[ca] La β-amiloidosis cerebral es caracteritza per l'acumulació anòmala del pèptid beta amiloide (Aß) en el parènquima i en la paret dels vasos cerebrals, constituint una de les principals característiques neuropatològiques de la Malaltia d'Alzheimer (MA) i de l'angiopatia amiloide cerebral (AAC). Tot i que en les dues patologies s'observen dipòsits de Aß, la localització d'aquestes difereix entre elles, implicant diferents presentacions clíniques. Fins ara, no existeixen marcadors biològics que identifiquin pacients amb AAC o prediguin la seva evolució en la pràctica clínica. Per això, l'objectiu principal d'aquesta tesi es centra en la recerca de nous biomarcadors involucrats en el procés d'acumulació vascular de Aß que ens ajudin a millorar el diagnòstic i pronòstic de l'AAC, i comprendre millor la fisiopatologia que engloba la β-amiloidosis cerebral. La primera part de la tesi es centra en la caracterització de dos models de ratolins transgènics de β-amiloïdosi cerebral, el APP23 i el 5xFAD, en termes neuropatològics de l'AAC. En aquest context, confirmem que la patologia de l'AAC era més abundant en el model APP23, observant una major progressió de vasos Aß positius amb l'edat i detectant microhemorràgies cerebrals per ressonància magnètica, motiu pel qual va ser el model utilitzat per abordar el següent objectiu. A continuació, vam utilitzar un enfocament de microdisecció làser combinat amb espectrometria de masses per a la identificació de proteïnes vasculars associades a Aß en cervells de ratolins APP23. Ens centrem en l'estudi d'una de les principals proteïnes detectades, MFG-E8 (de l'anglès, Milk Fat Globule-EGF factor-8), i validem la seva localització en cervells de ratolins APP23 i en teixit cerebral post mortem de pacients amb AAC, on confirmem que MFG-E8 estava absent en plaques neurítiques i la seva presència era elevada en vasos cerebrals positius per Aß. A més, analitzem els nivells circulants d'aquesta proteïna en el sèrum i en el líquid cefaloraquidi (LCR) d'una cohort de pacients amb AAC, MA i controls. No vam trobar diferències en els nivells sèrics de MFG-E8 entre els grups. No obstant, els nivells de MFG-E8 en el LCR de pacients amb AAC van ser significativament més baixos que a la resta de grups, i els nivells de Aß en LCR es correlacionen positivament amb els nivells de MFG-E8 en tota la cohort. A l'avaluació de la implicació de la modulació de MFG-E8 en cèl·lules vasculars humanes de múscul llis in vitro, trobem que nivells elevats de MFG-E8 eren protectors enfront de la toxicitat induïda pel pèptid Aβ40 contenint la mutació familiar E693Q (Aβ40-Dutch), demostrant l'associació de MFG-E8 amb la patologia AAC. Finalment, en un tercer estudi, avaluem els nivells circulants de AQP4 (aquoporina-4) en el sèrum d'una cohort de pacients que havia patit una hemorràgia intracerebral (HIC) amb un diagnòstic clínic de l'AAC i analitzem la seva possible associació amb les principals característiques radiològiques de l'AAC. La AQP4 estava associat a la MA i a l'AAC per ser una de les principals proteïnes involucrades en l'eliminació de soluts intersticials de el cervell a través del sistema glinfàtic, però no s'havia estudiat en el sèrum d'aquests pacients. Tot i que no trobem diferències en els nivells circulants de AQP4 entre els pacients amb AAC-HIC i els controls, observem una associació negativa entre la concentració de AQP4 i la càrrega hemorràgica en la cohort de AAC-HIC. Els nostres resultats van suggerir també que la determinació de AQP4 sèrica podria predir el resultat funcional a llarg termini en pacients amb AAC després d'una HIC lobar. En resum, considerem que aquesta tesi doctoral ha permès caracteritzar un model experimental vàlid de l'AAC i proposar nous marcadors que podrien ajudar a millorar el diagnòstic de l'AAC.

[en] Cerebral β-amyloidosis is characterized by parenchymal and vascular deposition of amyloid beta-peptide (Aβ), which are major features of Alzheimer's disease (AD) and Cerebral Amyloid Angiopathy (CAA), respectively. Although Aβ is accumulated in both pathologies, the localization differs between them, involving different clinical presentations. To date, there are no biological markers that identify CAA patients or predict their evolution in clinical practice. Thus, the main objective of this thesis is to find out new biomarkers related to vascular Aβ accumulation that might improve the diagnosis and prognosis of CAA and help to understand the pathophysiology of cerebral β-amyloidosis. The first part of the thesis focused on the characterization of two transgenic mice models of cerebral β-amyloidosis, APP23 and 5xFAD transgenic mice, in terms of neuropathological features of CAA. In this context, we confirmed that CAA pathology was more prominent in the APP23 model, observing a higher progression of Aβ-positive vessels with age and detecting cerebral microbleeds by magnetic resonance imaging. Thus, this was the model used to address the following objective of this thesis. Next, we used a laser microdissection approach combined with mass spectrometry to identify Aβ-associated vascular proteins in the brains of APP23 mice. We focused on the study of one of the main proteins detected in old APP23 mouse brains, MFG-E8 (Milk Fat Globule-EGF factor 8), and we validated its localization in APP23 mouse brains and in post mortem brain tissue of CAA patients, where we confirmed that MFG-E8 was absent in neuritic plaques and its presence was strongly detected in Aβ-positive cerebral vessels. We also analyzed the circulating levels of this protein in the serum and cerebrospinal fluid (CSF) of a cohort of patients with CAA, AD and controls. No differences in MFG-E8 serum levels were found between the diagnostic groups. However, MFG-E8 levels were significantly lower in the CSF of CAA patients than all the groups studied and the levels of Aβ in the CSF were positively correlated with the levels of MFG-E8 in the total cohort. When evaluating the involvement of MFG-E8 modulation in human vascular smooth muscle cells in vitro, we found that increased levels of MFG-E8 were protective against the toxicity induced by the Aβ40 peptide containing the familial E693Q (Aβ40-Dutch) mutation, demonstrating the association of MFG-E8 with CAA pathology. Finally, in a third study, we evaluated the circulating levels of AQP4 (aquaporin-4) in the serum of a cohort of patients who had suffered an intracerebral hemorrhage (ICH) with a clinical diagnosis of CAA and we analyzed its potential association with the main neuroimaging hallmarks of CAA. AQP4 had previously been associated with AD and CAA as one of the main proteins involved in the clearance of interstitial solutes from the brain through the glymphatic system, however, no studies had reported the modulation of AQP4 in the circulation of CAA patients. Although no differences were found in AQP4 serum levels between CAA-ICH and controls, we observed a negative association between circulating AQP4 concentration and specific hemorrhagic neuroimaging features in the CAA-ICH cohort. Furthermore, our results suggested that AQP4 could potentially predict a long-term functional outcome in patients presenting with lobar ICH. In summary, we consider that this doctoral thesis allowed the characterization of a valid experimental model for CAA and highlighted new markers that could help improve the diagnosis of CAA and provide valuable insights for the understanding of cerebral β-amyloidosis pathophysiology.