[ca] Un desafiament per assolir la sostenibilitat en la mobilitat, sobretot post-pandèmia, és analitzar l'accessibilitat urbana com a servei per a les persones, incorporant percepcions de (in)satisfacció amb els seus desplaçaments. Això és possible considerant alternatives que declaren els habitants per millorar aquesta percepció, expandint l'anàlisi més enllà d'aspectes vinculats només al transport. Aquesta investigació, aplicada al territori del sector Collao, pertanyent a l'Àrea Metropolitana de Concepció, el qual, com altres barris de la ciutat i del món, va patir una forta crisi d'immobilitat com a conseqüència de la pandèmia COVID-19, alterant dramàticament les condicions d'accessibilitat dels seus habitants a serveis de primera necessitat. L'objectiu va ser integrar l'accessibilitat percebuda pre i durant la pandèmia amb la (in)satisfacció d'aquesta, sistematitzant alternatives declarades per millorar-la en les dues situacions. L'anàlisi va utilitzar geomàrqueting social, obtenint dades amb enquestes declarades. Les percepcions mostren la caminada i proximitat com a principals elements influents en la satisfacció per a tots dos períodes. Contràriament a això, senderes en mal estat i congestió vehicular serien factors d'insatisfacció, sumat a elements sanitaris de la pandèmia. Els resultats també mostren que les alternatives declarades per augmentar la satisfacció, es podrien implementar a les seves rutes habituals, coincidint amb àrees de satisfacció espacial detectades prèviament. La investigació conclou que integrar escenaris proposats per les persones al disseny urbà és rellevants en situacions d'emergència. Fidelitzar la caminada permet reflexionar sobre la reconfiguració de l'espai públic amb dissenys urbans sostenibles i satisfactoris post COVID-19.

[en] One of the challenges to achieve sustainability in mobility, especially post-pandemic, is to analyse urban accessibility as a service for people, incorporating perceptions of (in)satisfaction with their displacements. This is possible by considering alternatives that inhabitants declare to improve this perception, expanding the analysis beyond aspects only linked to transportation. This research, applied in the territory of the Collao sector, belonging to the Metropolitan Area of Concepción, which, like other neighbourhoods of the city and the world, suffered a strong crisis of immobility as a result of the COVID-19 pandemic, dramatically altering the conditions of accessibility of its inhabitants to basic services. The objective was to integrate the perceived accessibility before and during the pandemic with the (in)satisfaction, systematizing declared alternatives to improve it in both situations. The analysis used social geomarketing, obtaining data with declared surveys. Perceptions show walking and proximity as the main elements influencing satisfaction for both periods. Contrary to this, sidewalks in poor condition and vehicular congestion would be factors of dissatisfaction, added to health elements of the pandemic. Results also show that the alternatives declared to increase satisfaction could be implemented in their usual routes, coinciding with previously detected areas of spatial satisfaction. Conclusions remark that integrating scenarios proposed by people into the urban design is relevant in emergency situations. Fidelizing walking allows reflecting on the reconfiguration of public space with sustainable and satisfactory urban designs post COVID-19.