BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Propòsit: l'objectiu principal d'aquest article és presentar investigacions sobre els "signes de benvinguda" com a elements simbòlics de la representació territorial, que tenen almenys dos significats: la identitat simbòlica de la divulgació d'un lloc determinat i el fet de ser un element d'un cert ritme públic. Per tant, el segon objectiu és definir el valor d'aquests signes visuals en l'estratègia de marca d'un lloc.Metodologia / enfocament: la investigació aprofita l'anàlisi de contingut dels signes per fer conclusions referents al procés de comunicació i als conceptes de màrqueting.Les troballes: les "senyals de benvinguda" són instal·lacions simbòliques, que són testimonials sobre llocs concrets. A més del paper de la identificació, la informació i la publicitat, aquests signes també tenen significat estètic, així com formes espacials de divisió territorial.Implicacions pràctiques: les "senyals de benvinguda" es fan de forma intuïtiva per part de les autoritats legítimes, de manera que l'examen i la creació d'un model del seu contingut i disseny poden ser molt beneficiosos i útils per a la LGU.Originalitat: fins ara, els signes de benvinguda no han estat especialment els temes de màrqueting, investigacions socials o polítiques.

[es] Propósito: el propósito principal de este artículo es presentar investigaciones sobre los "signos de bienvenida" como elementos simbólicos en la representación territorial, que tienen al menos dos significados: identidad simbólica reveladora de un lugar en particular y el espacio es un elemento de cierto ritmo público. Por lo tanto, el segundo objetivo es definir el valor de dichos signos visuales en la estrategia de marca de un lugar.Metodología / enfoque: la investigación aprovecha el análisis de contenido de los signos para hacer conclusiones que se refieren al proceso de comunicación y colocar conceptos de marketing.Hallazgos: los "signos de bienvenida" son instalaciones simbólicas, que son testimonios de lugares específicos. Además del papel de la identificación, la información y la publicidad, estos signos también tienen un significado estético y son formas espaciales de división territorial.Implicaciones prácticas: las "señales de bienvenida" están hechas de manera intuitiva por las autoridades legítimas, por lo que su examen y la construcción de un modelo de su contenido y diseño podrían ser muy beneficiosos y útiles para la LGU.Originalidad: hasta ahora, los signos de bienvenida no han sido particularmente los temas de las investigaciones de mercadeo, sociales o políticas.
[ca] Introducció. L'acompanyament al dol després d'una mort perinatal ha experimentat importants canvis durant l'última dècada, destacant l'atenció en el moment del naixement del fill i el seu comiat. Per a facilitar el comiat, és important el contacte post mortem que es veu afavorit pels bressols d'abraçades, ja que en disminuir els signes de deterioració proporcionen temps a les famílies. Objectiu. Realitzar una revisió de l'evidència científica dels últims anys sobre l'ús dels bressols d'abraçades i la seva contribució en l'elaboració del dol perinatal. Metodologia. Revisió bibliogràfica en les principals bases de dades, on s'obtenen vuit articles que s'analitzen i quatre s'inclouen en l'estudi. Resultats. Els estudis inclosos, examinen l'experiència de professionals sanitaris i famílies respecte a l'ús dels bressols d'abraçades. Aquestes són percebudes com positives, mantenen el cos en bones condicions i ofereixen temps per al dol, el desenvolupament del vincle i de la unitat familiar. Conclusió. Hi ha pocs estudis que analitzin l'ús de bressols d'abraçades, pel que cal més recerca. El seu ús es percep com a beneficiós per professionals i famílies. Són necessaris protocols sobre l'ús d'aquests sistemes, així com una formació dels professionals sanitaris que utilitzin els bressols perquè sàpiguen acompanyar i comprendre el procés de dol perinatal. Recomanem la seva implantació.

[es] Introducción. El acompañamiento al duelo tras una muerte perinatal ha experimentado importantes cambios durante la última década, destacando la atención en el momento del nacimiento del hijo y su despedida. Para facilitar la despedida es importante el contacto post mortem, que se ve favorecido por las cunas de abrazos, ya que al disminuir los signos de deterioro proporcionan tiempo a las familias. Objetivo. Realizar una revisión de la evidencia científica de los últimos años acerca del uso de las cunas de abrazos y su contribución en la elaboración del duelo perinatal. Metodología. Revisión bibliográfica en las principales bases de datos, donde se obtienen ocho artículos que se analizan y cuatro se incluyen en el estudio. Resultados. Los estudios incluidos, examinan la experiencia de profesionales sanitarios y familias respecto al uso de las cunas de abrazos. Estas son percibidas como positivas, mantienen el cuerpo en buenas condiciones y ofrecen tiempo para el duelo, el desarrollo del vínculo y de la unidad familiar. Conclusión. Hay pocos estudios que analicen el uso de cunas de abrazos, por lo que se estima que son necesarias más investigaciones. Su uso se percibe como beneficioso por profesionales y familias. Son necesarios protocolos sobre el uso de estos sistemas, así como una formación de los profesionales sanitarios que utilicen las cunas para que sepan acompañar y comprender el proceso de duelo perinatal. Recomendamos su implantación.
[ca] El tema abordat en aquest article és l'entonació dels enunciats assertius i interrogatius de la varietat de l'espanyol de l'Uruguai de la ciutat de Rocha en contrast amb la de l'espanyol de Montevideo. Així, doncs, s'estudia un aspecte prosòdic poc investigat en l'espanyol emprat a l'Uruguai utilitzant el mètode d'Anàlisi Melòdica de la Parla. Els resultats han permès establir tendències en els trets fonètics de l'entonació dels enunciats de cada regió que són atribuïbles a aquesta variable i que mostren semblances en els enunciats assertius i diferències, especialment, en els trets de la inflexió final predominants en els enunciats interrogatius totals (inflexió final circumflexa ascendent-descendent en els enunciats de les informants de Montevideo i ascendent en els enunciats de Rocha) i parcials (el tret melòdic ascendent predomina en els enunciats de les de Montevideo davant del tret melòdic pla de les de Rocha). Paraules clau: Entonació; Anàlisi Melòdica de la Parla; Espanyol de l'Uruguai

[es] El tema abordado en este artículo es la entonación de los enunciados asertivos e interrogativos de la variedad del español del Uruguay de la ciudad de Rocha en contraste con la entonación del español de Montevideo. De esta manera, se estudia un aspecto prosódico escasamente investigado en el español empleado en Uruguay utilizando el método Análisis Melódico del Habla. Los resultados han permitido establecer tendencias en los rasgos fonéticos de la entonación de los enunciados de cada región que son atribuibles a esta variable y que muestran semejanzas en los enunciados asertivos y diferencias, especialmente, en los rasgos de la inflexión final predominantes en los enunciados interrogativos totales (inflexión final circunfleja ascendente-descendente en los enunciados de las informantes montevideanas y ascendente en los enunciados de Rocha) y parciales (el rasgo melódico ascendente predomina en los enunciados de las montevideanas frente al rasgo melódico plano en las rochenses). Palabras clave: Entonación; Análisis Melódico del Habla; Español del Uruguay
[ca] La recerca de les formes d'ordre (o millor encara, d'ordenació) social en l'espai públic urbà implica una doble tasca: definir aquests conceptes d'una manera operativa i consolidar un compromís amb la investigació empírica. La distinció entre la ciutat, l'urbà i l'espai públic, d'una banda, i les discussions metodològiques relacionades amb la investigació de situacions d'interacció social, per un altre, són els dos debats fonamentals que s'aborden en aquest article.

[es] La investigación de las formas de orden (o mejor aún, ordenación) social en el espacio público urbano implica una doble tarea: definir estos conceptos de un modo operativo y consolidar un compromiso con la investigación empírica. La distinción entre la ciudad, lo urbano y el espacio público, por un lado, y las discusiones metodológicas relacionadas con la investigación de situaciones de interacción social, por otro, son los dos debates fundamentales que se abordan en este artículo.
[ca] Aquest article examina les implicacions filosòfiques, ètiques i pedagògiques de l'ús de la Intel·ligència Artificial (IA) en educació. D'aquesta manera, i partint de la diversitat d'opinions sobre el potencial de la IA en aquest àmbit, opinions que van des de perspectives entusiastes fins a prediccions alarmistes, aquest estudi proposa una anàlisi crítica i exploratòria d'aquestes implicacions a través d'un enfocament hermenèutic amb el que es revisen diferents perspectives rellevants per avaluar i guiar l'ús de la IA en educació i els seus potencials impactes en la relació educativa, apostant per la humanització de la tecnologia i evitant la tecnologització de l'humà. El propòsit final és comprendre millor els desafiaments i les oportunitats que la convergència de la IA i l'educació presenta, promovent un ús competent i conscient d'aquestes tecnologies, especialment pel que fa a la relació professor-alumne.

[es] Este artículo examina las implicaciones filosóficas, éticas y pedagógicas del uso de la Inteligencia Artificial (IA) en la educación. De este modo, y partiendo de la diversidad de opiniones sobre el potencial de la IA en este campo, que van desde perspectivas entusiastas hasta predicciones alarmistas, este estudio propone un análisis crítico y exploratorio de estas implicaciones a través de un enfoque hermenéutico que considera diferentes perspectivas relevantes para evaluar y orientar el uso de la IA en la educación y sus potenciales impactos en la relación educativa, apostando por la humanización de la tecnología y evitando la tecnologización de los humanos. El propósito último es comprender mejor los retos y oportunidades que presenta la convergencia de la IA y la educación, y promover un uso competente y consciente de estas tecnologías, especialmente en lo que se refiere a la relación profesor-alumno.
[ca] La indagació va tenir dos propòsits: construir un model conceptual sobre la tutoria en els estudis de postgrau que permetés identificar des d'una perspectiva sistèmica diverses variables associades a la seva dinàmica i, d'altra banda, sotmetre a prova empírica aquest model en estudiants de diferents programes de postgrau (Medicina, Química i Psicologia). Per això es va elaborar i validar un qüestionari ex profeso amb escales de resposta tipus Likert. Per a comparar les mitjanes dels grups es van utilitzar les proves de t de student i anàlisi de variància d'una via. L'anàlisi de les dades va permetre identificar algunes diferències i semblances en el comportament de determinades variables per programa d'estudi, amb la qual cosa s'adverteixen variables que afavoreixen la formació d'estudiants de postgrau a través de la tutoria.

[es] La indagación tuvo dos propósitos: construir un modelo conceptual sobre la tutoría en los estudios de posgrado que permitiera identificar desde una perspectiva sistémica diversas variables asociadas a su dinámica y, por otro lado, someter a prueba empírica dicho modelo en estudiantes de distintos programas de posgrado (Medicina, Química y Psicología). Para ello se elaboró y validó un cuestionario ex profeso con escalas de respuesta tipo Likert. Para comparar las medias de los grupos se utilizaron las pruebas de t de student y análisis de varianza de una vía. El análisis de los datos permitió identificar algunas diferencias y semejanzas en el comportamiento de ciertas variables por programa de estudio, con lo cual se advierten variables que favorecen la formación de estudiantes de posgrado vía la tutoría.
[ca] Com a reacció de la població a l'augment de la migració 'irregular' a la ciutat de Iquique, a més de les protestes xenòfobes contra els migrants s'han format diverses accions i iniciatives en solidaritat amb els afectats, involucrant a diferents actors i organitzacions de la societat civil local. No obstant això, aquestes organitzacions pro-migrants han experimentat noves formes de repressió i criminalització per part de diferents actors. Aquest article explora com la criminalització de la solidaritat s'ha convertit en un nou instrument del crimmigration control. Per a això, es van realitzar entrevistes centrades en els problemes amb organitzacions de la societat civil. S'ha demostrat que el desenvolupament de la criminalització té tant un aspecte legal-formal resultant d'un canvi recent en la Llei de Migracions, però també que la deslegitimació i desacreditación en el discurs públic i per part d'actors polítics és una altra forma de criminalització que afecta el treball i la vida dels membres i s'utilitza com una nova eina del control migratori.

[es] Como reacción de la población al aumento de la migración 'irregular' en la cuidad de Iquique, además de las protestas xenófobas contra los migrantes se han formado diversas acciones e iniciativas en solidaridad con los afectados, involucrando a diferentes actores y organizaciones de la sociedad civil local. Sin embargo, estas organizaciones pro-migrantes han experimentado nuevas formas de represión y criminalización por parte de distintos actores. Este artículo explora cómo la criminalización de la solidaridad se ha convertido en un nuevo instrumento del crimmigration control. Para ello, se realizaron entrevistas centradas en los problemas con organizaciones de la sociedad civil. Se ha demostrado que el desarrollo de la criminalización tiene tanto un aspecto legal-formal resultante de un cambio reciente en la Ley de Migraciones, pero también que la deslegitimación y desacreditación en el discurso público y por parte de actores políticos es otra forma de criminalización que afecta al trabajo y la vida de los miembros y se utiliza como una nueva herramienta del control migratorio.
[ca] La mediació és un procediment en què una tercera persona imparcial i neutral gestiona la comunicació entre les persones que tenen un conflicte en diferents àmbits de l'habitatge per tal que s'aclareixin malentesos, s'arribi a acords de solució que permetin una convivència pacífica i el manteniment en l'habitatge, evitant les situacions de sensellarisme. S'hi analitzen els àmbits de la llar on poden sorgir els conflictes, la seva tipologia (des de l'accés a les reformes perquè sigui ecològic) i la incidència de la mediació en la gestió de les controvèrsies per preservar la relació o posar-hi fi de manera pacífica.

[es] La mediación es un procedimiento en el que una tercera persona imparcial y neutral gestiona la comunicación entre las personas que tienen un conflicto en diferentes ámbitos de la vivienda para que se aclaren malentendidos, se llegue a acuerdos de solución que permitan una convivencia pacífica y el mantenimiento en la vivienda, evitando las situaciones de sinhogarismo. Se analizan los ámbitos del hogar donde pueden surgir los conflictos, su tipología (desde el acceso a las reformas para que sea ecológico) y la incidencia de la mediación en la gestión de las controversias para preservar la relación o ponerle fin de forma pacífica.
[ca] Aquest article proposa una lectura comparada entre Crónica, un dels primers llibres de Joan Margarit, publicat l'any 1975, i la reescriptura que en presenta en l'antologia El primer frío, l'any 2004. En aquests més de vint anys que han transcorregut entre els dos llibres hi ha hagut un canvi de poètica que fa el recorregut simbòlic que dóna nom a l'article: De Barcelona a l'Illa del Tresor és el signe d'aquesta evolució, d'una poesia de l'experiència a la recerca d'una vivència despersonalitzada i més abraçadora.

[es] Este artículo propone una lectura comparada entre 'Crónica', uno de los primeros libros de Joan Margarit, publicado en 1975, y la reescritura que presenta del mismo en la antología 'El primer frío', en 2004. En esos más de veinte años que han transcurrido entre los dos libros ha habido un cambio de poética que hace el recorrido simbólico que da nombre al artículo: 'De Barcelona a l'Illa del Tresor' es el signo de esta evolución, de una poesía de la experiencia a la búsqueda de una vivencia 'despersonalizada' y más abarcadora.
[ca] Sovint l'alternança del codi com a pràctica bilingüe i multlingüe s'analitza prenent com a base dues llengües les quals tenen uns elements que es mesclen en la interacció. No obstant això, així difícilment s'explica el procés creatiu de comunicació entre individus que estan duent a terme una reeixida acció comunicativa emergent d'una complexa combinació de pressions experimentades per ells mateixos. Nosaltres proposem un enfocament diferent que tracta d'explicar el comportament bilingüe amb una super xarxa composta per petites xarxes de coneixements compartits els quals tenen una reeixida pràctica comunicativa basada en una facilitat compartida. D'aquesta manera les accions comunicatives són el producte de pressions que emergeixen en el context d'històries corporals i socials. Explicarem la comunicació multilingüe com la combinació del coneixement comú directe (CCD) i del coneixement comú indirecte (CCI) dins d'una xarxa social.

[es] A menudo la alternancia del código como práctica bilingüe y multilingüe es analizada tomando como base a dos lenguas cuyos elementos son mezclados en la interacción. Sin embargo, así difícilmente se explica el proceso creativo de comunicación entre individuos que están llevando a cabo una exitosa acción comunicativa emergente de una compleja combinación de presiones experimentadas por ellos mismos. Nosotros proponemos un enfoque diferente que trata de explicar el comportamiento bilingüe con una super red compuesta por pequeñas redes de conocimientos compartidos cuya exitosa práctica comunicativa está basada en una facilidad compartida. De esta manera las acciones comunicativas son el producto de presiones que emergen en el contexto de historias corporales y sociales. Explicaremos la comunicación multilingüe como la combinación del conocimiento común directo (CCD) y del conocimiento común indirecto (CCI) dentro de una red social.
[ca] El plaer femení té una relació especial amb la llibertat. Però, de quina llibertat es tracta? És la mateixa llibertat que està en joc quan es renuncia al plaer clitòric? L'article treballa sobre aquestes qüestions, proposant donar un significat específic a la paraula llibertat quan acompanya i sosté el plaer femení. El text proposa primer una reflexió sobre el concepte de llibertat i troba una tradició alternativa a la de la filosofia acadèmica. Prossegueix dialogant amb els escrits de María-Milagros Rivera Garretas, Barbara Verzini i Carla Lonzi. Una de les apostes importants és pensar en la possibilitat de relacions amoroses, fins i tot amb homes, en què no hi hagi renúncia al plaer, ni renúncia a si mateixa, ni subterfugi o fugida de si mateixa o de la relació.

[es] El placer femenino tiene una relación especial con la libertad. Pero ¿de qué libertad se trata? ¿Es la misma libertad que está en juego cuando se renuncia al placer clitórico? El artículo trabaja sobre estas cuestiones, proponiendo dar un significado específico a la palabra libertad cuando acompaña y sostiene el placer femenino. El texto propone primero una reflexión sobre el concepto de libertad, encontrando una tradición alternativa a la de la filosofía académica. Prosigue dialogando con los escritos de María-Milagros Rivera Garretas, Barbara Verzini y Carla Lonzi. Una de las apuestas importantes es pensar en la posibilidad de relaciones amorosas, incluso con hombres, en las que no haya renuncia al placer, ni renuncia a sí misma, ni subterfugio o fuga de sí misma o de la relación.
[ca] L'article tracta de l'edició de les obres de Virgili realitzada per Gian Battista Bodoni l'any 1793 a Parma. Es destaca la relació dels intel·lectuals de l'anomenat "Segle de les Llums", com ara José Nicolás de Azara, Esteban de Arteaga, Ennio Quirino Visconti i Carlo Fea, amb la gènesi i publicació de l'obra de Bodoni. En aquest context, i a tall d'exemple, l'estada d'Azara a Roma, les seves connexions polítiques i la seva amistat amb Bodoni són aspectes clau. A més, s'analitza la influència d'altres edicions prèvies, com les de Heyne o Ribbeck, amb l'objectiu d'examinar les variants textuals a l'edició de Bodoni, destacant els canvis introduïts i les omissions deliberades en el seu text.

[es] El presente artículo aborda la edición de las obras de Virgilio realizada por Gian Battista Bodoni en 1793 en Parma. Se destaca la relación de los intelectuales del llamado "Siglo de las Luces", como José Nicolás de Azara, Esteban de Arteaga, Ennio Quirino Visconti y Carlo Fea, con la génesis y publicación de esta obra. En este contexto, la estancia de Azara en Roma, sus conexiones políticas y su amistad con Bodoni son aspectos clave. Analizamos también la influencia de otras ediciones previas, como la de Heyne o la de Ribbeck, con el fin de examinar las variantes textuales en la edición de Bodoni, destacando los cambios introducidos y las omisiones deliberadas en la edición.
[ca] En el context de les propostes legislatives brasileres, busquem comprendre els reptes i obstacles en el camí cap a la delimitació de les pràctiques al final de la vida. S'han analitzat 193 documents, des de 1981 fins a 2020, basant-se en la metodologia hermenèutica-dialèctica. S'han evidenciat diferents propostes normatives per a les pràctiques d'eutanàsia i ortotanàsia, en relació als cures pal·liatius. Les associacions dels termes "cures pal·liatius" i "ortotanàsia", en oposició a "eutanàsia/suïcidi assistit", revelen la construcció conflictiva de valors que impregna la nostra societat. Amb la tramitació dels projectes relacionats amb la ortotanàsia i l'eutanàsia, entenem el sentit de les decisions polítiques que implica les possibilitats de tria i llibertat de les persones, entre el dret a la vida i el dret a una mort digna. Comprenguem el problema de la legalització de la ortotanàsia com una forma que el poder legislatiu eviti el debat sobre l'eutanàsia/suïcidi assistit, com a alternativa a la distanàsia i al patiment en el procés de morir.

[es] En el ámbito de las propuestas legislativas brasileñas, se buscó comprender los desafíos y obstáculos en el camino de la regulación de las prácticas al final de la vida. Se analizaron 193 documentos desde 1981 hasta 2020, utilizando la metodología hermenéutica-dialéctica. Se evidenciaron diferentes propuestas regulatorias relacionadas con la eutanasia y la ortotanasia, en relación con los cuidados paliativos. La asociación de los términos "cuidados paliativos" y "ortotanasia", en contraposición a "eutanasia/suicidio asistido", reveló la conflictiva construcción de valores que atraviesa nuestra sociedad. Con la tramitación de proyectos relacionados con la ortotanasia y la eutanasia, comprendemos el sentido de las decisiones políticas que involucran las posibilidades de elección y libertad de las personas, entre el derecho a la vida y el derecho a una muerte digna. También comprendemos la problemática de la legalización de la ortotanasia como una forma de que el poder legislativo evite el debate sobre la eutanasia/suicidio asistido, como una alternativa a la distanasia y al sufrimiento en el proceso de morir.