[ca] Aquesta tesi explora la intersecció de l'urbanisme verd i la justícia social, centrant-se en les conseqüències sovint oblidades del desenvolupament urbà sostenible a les ciutats. Examina críticament com les iniciatives destinades a abordar qüestions ambientals, com la creació d'espais verds, les tecnologies ecològiques i les pràctiques sostenibles, poden perpetuar inadvertidament les injustícies socials i espacials, especialment a través de processos com la gentrificació verda. Aquestes injustícies donen lloc al desplaçament de les comunitats marginades i reforcen les desigualtats socioeconòmiques, tot i l'objectiu declarat de crear entorns urbans més resilients i sostenibles. La recerca es divideix en dues seccions principals. La primera secció, "Descobrint l'ortodòxia de la ciutat verda", proporciona una anàlisi crítica de com ciutats com Bristol, Regne Unit, han perseguit el desenvolupament verd alhora que avancen mesures d'austeritat. A través de mètodes qualitatius d'investigació com entrevistes i anàlisi de documents, l'autor revela com el premi European Green Capital ha portat a polítiques que afavoreixen el desenvolupament immobiliari i l'acumulació de capital a costa de l'equitat social. Estudis quantitatius en aquesta secció també examinen la gentrificació verda a 28 ciutats d'Europa i Amèrica del Nord, demostrant com diferents tipus d'espais verds contribueixen a l'augment dels valors de propietat i al desplaçament de les poblacions vulnerables. La segona secció, "Countering the Green City Orthodoxy", centra l'atenció en la resistència de les bases contra aquestes intervencions verdes. Utilitzant Barcelona com a cas d'estudi, la tesi examina el paper dels moviments socials en el desafiament de la planificació urbana neoliberal i la promoció de visions alternatives de l'ambientalització urbana. A través de conceptes com els "imaginaris espacials radicals" i el contramapping, l'autor il·lustra com aquests moviments resisteixen les iniciatives verdes de dalt a baix i defensen futurs urbans més inclusius i socialment justos. La investigació també reflexiona sobre el paper dels acadèmics en el suport a aquests moviments, posant l'accent en la importància de pràctiques de recerca compromeses i orientades a l'activisme. En conjunt, aquesta tesi se suma a l'exmainiació crítica del (re)desenvolupament del verd urbà contemporani aprofundint en la nostra comprensió de la gentrificació verda, a través de noves metodologies quantitatives i també destacant les connexions entre la gentrificació verda i el turisme. És important destacar que la tesi també ofereix nous estudis sobre l'activisme de justícia ambiental en un context del sud d'Europa, destacant les diferències i similiaritats entre una literatura centrada als Estats Units. Emergeixen les propostes de la classe treballadora per a la justícia verda i la planificació verda basada en la comunitat. A través de la recerca motivada políticament i de metodologies participatives, activistes i acadèmics poden reunir-se per descobrir i ressaltar formes radicals d'existir, però també per fer-les realitat. La tesi conclou qüestionant la direcció actual de la beca de justícia ambiental urbana i reclama enfocaments més crítics i orientats a l'acció que abordin tant les desigualtats ambientals com socials. Posa de manifest la necessitat d'investigar en el futur per a explorar imaginaris urbans alternatius i promoure formes més justes de desenvolupament urbà sostenible. La tesi demana una major inclusió de mesures anti-desplaçament i desnonament en iniciatives d'ecologització urbana, aprofundint en el suport i el compromís amb els moviments de base per a una ecologització més humil i informal, així com un suport addicional per a projectes i resultats de recerca situats i participatius.

[en] This thesis explores the intersection of green urbanism and social justice, focusing on the often overlooked consequences of sustainable urban development in cities. It critically examines how initiatives intended to address environmental issues, such as the creation of green spaces, eco-friendly technologies, and sustainable practices, can inadvertently perpetuate social and spatial injustices, particularly through processes like green gentrification. These injustices result in the displacement of marginalized communities and reinforce socio-economic inequalities, despite the stated goal of creating more resilient, sustainable urban environments. The research is divided into two main sections. The first section, "Uncovering the Green City Orthodoxy," provides a critical analysis of how cities like Bristol, UK, have pursued green development while simultaneously advancing austerity measures. Through qualitative research methods such as interviews and document analysis, the author reveals how the European Green Capital award has led to policies that favor real estate development and capital accumulation at the expense of social equity. Quantitative studies in this section also examine green gentrification in 28 cities across Europe and North America, demonstrating how different types of green spaces contribute to rising property values and the displacement of vulnerable populations. The second section, "Countering the Green City Orthodoxy," shifts focus to grassroots resistance against these green interventions. Using Barcelona as a case study, the thesis examines the role of social movements in challenging neoliberal urban planning and promoting alternative visions of urban greening. Through concepts like "radical spatial imaginaries" and counter-mapping, the author illustrates how these movements resist top-down green initiatives and advocate for more inclusive, socially just urban futures. The research also reflects on the role of academics in supporting these movements, emphasizing the importance of engaged, activist-oriented research practices. Taken together, this thesis adds to the critical exmainiation of contemporary urban green (re)development by deepening our understandings of green gentrification – through novel quantitative methodologies and also the highlighting of the connections between green gentrification and tourism. Importantly the thesis also offers novel studies of environmental justice activism in a Southern European context, highlighting the differences and similiarites between a US-centric literature. Emerging are working class proposals for green justice and community-baesd green planning. Through politically motivated research and participatory methodologies, activists and scholars may come together to not only uncover and highlight radical ways of existing, but also in making them a reality. The thesis concludes by questioning the current direction of urban environmental justice scholarship and calls for more critical, action-oriented approaches that address both environmental and social inequities. It highlights the need for future research to explore alternative urban imaginaries and promote more just forms of sustainable urban development. The thesis calls for the further inclusion of anti-displacement and eviction measures in urban greening initiatives, deepining of support and engagement with grassroots movements for more humble and informal greening, as well as further support for situated and participatory research projects and outputs.