[ca] Els estudis sobre el comportament dels ximpanzés van començar en les dècades de 1930 i 1940 (Llorente, 2009) però no va ser fins a la dècada de 1960 quan es va començar a parlar de primatología com una ciència real, gràcies a recerques realitzades per Goodall en Gombe i Nishida en Mahale (Mitani, 2009). Les recerques a Uganda i Tanzània han proporcionat informació sobre l'evolució de la dieta, les relacions socials i el comportament dels ximpanzés en la naturalesa. S'ha comprovat que els ximpanzés mantenen un comportament agressiu entre membres d'altres comunitats. Aquestes interaccions són generalment dirigides a un home adult o adolescent, una femella adulta i/o a femelles amb cries dependents o individus juvenils. No obstant això, quan l'individu amb el qual interactuen és una femella en estro, la interacció generalment no és agressiva. Aquests atacs solen ser fatals, en el cas de les cries l'infanticidi sol acabar en canibalisme. S'han proposat diferents hipòtesis per a explicar el canibalisme en els ximpanzés. D'una banda, s'ha fet referència a la hipòtesi que considera que, matant a les cries, la femella entra en zel i els agressors tenen major oportunitat de reproduir-se. Altres propostes es relacionen amb la hipòtesi del desequilibri de poder, on l'agressió és considerada com un mitjà de protecció i per a expandir el territori, i per tant tenir un millor accés als recursos alimentaris i d'altra banda, a la hipòtesi de coalició, en la qual es considera que les agressions eliminen a futurs rivals. Alguns investigadors han proposat una relació entre la violència observada en els ximpanzés i la guerra primitiva entre poblacions. Aquestes hipòtesis no estan exemptes de crítiques, no obstant això, s'ha suggerit que el canibalisme observat en la Gran Dolina, en la Serra d'Atapuerca, forma part d'un conjunt d'agressions intergrupals entre diferents grups d'humans primitius.

[en] Studies on chimpanzee behaviour began in the 1930s and 1940s (Llorente, 2009), but it was not until the 1960s that primatology began to be discussed as a real science, thanks to research by Goodall in Gombe and Nishida in Mahale (Mitani, 2009). Research in Uganda and Tanzania has provided information on the evolution of chimpanzee diet, social relationships and behaviour in the wild. Chimpanzees have been found to engage in aggressive behaviour between members of other communities. These interactions are generally directed at an adult or adolescent male, an adult female and/or females with dependent offspring or juvenile individuals. However, when the individual they are interacting with is an in-utero female, the interaction is generally not aggressive. These attacks are often fatal, with infanticide often resulting in infanticide in the case of cannibalism. Different hypotheses have been proposed to explain chimpanzee cannibalism. On the one hand, reference has been made to the hypothesis that by killing the offspring, the female goes into oestrus and the aggressors have a better chance to reproduce. Other proposals relate to the power imbalance hypothesis, where aggression is considered as a means of protection and to expand territory, and therefore have better access to food resources, and on the other hand to the coalition hypothesis, where aggression is considered to eliminate future rivals. Some researchers have proposed a link between the violence observed in chimpanzees and primitive warfare between populations. These hypotheses are not without criticism, however, it has been suggested that the cannibalism observed at Gran Dolina, in the Sierra de Atapuerca, is part of a set of intergroup aggressions between different groups of early humans.