BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Rafael Chirbes publica Crematorio el 2007 i En la orilla el 2013, dues novel·les que apareixen a l'últim esplendor de l'anomenat boom immobiliari i després de la crisi financera, respectivament. S'hi representa un Mediterrani que no té res a veure amb el de l'imaginari turístic, sinó més aviat amb el seu revers: la Mediterrània del turisme massiu, l'explotació immobiliària i la contaminació. Mitjançant el spatial turn i l'ecocrítica com a eines teòriques, aquest article analitza els espais narratius d'aquestes novel·les i la manera en què l'escriptor valencià proposa una crítica única de la costa mediterrània, amb l'objectiu de reflexionar sobre la manera en què Chirbes apunta a certes tensions entre allò local i allò global.

[es] Rafael Chirbes publica Crematorio en 2007 y En la orilla en 2013, dos novelas que aparecen, respectivamente, en el último esplendor del llamado boom inmobiliario y tras la crisis financiera. En ellas, se representa un Mediterráneo que nada tiene que ver con el del imaginario turístico, sino más bien con su reverso: el Mediterráneo del turismo masivo, la explotación inmobiliaria y la contaminación. A través del spatial turn y la ecocrítica como herramientas teóricas, este artículo analiza los espacios narrativos de estas novelas y la manera en que el escritor valenciano propone una crítica única de la costa mediterránea, con el objetivo de reflexionar sobre el modo en que Chirbes apunta a ciertas tensiones entre lo local y lo global.
[ca] Aquest article vol explorar la possibilitat, així com la impossibilitat de representació de jianghu (江湖), terme xinès aparentment intraduïble que significa, literalment, "rius i llacs". L'article analitza la seva evolució cap a una entitat quasi orgànica en ella mateixa, que es projecta des del camp de la literatura i el cinema xinesos cap a un ús quotidià del terme, dins de l'argot i les expressions idiomàtiques. Observant la traducció del terme d'una llengua a una altra, d'un context antic a un context postmodern i d'una generació a una altra, aquest article vol examinar el procés d'adaptació i traducció més enllà del camp de la lingüística, situant-se dins de l'àmbit dels estudis literaris, cinematogràfics i culturals. Finalment, l'article proposa, a partir del procés de traducció, adaptació i conceptualització de jianghu, la possibilitat de considerar-lo una manifestació del concepte derridià de "suplementarietat".

[es] Este trabajo pretende explorar la posibilidad y, al mismo tiempo, la imposibilidad, de representar un término aparentemente intraducible: jianghu (江湖), que significa, literalmente, "ríos y lagos" en chino. El trabajo comenta cómo el término evoluciona casi como una entidad orgánica en sí misma, que va desde la literatura china y el cine al uso cotidiano del término en jergas y refranes. Al analizar cómo se traduce el término de un idioma a otro, de un contexto antiguo a un contexto (pos)moderno, y de una generación a otra, este trabajo pretende estudiar el proceso de adaptación y traducción más allá de un ámbito lingüístico para incluir el ámbito más amplio de los estudios literarios, culturales y cinematográficos. El papel analiza además cómo el proceso de adaptación, traducción e imaginación de jianghu puede considerarse manifestación del concepto derridiano de "suplementariedad".
[ca] Les substàncies químiques alteradores endocrines són composts fabricats industrialment que tenen la capacitat d'imitar o interferir en la biosíntesi, el metabolisme i les funcions de les hormones produïdes per l'organisme. La ubiqüitat i persistència de les substàncies químiques alteradores endocrines en el medi ambient han suscitat preocupació pel seu impacte en la vida humana i no humana. Com ens afecten aquestes substàncies químiques? Com interactuem amb elles? I com responem als riscos que plantegen? La meva recerca sobre com ens afecten els alteradors endocrins químics se centra en com poden influir en les nostres emocions. Atenc a com l'exposició a ells pot alterar la nostra química cerebral i, per tant, també les nostres emocions. Amb l'ajuda de l'eina Endocrine Disruption Tracker - un instrument especulatiu per a una pràctica de recerca col·lectiva que he creat- examino el que podem aprendre sobre l'alteració endocrina si considerem com es veuen afectades les nostres emocions. He desenvolupat aquesta eina per a ajudar-me a mi, als participants en la meva recerca i a una comunitat més àmplia de persones interessades a abordar les exigències de les nostres vides, afectades per l'exposició involuntària a substàncies químiques, i a construir relacions de cura receptives, aplanant el camí per a nous enfocaments de la recerca, l'ètica i la política que estiguin encarnats, basats en l'experiència i el material, en les seves preocupacions sobre les substàncies químiques que alteren el sistema endocrí.

[es] Las sustancias químicas alteradoras endocrinas son compuestos fabricados industrialmente que tienen la capacidad de imitar o interferir en la biosíntesis, el metabolismo y las funciones de las hormonas producidas por el organismo. La ubicuidad y persistencia de las sustancias químicas alteradoras endocrinas en el medio ambiente han suscitado preocupación por su impacto en la vida humana y no humana. ¿Cómo nos afectan estas sustancias químicas? ¿Cómo interactuamos con ellas? ¿Y cómo respondemos a los riesgos que plantean? Mi investigación sobre cómo nos afectan los alteradores endocrinos químicos se centra en cómo pueden influir en nuestras emociones. Atiendo a cómo la exposición a ellos puede alterar nuestra química cerebral y, por tanto, también nuestras emociones. Con la ayuda de la herramienta Endocrine Disruption Tracker -un instrumento especulativo para una práctica de investigación colectiva que he creado- examino lo que podemos aprender sobre la alteración endocrina si consideramos cómo se ven afectadas nuestras emociones. He desarrollado esta herramienta para ayudarme a mí, a los participantes en mi investigación y a una comunidad más amplia de personas interesadas a abordar las exigencias de nuestras vidas, afectadas por la exposición involuntaria a sustancias químicas, y a construir relaciones de cuidado receptivas, allanando el camino para nuevos enfoques de la investigación, la ética y la política que estén encarnados, basados en la experiencia y el material, en sus preocupaciones sobre las sustancias químicas que alteran el sistema endocrino.
[ca] Vaig idealitzar la relació amb dones conscients del final del patriarcat, de la llibertat i grandesa de saber-se dona des del simbòlic de la mare, des de l'affidimento. Vaig pensar que aquestes relacions serien totalment lliures i amoroses, però vaig oblidar la força del negatiu que, de vegades, es fa present i separa. Sortir del silenci en mi mateixa ha estat i és un moviment polític, i per això vaig sentir que era necessari, per a mi i per a altres, posar paraules a aquestes pèrdues de relació. Vivim en el moment de la veritat de les dones, en aquesta veritat també cal parlar de les separacions en les relacions de dones lliures i clitòriques, tot i el dolor que produeixen.

[es] Idealicé la relación con mujeres conscientes del final del patriarcado, de la libertad y grandeza de saberse mujer desde el simbólico de la madre, desde el affidamento . Pensé que estas relaciones serían totalmente libres y amorosas, olvidé la fuerza de lo negativo que en ocasiones se hace presente y separa. Salir del silencio en mí ha sido y es un movimiento político, por lo que sentí que era necesario para mí y para otras poner palabras a estas pérdidas de relación. Vivimos en el momento de la verdad de las mujeres, en esa verdad, también es necesario hablar de las separaciones en las relaciones de mujeres libres y clitóricas, a ú n a pesar del dolor que ellas producen.
[ca] Aquest article examina la configuració literària del capítol històric de la croada dels infants de 1212, la qual va trobar en La Croisade des enfants (1896), de Marcel Schwob, una fecunda reformulació narrativa. Després de contemplar el fenomen de la croada infantil des de la perspectiva mito-històrica de Gary Dickson, es revisaran, des d'una actitud comparatista, les principals fites d'aquesta tradició literària al segle XX i s'analitzaran dos textos de Valeria Luiselli i Patricio Pron, els quals han convocat, al segle XXI, noves ressonàncies sobre la croada infantil i han recuperat un aspecte fonamental de l'episodi històric de 1212: la qüestió migratòria.

[es] El presente artículo examina la configuración literaria del capítulo histórico de la cruzada de los niños de 1212, la cual encontró en La Croisade des enfants (1896) de Marcel Schwob una fecunda reformulación narrativa. Tras contemplar el fenómeno de la cruzada infantil desde la perspectiva mito-histórica de Gary Dickson, se revisarán desde una actitud comparatista los principales jalones de esta tradición literaria en el siglo XX y se analizarán sendos textos de Valeria Luiselli y Patricio Pron, quienes han convocado en el siglo XXI nuevas resonancias sobre la cruzada infantil y recuperado un aspecto fundamental del episodio histórico de 1212: la cuestión migratoria.
[ca] La Reforma catòlica derivada del Concili de Trento es va difondre a la Catalunya dels segles XVI i XVII per múltiples i diversos camins des de les ciutats i les viles "levítiques". Els agents que col·laboraren en la seva difusió foren múltiples, religiosos i civils: sínodes diocesans, rectors de parròquies, visitadors episcopals, frares predicadors, artesans constructors d'esglésies i retaules, metges, llevadores i mestres d'estudi, regidors i cònsols. Malgrat l'allunyament de les parròquies rurals i muntanyenques de les capitals diocesanes, de manera gradual els objectius adoctrinadors s'anaren implementant també a la ruralia i la muntanya. Els masos foren, a més d'unitats d'explotació agrària familiar, instruments d'enquadrament religiós i pastoral.

[es] Los caminos de la Reforma católica en la Cataluña de los siglos XVI y XVII: de las ciudades al campo La Reforma católica resultante del Concilio de Trento se difundió en la Cataluña de los siglos XVI y XVII por caminos múltiples y diversos desde las ciudades y las villas "levíticas". Los agentes que colaboraron en la difusión fueron numerosos, tanto religiosos como civiles: sínodos diocesanos, rectores de parroquia, visitadores episcopales, frailes predicadores, artesanos constructores de iglesias y retablos, médicos, comadronas y maestros de estudios, concejales y cónsules. Pese al alejamiento gradual entre las parroquias rurales y montañesas y las capitales diocesanas, los objetivos adoctrinadores se implementaron también en el mundo rural y la montaña. Las masías, además de unidades de explotación agraria, devinieron instrumentos de encuadre religioso y pastoral.
[ca] Per la ciutat i pel regne: dialèctica política i resistència a les revoltes de Palerm del 1647 Durant les revoltes de Palerm de la primavera-estiu del 1647, en les quals es van produir interessants dialèctiques polítiques, es va configurar una nova representació de les relacions de poder entre el Regne de Sicília i la Corona espanyola. En una conjuntura difícil i complexa per al Regne de Sicília i la resta del sistema espanyol, a Palerm, i a la majoria de ciutats de l'illa per on es va estendre la revolta, es van abolir les gabelle dels productes alimentaris de primera necessitat i es va permetre als exponents de l'"univers popular" l'accés al govern cívic i als seus càrrecs més alts. Tot això podria haver canviat les relacions amb la Corona: modificaria la funció del donativo i les relacions entre el monarca i les elits urbanes esdevindrien més complexes. No obstant això, el fracàs en l'intent de fixar als capitoli unes reformes vàlides per a tot el Regne acabà determinant el retorn a l'ordre anterior.

[es] Por la ciudad y por el reino: dialéctica política y resistencia en las revueltas de Palermo de 1647 Durante las revueltas de Palermo de la primavera-verano de 1647, en las que se produjeron interesantes dialécticas políticas, se configuró una nueva re-presentación de las relaciones de poder entre el Reino de Sicilia y la Corona española. En una coyuntura difícil y compleja para el Reino de Sicilia y el resto del sistema español, en Palermo, y en la mayoría de las ciudades de la isla por las que se extendió la revuelta, se abolieron las gabelle de los productos alimen-tarios de primera necesidad y se permitió a los exponentes del "universo popu-lar" el acceso al gobierno cívico y a sus más altos cargos. Todo esto podría haber cambiado las relaciones con la Corona: se modificaría la función del donativo y las relaciones entre el soberano y las élites urbanas se volverían más complejas. Sin embargo, el fracaso al intentar fijar en los capitoli reformas válidas para el resto del Reino acabaría por determinar la restauración del orden anterior.
[ca] El comentari crític de set obres sobre retòrica i persuasió, publicades recentment, ofereix una visió de diverses perspectives teòriques i també de les aplicacions a situacions comunicatives específiques. Les obres són El arte de hablar , de José Antonio Hernández Guerrero i María del Carmen García Tejera; Retórica , de Giambattista Vico, editada per primera vegada en castellà; 40 jocs per parlar català , de Jacqueline Jacquet, Sílvia Casulleras, Núria Mirabet; Acròbates de l'emoció , d'Amadeu Viana; Tres finestres obertes al món de la comunicació , de Ricard Morant i Miquel Peñarroya; El lenguaje de la negociación , de Joan Mulholland; i Tècniques de negociació i resolució de conflictes , de Carles Mendieta i Suñé.

[es] El comentario crítico de siete obras sobre retórica i persuasión, publicadas recientemente, ofrece una visión de diversas perspectivas teóricas y también de las aplicaciones a situaciones comunicativas específicas. Las obras son El arte de hablar , de José Antonio Hernández Guerrero y María del Carmen García Tejera; Retórica , de Giambattista Vico, editada por primera vez en castellano; 40 juegos para hablar catalán , de Jacqueline Jacquet, Sílvia Casulleras, Núria Mirabet; Acròbates de l'emoció , de Amadeu Viana; T res finestres obertes al món de la comunicació , de Ricard Morant y Miquel Peñarroya; El lenguaje de la negociación , de Joan Mulholland; y Tècniques de negociació i resolució de conflictes , de Carles Mendieta i Suñé.
[ca] La recreació de Guerra Civil és un tema que continua sent sensible per a una certa part de la societat. Tot i el seu potencial per divulgar una consciència social antimilitarista, continua sent vista amb recel i cautela. A l'hora d'utilitzar la recreació històrica com a eina, conèixer els seus problemes, tant específics com comuns a altres èpoques, és una manera d'estar alerta i evitar controvèrsies innecessàries que poden fer malbé el discurs i la funció didàctica. Aquest article és una anàlisi personal, fruit de la pròpia reflexió sobre una trajectòria de vuit anys com a recreador, a tota mena d'esdeveniments i en contacte de nombroses associacions.

[es] La recreación de Guerra Civil es un tema que sigue siendo sensible para cierta parte de la sociedad. A pesar de su potencial para divulgar una conciencia social antimilitarista, sigue siendo vista con recelo y cautela. A la hora de utilizar la recreación histórica como herramienta, conocer sus problemas, tanto específicos como comunes a otras épocas, es una forma de estar alerta y evitar controversias innecesarias que pueden echar a perder el discurso y la función didáctica. El presente artículo es un análisis personal, fruto de la propia reflexión acerca de una trayectoria de ocho años como recreador, en toda clase de eventos y en contacto de numerosas asociaciones.
[ca] Des de la caiguda a l'octubre de l'any 2000 de Slobodan Milosevic, la mobilització social i crítica a Sèrbia va ser quasi inexistent. La societat civil va quedar reduïda a l'activitat de les ONG. Altres actors socials, com els sindicats, associacions i moviments socials, no van tenir ningun protagonisme. A partir de la crisi econòmica de l'any 2008, que va afectar a tota la regió a partir del 2009, es van establir les condicions per al conflicte social a algunes repúbliques de l'ex-Iugoslàvia, i efectivament, hi van haver moviments de protesta a Eslovènia, Croàcia, Bòsnia i Herzegovina i Macedònia. En el cas de Sèrvia, hauria d'arribar una nova generació post-Iugoslava i la demolició il·legal d'alguns edificis del carrer Hercegovanka, a Belgrad, al 2016, per a que una iniciativa, el moviment da(vi)mo Beograd, canviarà els patrons d'acció política als carrers de Sèrvia i oberta a un nou període de confrontació social contra les elits, lluitant contra el projecte urbanístic de Belgrade Waterfront i els seus responsables polítics.

[es] Desde el derrocamiento en octubre del 2000 de Slobodan Milošević, la movilización social y crítica en Serbia fue casi inexistente. La sociedad civil quedó reducida a la actividad de las ONG. Otros actores sociales, como los sindicatos, asociaciones y movimientos sociales, no tuvieron ningún protagonismo. Incluso a partir de la crisis económica del año 2008, que afectó a toda la región a partir de 2009, se establecieron las condiciones para el conflicto social en algunas ex repúblicas yugoslavas, y, efectivamente, hubo movimientos de protesta en Eslovenia, Croacia, Bosnia-Herzegovina y Macedonia. En el caso de Serbia, tendría que llegar una nueva generación post-yugoslava y la demolición ilegal de unos edificios de la calle Hercegovačka, en Belgrado, en 2016, para que una iniciativa, el movimiento Ne da(vi)mo Beograd, cambiara los patrones de acción política en las calles serbias y abriera un nuevo período de confrontación social contra las élites, luchando contra el proyecto urbanístico Belgrade Waterfront y sus responsables políticos.
[ca] La lluna dels missioners d'Àsia Oriental a quatre segles de Diego de Pantoja L'objectiu d'abastar la Xina en la primera època moderna pot ser comparat amb la meta espacial de l'arribada a la Lluna: així ho va descriure un missioner franciscà en la dècada de 1570. Es tractava d'una missió llarga, costosa i perillosa. Un cop establerts els primers contactes permanents es va iniciar un camí lent i difícil en què els missioners dominics, franciscans o jesuïtes van tractar d'abordar diverses estratègies que revelen punts de contacte entre elles i de suport mutu. En aquest text, fruit de la intervenció al workshop, presentarem aquestes estratègies, amb una menció específica al pare jesuïta Diego de Pantoja, de la mort del qual es commemora el 2018 el quatre-cents aniversari.

[es] El objetivo de abarcar China en la primera época moderna puede ser comparado con la meta espacial de la llegada a la luna: así lo describió un misionero franciscano en la década de 1570. Se trataba de una misión larga, costosa y peligrosa. Una vez establecidos los primeros contactos permanentes se inició un camino lento y difícil en el que los misioneros dominicos, franciscanos o jesuitas trataron de abordar diversas estrategias que revelan puntos de contacto entre ellas y de apoyo mutuo. En este texto, fruto de la intervención en el encuentro, presentamos esas estrategias, con una mención específica al padre jesuita Diego de Pantoja, de quien en 2018 se conmemora el cuatrocientos aniversario de su muerte.
[ca] La Plataforma d'Afectats per la Hipoteca ha esdevingut el moviment més potent dels últims dos anys en termes d'impacte en les estructures polítiques i econòmiques, així com de presència als mitjans de comunicació de l'Estat. A partir d'una perspectiva que combina l'anàlisi estructural del context en què apareix i es desenvolupa la PAH, amb un anàlisi més centrat en els mèrits del propi moviment a l'hora de construir i socialitzar un "framing" alternatiu del que ha significat la crisi econòmica per a la majoria de la població, l'article aprofundeix en els impactes de la Plataforma, a l'hora que indaga en els motius del seu èxit en termes de mobilització, notable sobretot en comparació amb altres col·lectius de la òrbita del 15M, el poder de convocatòria dels quals s'ha anat reduint paulatinament mentre que el de la PAH no deixava d'augmentar.

[es] La Plataforma de Afectados por la Hipoteca se ha convertido en el movimiento más potente de los últimos dos años en términos de impacto en las estructuras políticas y económicas, así como de presencia en los medios de comunicación del Estado. A partir de una perspectiva que combina el análisis estructural del contexto en que aparece y se desarrolla la PAH, con un análisis más centrado en los méritos propios del movimiento a la hora de construir y socializar un "framing" alternativo de lo que ha significado la crisis económica para la mayoría de la población, el articulo profundiza en los impactos de la Plataforma, a la vez que indaga en los motivos de su éxito en términos de movilización, especialmente notable en comparación con otros colectivos de la órbita del 15M, el poder de convocatoria de los cuales se ha ido reduciendo paulatinamente mientras que el de la PAH no dejaba de aumentar.
[ca] Es presenta una panoràmica de les publicacions periòdiques publicades o distribuïdes a Catalunya durant el període 2018-2022, en què es mostren les dades d'audiència i de difusió dels principals mitjans d'informació diària i no diària, impresa i digital. S'esmenten els efectes causats per la COVID-19 en el sector, s'enumeren les capçaleres que han nascut i les que han desaparegut durant aquests cinc anys, i es resumeixen les principals subvencions que ha rebut la premsa, així com la presència de publicitat institucional. També es comenten els moviments més destacats dins del sector, com canvis en la direcció dels diaris més rellevants, campanyes de difusió i premis. Finalment, s'expliquen dos factors que intervenen en la crisi de la premsa impresa, com és la davallada de punts de venda, especialment dels quioscos, i l'augment del preu del paper.

[es] Se presenta una panorámica de las publicaciones periódicas publicadas o distribuidas en Cataluña durante el período 2018-2022, en la que se muestran los datos de audiencia y difusión de los principales medios de información diaria y no diaria, impresa y digital. Se mencionan los efectos causados por la COVID-19 en el sector, se enumeran los periódicos que han surgido y los que han desaparecido durante estos cinco años, y se resumen las principales subvenciones que ha recibido la prensa, así como la presencia de publicidad institucional. También se comentan los movimientos más destacados dentro del sector, como cambios en la dirección de los diarios más relevantes, campañas de difusión y premios. Finalmente, se explican dos factores que intervienen en la crisis de la prensa impresa, como son la disminución de puntos de venta, especialmente de los quioscos, y el aumento del precio del papel.