[ca] L'accés equitatiu a les arts, com l'educació o la salut, són elements fonamentals per a una societat democràtica, sana, conscient i reflexiva. Si bé Barcelona és una ciutat referent a nivell mundial quant a cultura i arts es tracta, la Comunitat Autònoma de Catalunya en conjunt té una accessibilitat a les arts desigual al seu territori. L'objectiu d'aquest treball és demostrar com les estructures efímeres, amb la intenció d'allotjar esdeveniments artístics, poden servir de catalitzadors i accelerar el procés que busca avançar en una accessibilitat més gran a les arts urbanes. Per això es fa una anàlisi de l'accessibilitat a les arts a Catalunya, la qual conclou que hi ha una clara desigualtat territorial en aquest sentit, determinada principalment pel nivell de connectivitat amb Barcelona i els seus voltants, la renda i el nivell educacional. Com a complement, es duen a terme enquestes a tres municipis de diversos estàndards d'accessibilitat a les arts, d'on es desprèn entre altres coses, que les estructures efímeres presentades són aptes per a la realització d'espectacles artístics, són còmodes per als assistents i embelleixen el espai públic. És indispensable considerar també els efectes que la pandèmia de COVID-19 ha causat en aquesta temàtica, sent el més preocupant que els grups socials de menors ingressos i menors nivells educatius, així com els territoris amb menys accessibilitat a les arts van ser els més ressentits. Es planteja, per tant, que hi ha una excel·lent oportunitat per avançar a baixar la bretxa actual d'accessibilitat a través d'aquestes o altres iniciatives que considerin portar arts als territoris marginats involucrant les comunitats locals i especialment els grups socials més vulnerables.

[en] Equal access to the arts, as to education or health, are fundamental elements for a democratic, healthy, conscious, and reflective society. Although Barcelona is a world reference city in terms of culture and arts, the Autonomous Community of Catalonia as a whole has unequal accessibility to the arts in its territory. The aim of this paper is to demonstrate how ephemeral structures, with the intention of hosting artistic events, can serve as catalysts and accelerate the process that seeks to advance in greater accessibility to urban arts. For this purpose, an analysis of the accessibility to the arts in Catalonia is carried out, which concludes that there is an evident territorial inequality in this sense, mainly determined by the level of connectivity with Barcelona and its surroundings, income, and educational level. As a complement, surveys are carried out in three municipalities of different standards of accessibility to the arts, from which it emerges, among other things, that the temporary structures presented are suitable for the realization of artistic performances, are comfortable for attendees, and beautify the public space. It is also essential to consider the effects that the COVID-19 pandemic has caused in this area, the most worrying being that the social groups with lower incomes and lower educational levels, as well as the territories with less accessibility to the arts, were the most resentful. It is therefore suggested that there is an excellent opportunity to advance in lowering the current accessibility gap through these or other initiatives that consider bringing arts to marginalized territories, involving local communities and especially the most vulnerable social groups.