[ca] INTRODUCCIÓ: La fibril·lació auricular (FA) es una de les arítmies més freqüents a nivell mundial. Es imprescindible detectar FA de forma precoç; es disposa de poques escales de risc per detectar FA. OBJECTIUS: Desenvolupar una escala clínica per estratificar el risc de desenvolupar FA entre pacients diabètics i hipertensos, aplicant-la posteriorment a població general. També, avaluar aquesta escala de risc de FA i la seva relació amb la incidència d'ictus isquèmic y la prevalença de deteriorament cognitiu. MATERIALS I MÈTODES: Estudi observacional, comunitari i multicèntric a les Terres de l'Ebre, el primer de 8.237 pacients diabètics i hipertensos; el segon de 46.706 pacients ≥ 65 anys en la població general. Al primer estudi es va realitzar una regressió de Cox per identificar predictors de FA i amb aquests es va crear una escala de risc de FA per quartils. Aquesta fórmula posteriorment es va aplicar a la població del segon estudi. RESULTATS: Els predictors de risc de FA van ser CHA2DS2VASc, edat, pes, freqüència cardíaca i sexe femení. Amb aquests es va crear una escala de risc de FA. El grup de major risc de FA del primer article es va caracteritzar per major edat (85,95±6,03, p<0,001), proporció de dones (85,2%, p<0,001), densitat d'incidència (DI) de FA (22,5/1.000 persones/any), DI d'ictus (3,5/1.000 persones/any), mortalitat total (22,7%, p<0,001) i per un NNS més baix (9). El grup de major risc de FA del segon article es va caracteritzar per major edat (87,5±7,4, p<0,001), proporció de dones (78,2%, p<0,001), DI de FA (17,0/1.000 persones/any), DI d'ictus (3,8/1.000 persones/any), deteriorament cognitiu (16,4%, p<0,001) i per un NNS més baix (19). CONCLUSIONS: Aquest model d'estratificació del risc permet discriminar aquells pacients en major risc de FA en cinc anys de seguiment que estan associats a una major incidència d'ictus i prevalença de deteriorament cognitiu.

[es] INTRODUCCIÓN: La fibrilación auricular (FA) es una de las arritmias más frecuentes a nivel mundial. Es imprescindible detectar FA de forma precoz; se dispone de pocas escalas de riesgo para detectar FA. OBJETIVOS: Desarrollar un score clínico para estratificar el riesgo de FA entre pacientes diabéticos e hipertensos y aplicarlo posteriormente a población general. También, evaluar este score clínico de riesgo y su relación con la incidencia de ictus isquémico y la prevalencia de deterioro cognitivo. MATERIAL Y MÉTODOS: Estudio observacional, comunitario y multicéntrico en las Terres de l'Ebre, el primero de 8.237 pacientes diabéticos e hipertensos y el segundo de 46.706 pacientes ≥ 65 años en la población general. En el primer estudio se realizó una regresión de Cox para identificar predictores de FA y con estos se creó una escala de riesgo de FA por cuartiles. Está fórmula posteriormente se aplicó a la población del segundo estudio. RESULTADOS: Los predictores de riesgo de FA fueron CHA2DS2VASc, edad, peso, frecuencia cardíaca y sexo femenino (p<0,05). Con estos se creó la escala de riesgo de FA. El grupo de mayor riesgo de FA del primer artículo se caracterizó por una mayor edad (85,95±6,03, p<0,001), proporción de mujeres (85,2%, p<0,001), densidad de incidencia (DI) de FA (22,5/1.000 personas/año), DI de ictus (3,5/1.000 personas/año), mortalidad total (22,7%, p<0,001) y por un NNS más bajo (9). El grupo de mayor riesgo de FA del segundo artículo se caracterizó por una mayor edad (87,5±7,4, p<0,001), proporción de mujeres (78,2%, p<0,001), DI de FA (17,0/1.000 personas/año), DI de ictus (3,8/1.000 personas/año), deterioro cognitivo (16,4%, p<0,001) y por un NNS más bajo (19). CONCLUSIONES: Este modelo permite discriminar aquellos pacientes con mayor riesgo de FA en cinco años de seguimiento que están asociados a una mayor incidencia de ictus y prevalencia de deterioro cognitivo.