, amb presència de biòtops de bosc, prat i muntanya que permetrien als grups neandertals la gestió d'una destacada varietat de recursos animals, vegetals i geològics.

[es] La presente tesis doctoral tiene por objetivo el estudio comportamental de las últimas poblaciones neandertales que ocuparon los Valles de Alcoy (Alicante, España) durante el Paleolítico medio. Para ello, se ha tomado como base material el registro faunístico recuperado en el yacimiento arqueológico de El Salt, estudiándose desde una perspectiva económica centrada en la subsistencia humana, a través de la aplicación de métodos zoarqueológicos y tafonómicos. Paralelamente, se lleva a cabo su comparativa con el resto de evidencias conocidas en la región y en el conjunto de la vertiente mediterránea de la Península Ibérica, permitiendo obtener una visión más general sobre los modos de vida de estas sociedades. Los principales resultados ponen de manifiesto la capacidad de adaptación y el alto control del medioambiente de los homínidos que frecuentaban El Salt, con prácticas de caza generalista centrada en los cérvidos, los caprinos y los équidos sobre los que se practicaron diversidad de tipos de transporte e intensidad del procesado y consumo, reafirmando el uso del enclave como zona de habitación y/o de captación de recursos biológicos y litológicos, en el marco de actividades relacionadas con su refugio, nutrición, aprovisionamiento y preparación tecnológica de herramientas. Hemos podido confirmar el origen antrópico de gran parte de las acumulaciones de ungulados de El Salt, junto a un aporte continuo de lepóridos debido al papel jugado por otros agentes (aves rapaces y carnívoros), sin manifestarse signos de competencia interespecífica a lo largo de la secuencia. A través del análisis paleoecológico de los macrovertebrados confirmamos la existencia de un entorno ecológico altamente heterogéneo para los Valles de Alcoy durante el MIS 3, con presencia de biotopos de bosque, pradera y montaña que permitirían a los grupos neandertales la gestión de una destacada variedad de recursos animales, vegetales y geológicos.