[ca] Aquest TFM part d'una inquietud personal per reflexionar entorn del concepte de cultura vinculat als drets humans, entenent la seva rellevància com a agent de transformació social. Centrada en la ciutat de València com a àmbit d'estudi, la recerca es planteja com una oportunitat per a comprendre el paper que juguen els equipaments culturals -elements materials i simbòlics representants de la identitat cultural de les ciutats- en un moment en el qual observem com una cultura hegemònica i mercantilitzada amenaça la diversitat cultural. Entenent la complexitat i les múltiples lectures i aproximacions del concepte, aquest document es presenta, així mateix, com una oportunitat per a recollir aquestes informacions i orquestrar diàlegs entre elles, especialment entre aquelles que comparteixen una visió crítica sobre la relació entre cultura i poder i aquelles relatives a una comprensió de la cultura com a necessitat absoluta; com la forma en la qual donem significat i control a les nostres vides. Posteriorment, es proposa un camí cap a una metodologia d'anàlisi que permeti entendre les barreres simbòliques i materials que impedeixen als equipaments culturals de titularitat pública garantir l'accés a la cultura en igualtat de condicions a tota la ciutadania i dialogar amb el context del qual formen part. I, complementàriament, s'observen les pràctiques comunitàries locals que creen i defineixen la cultura comuna al marge de l'espai de representació institucional, amb la finalitat de visualitzar alguns dels interessos en conflicte. Finalment, sota el pressupost que els equipaments culturals són béns comuns que tenen encara múltiples i inexplorats rols en el desenvolupament de la cultura, es proposa reflexionar sobre com podrien aquestes infraestructures transformar-se en espais vius, democràtics i útils, oberts a cura de la vida i orientats al fet que la ciutadania pugui explotar una cultura comuna.

[en] This TFM is based on a personal concern to reflect on the concept of culture linked to human rights, understanding its relevance as an agent of social transformation. Focused on the city of Valencia as a field of study, the research is proposed as an opportunity to understand the role played by cultural facilities -material and symbolic elements representing the cultural identity of cities- at a time when we observe how a hegemonic and commodified culture threatens cultural diversity. Understanding the complexity and the multiple readings and approaches to the concept, this document is also presented as an opportunity to gather this information and orchestrate dialogues between them, especially between those that share a critical view on the relationship between culture and power and those related to an understanding of culture as an absolute necessity; as the way in which we give meaning and control to our lives. Subsequently, a path is proposed towards a methodology of analysis that allows us to understand the symbolic and material barriers that prevent publicly owned cultural facilities from guaranteeing equal access to culture for all citizens and from dialoguing with the context of which they form part. And, complementarily, local community practices that create and define common culture outside the institutional representation space are observed in order to visualize some of the conflicting interests. Finally, under the assumption that cultural facilities are common goods that still have multiple and unexplored roles in the development of culture, it is proposed to reflect on how these infrastructures could be transformed into living, democratic and useful spaces, open to the care of life and oriented to allow citizens to exploit a common culture.