BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] En quin moment vam triar que la nostra relació amb la naturalesa havia de ser de parasitisme i no de simbiosi? No ho sé… I heus aquí una altra gran fita de l'estupidesa humana. L'única diferència entre parasitisme i simbiosi és que en la primera opció causem un dany irreversible a allò que ens permet viure, mentre que en el segon cas cuidem allò que ens proporciona la vida. El més poderós d'aquest món és la naturalesa. Si és així, per què estem constantment intentant combatre-la?- No seria més savi començar a utilitzar la seva força com a aliada nostra, en comptes d'enfrontar-nos-hi? Podríem establir una simbiosi amb la naturalesa, en la qual nosaltres la preservem i respectem, mentre que, alhora, n'aprofitem els recursos per al nostre benestar. Tenim el poder de l'elecció; llavors, deu ser que ens hem deixat endur i hem acabat com a paràsits sense adonar-nos-en. O és que hem pres aquesta decisió conscientment? Sigui com sigui, vivim en un món en el qual la major part de la humanitat s'està carregant el planeta, però algunes persones trien lluitar al costat de la naturalesa per arribar a una harmonia i un benestar conjunts.

[es] ¿En qué momento elegimos que nuestra relación con la naturaleza tenía que ser de parasitismo y no de simbiosis? No lo sé… Y he aquí otro gran hito de la estupidez humana. La única diferencia entre parasitismo y simbiosis es que en la primera opción causamos un daño irreversible a lo que nos permite vivir, mientras que en el segundo caso cuidamos de lo que nos proporciona la vida. Lo más poderoso de este mundo es la naturaleza. Si es así, ¿por qué estamos constantemente intentando combatirla?, ¿no sería más sabio empezar a utilizar su fuerza como nuestra aliada, en vez de enfrentarnos a ella? Podríamos establecer una simbiosis con la naturaleza, en la que nosotros la preservamos y respetamos, mientras que a la vez aprovechamos sus recursos para nuestro bienestar. Tenemos el poder de la elección, entonces, ¿será que nos hemos dejado llevar y hemos acabado como parásitos sin darnos cuenta? ¿O es que hemos tomado esta decisión conscientemente? Sea como sea, vivimos en un mundo en el que la mayor parte de la humanidad se está cargando el planeta, pero algunas personas eligen luchar al lado de la naturaleza para llegar a una armonía y bienestar conjuntos.
[ca] Aquest article presenta cinc reflexions sobre el plurilingüisme de l'estat espanyol, la més important de les quals gira al voltant de la igualtat lingüística sense sobirania política. Aquesta qüestió, que clou l'article, es veu precedida i complementada per altres aspectes com un marc satisfactori de debat polític, una igualtat formal de les llengües de l'estat, un model satisfactori de plurilingüisme estatal igualitari i la introducció del plurilingüisme en àmbits d'ús d'eficàcia simbòlica i funcional.

[es] Este artículo presenta cinco reflexiones sobre el plurilingüismo del Estado español, la más importante de las cuales gira alrededor de la igualdad lingüística sin soberanía política. Esta cuestión, que cierra el artículo, se ve precedida y complementada por otros aspectos como un marco satisfactorio de debate político, una igualdad formal de las lenguas del estado, un modelo satisfactorio de plurilingüismo estatal igualitario y la introducción del plurilingüismo en los ámbitos de uso de eficacia simbólica y funcional.
[ca] Aquest treball mostra la nostra tasca docent en el camp de la innovació en la matèria Pràctiques Externes del Graau de Pedagogia de la Facultad de Ciencias de la Educación a la Universidad de Sevilla. Al llarg d'aquest temps sempre hem plantejat aquesta matèria com la columna vertebral de la formació inicial del pedagog i pedagoga, sent l'estudiant el principal objecte de preocupació i enfoc. En aquest article detallem diferents metodologies actives dutes a terme per a la supervisió de les Pràctiques Externes: Programa d'Acció Tutorial entre Iguals (PATI), Cercles de Qualitat, seminaris i blog com eina col·laborativa. Els estudiants emfatitzen un alt grau de satisfacció amb les experiències desenvolupades, al reduir les distàncies entre tutor i tutoritzat, afavorir l'avaluació individualitzada dels treballs en grup, estimular el treball col·laboratiu, fomentar la reflexió i ampliar el seu bagatge de coneixements al interactuar amb els seus companys i companyes. En definitiva consideren que són metodologies adequades per promoure una organització horitzontal del treball en l'assignatura Pràctiques Externes.

[es] El presente trabajo muestra nuestro quehacer docente en el ámbito de la innovación con la materia Prácticas Externas en el Grado en Pedagogía de la Facultad de Ciencias de la Educación en la Universidad de Sevilla. A lo largo de este tiempo siempre hemos planteado dicha materia como el eje vertebrador de la formación inicial del pedagogo y pedagoga, siendo el estudiante el principal objeto de preocupación y enfoque. Detallamos diferentes metodologías activas implementadas para la supervisión de las Prácticas Externas: Programa de Acción Tutorial entre Iguales (PATI), Círculos de Calidad, seminarios y blog como herramienta colaborativa. Los estudiantes destacan un alto grado de satisfacción con las experiencias desarrolladas, al reducir las distancias entre el tutor y tutorizado, favorecer la evaluación individualizada de los trabajos de grupo, estimular el trabajo colaborativo, fomentar la reflexión, y ampliar su bagaje de conocimientos al interactuar con sus compañeros y compañeras. En definitiva consideran que son metodologías adecuadas por promover una organización horizontal del trabajo en la asignatura Prácticas Externas.
[ca] Aquest treball exposa alguns dels problemes amb els que s'enfronta l'historiador de la regió rioplatense quan es proposa estudiar les seves pampes, les seves costes, les seves ciutats, des del punt de vista estètic, és a dir: de la seva constitució com a paisatges.

[es] Este trabajo expone algunos de los problemas con los que se enfrenta el historiador de la región rioplatense cuando se propone estudiar sus pampas, sus costas, sus ciudades, desde el punto de vista estético, es decir: de su constitución como paisajes.
[ca] L'obra americana del cronista de les Índies Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés (1478-1557), en particular el Sumario (1526), va ser escrita com a resposta a les expectatives i inquietuds de l'humanisme italià del segle xvi. La connexió d'"il signor Oviedo" amb els models humanistes italians és clau per a entendre les transferències culturals entre Fernández de Oviedo i les elits intel·lectuals amb les quals va entrar en contacte a l'Espanya i a la Itàlia del segle XVI. El cas de l'ambaixador de la República de Venècia, Andrea Navagero (1483-1529), ens ajudarà a entendre que els valors aristocràtics, culturals i ideològics d'aquelles elits intel·lectuals condicionaren la producció d'un determinat tipus de narrativa imperial sobre la qual noves categories —socials, naturals— eren a punt de ser edificades.

[es] La obra americana del cronista de Indias Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés (1478-1557), en particular el Sumario (1526), fue escrita como respuesta a las expectativas e inquietudes del humanismo italiano del siglo XVI. La conexión de "il signor Oviedo" con los modelos humanistas italianos es clave para entender las transferencias culturales entre Fernández de Oviedo y las élites intelectuales con las cuales entró en contacto en la España y la Italia del siglo XVI. El caso del embajador de la República de Venecia, Andrea Navagero (1483-1529), nos ayudará a entender que los valores aristocráticos, culturales e ideológicos de aquellas élites intelectuales condicionaron la producción de un determinado tipo de narrativa imperial sobre la cual nuevas categorías —sociales, naturales— estaban a punto de ser edificadas.
[ca] La investigació centrada en els problemes de la transició ha motivat els autors d'aquest assaig a compartir amb els seus col·legues nacionals i internacionals les seves troballes i les seves innovacions. L'article revisa el concepte de transició des d'una perspectiva múltiple i sintetitza diferents investigacions fetes aquesta última dècada per l'equip Transicions Acadèmiques i Laborals (TRALS). Unes, centrades en transicions convencionals i d'altres en problemes no tan convencionals. L'anàlisi, molt succinta, de les investigacions més significatives exposa els objectius, la metodologia, les característiques i les fonts de cada treball. Les repercussions de diferents investigacions en la política educativa global de l'evitació del abandonisme escolar i acadèmic, es veuen complementades amb una sèrie de suggeriments per la intervenció psicopedagógica, amb l'objectiu d'orientar a persones en transició seguint models didàctics i psicològics d'autors clàssics en el tema.

[es] La investigación centrada en los problemas de la transición ha motivado a los autores de este ensayo a compartir con sus colegas nacionales e internacionales sus hallazgos y sus innovaciones. El artículo revisa el concepto de transición desde una perspectiva múltiple y sintetiza varias investigaciones desarrolladas durante esta última década por el equipo Transiciones Académicas y Laborales (TRALS), algunas centradas en transiciones convencionales y otras, en problemas no tan convencionales. El análisis, muy somero, de las investigaciones más significativas expone los objetivos, la metodología, las características y las fuentes de cada trabajo. Las repercusiones de distintas investigaciones relacionadas con la política educativa global para la evitación del abandono escolar y académico, se ven complementadas con una serie de sugerencias en torno a la intervención psicopedagógica para orientar a personas en transición, siguiendo modelos didácticos y psicológicos de autores clásicos en el tema.
[ca] Les fosses comunes constitueixen un dels elements més característics de la repressió franquista tant a nivell estatal com a nivell regional. Castella-la Manxa no és una excepció: les cinc províncies que la componen acullen en el seu territori nombrosos exemples d'aquests enterraments de víctimes de la violència franquista. Coneixer la seva localització i característiques és clau per, en primer lloc, comprendre millor el fenomen de la repressió franquista a la regió i, en segon lloc, resulta imprescindible per plantejar futures actuacions sobre aquestes fosses. Realitzar aquest balanç és una qüestió complexa tant per l'escassetat d'informació sobre el que va succeir amb aquests enterraments durant la dictadura i la Transició, com per la confusió que hi ha en relació a les actuacions que van tenir lloc ja en el nou mil·lenni. Aquest article proposa una nova forma de comptabilitzar les fosses del franquisme que eviti confusions i traca la història d'aquests enterraments des de la seva obertura fins als nostres dies, amb la finalitat de posar ordre en un coneixement imprescindible per a la comprensió d'un fenomen clau en la història de la regió i de facilitar el compliment dels principis de veritat, justícia, reparació i garantia de no repetició que guien les polítiques de memòria democràtica.

[es] Las fosas comunes constituyen uno de los elementos más característicos de la represión franquista tanto a nivel estatal como a nivel regional. Castilla-La Mancha no constituye una excepción: las cinco provincias que la componen acogen en su territorio numerosos ejemplos de estos enterramientos de víctimas de la violencia franquista. Conocer su localización y características es clave para, en primer lugar, comprender mejor el fenómeno de la represión franquista en la región, y, en segundo lugar, resulta imprescindible para plantear futuras actuaciones sobre dichas fosas. Realizar este balance es una cuestión compleja tanto por la escasez de información sobre lo acontecido con estos enterramientos durante la dictadura y la Transición y la confusión que reina en lo relativo a las actuaciones que tuvieron lugar ya en el nuevo milenio. Este artículo propone una nueva forma de contabilizar las fosas del franquismo que evite confusiones y traza la historia de estos enterramientos desde su apertura hasta nuestros días, con el propósito de poner orden en un conocimiento imprescindible para la comprensión de un fenómeno clave en la historia de la región y de facilitar el cumplimiento de los principios de verdad, justicia, reparación y garantía de no repetición que guían las políticas de memoria democrática.
[ca] En les investigacions que utilitzen escales tipus Likert s'apliquen principalment escales de 5 punts, sense una fonamentació metodològica que ho justifiqui. La revisió de 3 conegudes revistes permet arribar a aquesta conclusió. Sembla que es fa així per tradició i perquè és difícil posar nom a més de cinc opcions de resposta. En aquest article es posa en qüestió aquesta tradició i s'aporten arguments per proposar altres alternatives. S'analitza la importància de millorar la sensibilitat de les escales augmentant les opcions de resposta; es recomana evitar l'ús de denominacions categòriques, que strictu sensu impedeix el seu ús com a escala d'interval ja que la converteix en nominal (categòrica); s'analitza el rebuig a valors extrems, etc. Com a conseqüència, es recomana la proposta en favor d'escales d'onze punts (de 0 a 10).

[es] En las investigaciones que utilizan escalas tipo Likert se aplican principalmente escalas de 5 puntos, sin una fundamentación metodológica que lo justifique. La revisión de 3 conocidas revistas permite llegar a esta conclusión. Parece ser que se hace así por tradición y porque es difícil poner nombre a más de 5 opciones de respuesta. En este artículo cuestiona esta tradición y se aportan argumentos para proponer otras alternativas. Se analiza la importancia de mejorar la sensibilidad de las escalas aumentando las opciones de respuesta; se recomienda evitar el uso de denominaciones categóricas porque stricto sensu impide su uso como escala de intervalo, ya que la convierte en nominal (categórica); se analiza el rechazo a valores extremos, etc. Como consecuencia, se recomienda la propuesta a favor de escalas de 11 puntos (de 0 a 10).
[ca] Entre 1093 i 1095 Europa occidental patí una crisi de mortalitat epidèmica devastadora. Entre abril i novembre de 1095 diverses regions de França i dels Països Baixos foren afectades, a més, per una fam severa. La mortaldat i la fam empenyeren molts pagesos i pobres a seguir el predicador Pere l'Ermità i emprendre, a finals de 1095, l'èxode cap a Orient. Els anys 1093-1095 els comtats catalans, immersos en una dinàmica política diferent, patiren els efectes combinats d'una llarga crisi frumentària relacionada amb les expedicions que els comtes de Barcelona i d'Urgell dirigiren contra les taifes frontereres d'al-Andalus i d'una greu crisi de mortalitat causada per la difusió de la pandèmia continental.

[es] Entre 1093 y 1095 Europa Occidental sufrió una devastadora crisis de mortalidad epidémica. Entre abril y noviembre de 1095, varias regiones de Francia y de los Países Bajos fueron afectadas, además, por la hambruna. La mortalidad y el hambre empujaron a muchos campesinos y pobres a seguir al predicador Pedro el Ermitaño y emprender, a finales de 1095, el éxodo hacia Oriente. Entre 1093 y 1095 los condados catalanes, sumidos en una dinámica política distinta, sufrieron los efectos combinados de una larga crisis frumentaria relacionada con las expediciones que los condes de Barcelona y Urgell dirigieron contra las taifas fronterizas de al-Ándalus, y de una grave crisis de mortalidad causada por la difusión de la pandemia continental.
[ca] Durant la primera meitat del segle XX, la fortificació va ser sotmesa a un procés d'adaptació continua, on la necessitat de defensar el territori a través de l'ús de diversos tipus d'obres defensives va ser una constant. La Guerra Civil espanyola (1936-1939) no va ser una excepció dins d'aquest procés adaptatiu. En aquests tres anys de conflicte, els canvis produïts a la fortificació van modificar les obres defensives en el seu aspecte, dimensió, morfologia i organització. El patrimoni fortificat que encara avui queda escampat pel territori peninsular és testimoni d'aquests canvis. Aquest patrimoni permet entendre un procés i una tendència evolutiva cap a models cada cop més eficients, fruit de les experiències pròpies del combat en territori espanyol. En aquest article, s'analitza per mitjà del treball de camp i la disciplina de l'arquitectura, l'evolució del patrimoni fortificat a través de l'estudi comparatiu de dues línies defensives; per una banda, la Línia del Cinca, dissenyada i executada a l'inici de la Guerra Civil espanyola (1936-1937) i per altra banda, la Línia Pirineus o "Línia P", dissenyada i executada un cop acabada la Guerra Civil espanyola (1939-1948).

[es] Durante la primera mitad del siglo XX, la fortificación fue sometida a un proceso de adaptación continua, donde la necesidad de defender el territorio a través del uso de varios tipos de obras defensivas fue una constante. La Guerra Civil española (1936-1939) no fue una excepción dentro de ese proceso adaptativo. En estos tres años de conflicto, los cambios producidos en la fortificación modificaron las obras defensivas en su aspecto, dimensión, morfología y organización. El patrimonio fortificado que todavía hoy queda esparcido por el territorio peninsular es testigo de estos cambios. Este patrimonio permite entender un proceso y tendencia evolutiva hacia modelos cada vez más eficientes, fruto de las experiencias propias del combate en territorio español. En este artículo, se analiza por medio del trabajo de campo y la disciplina de la arquitectura, la evolución del patrimonio fortificado a través del estudio comparativo de dos líneas defensivas; por un lado, la Línea del Cinca, diseñada y ejecutada al inicio de la Guerra Civil española (1936-1937) y por otra parte, la Línea Pirineos o "Línea P", diseñada y ejecutada una vez terminada la Guerra Civil española (1939-1948).
[ca] INTRODUCCIÓ. El domini en disciplines amb una gran orientació pràctica, com la gestió d'empreses, no està determinat directament pel grau de coneixement, sinó per la capacitat d'aplicar teories econòmiques i de gestió al món real. Aquesta naturalesa pràctica posa en relleu la insuficiència de les tècniques educatives tradicionals per a l'ensenyament, consistents en lectures i classes magistrals, i condueix a l'aparició de mètodes instructius alternatius, com els fonamentats en l'aprenentatge basat en equips (ABE). MÈTODE. Concretament, hi ha dos instruments l'ús dels quals s'ha anat incrementant en educació empresarial: els estudis de casos i les simulacions. RESULTATS. En aquesta investigació, els dos instruments són analitzats detalladament amb l'objectiu de determinar si el seu ús en la fase d'aplicació de l'ABE és una alternativa apropiada, atesa la naturalesa pràctica d'aquesta fase. DISCUSSIÓ. Basada en l'avaluació d'aquestes tècniques, la nostra investigació suggereix que la implementació conjunta d'ambdós instruments pot resultar especialment beneficiosa i desembocar en millors resultats d'aprenentatge i d'adquisició de capacitats, atès que cada un produeix efectes diferents i, al seu torn, valuosos.

[es] INTRODUCCIÓN. El dominio en disciplinas con una gran orientación práctica, como la gestión de empresas, no está determinado directamente por el nivel de conocimiento, sino por la capacidad de aplicar teorías económicas y de gestión al mundo real. Dicha naturaleza práctica puso de relieve la insuficiencia de las técnicas educativas tradicionales para la enseñanza, consistentes en lecturas y clases magistrales, y condujo a la aparición de métodos instructivos alternativos, como los fundamentados en el Aprendizaje Basado en Equipos (ABE). MÉTODO. Concretamente, existen dos instrumentos cuyo uso en educación empresarial se ha ido incrementando: los estudios de casos y las simulaciones. RESULTADOS. En esta investigación, ambos instrumentos son analizados en detalle con el objetivo de determinar si su uso en la fase de aplicación de ABE es una alternativa apropiada, dada la naturaleza práctica de esta etapa. DISCUSIÓN. Basada en la evaluación de estas técnicas, nuestra investigación sugiere que la implementación conjunta de ambos instrumentos puede resultar especialmente beneficiosa y desembocar en mejores resultados de aprendizaje y de adquisición de capacidades, dado que cada uno de ellos produce efectos diferentes y, a su vez, valiosos.
[ca] Aquest article forma part d'una recerca sobre les persones joves universitàries i la seva relació amb l'ús de les tecnologies de la informació i la comunicació (les TIC en davant). En aquesta recerca, que forma part d'una tesi doctoral, es pretén observar de forma general com l'apropiació de les TIC ha anat configurant maneres de subjectivació diverses en les pràctiques educatives transicionals en ciutats intermèdies com la ciutat de Montería a Colòmbia, en tres universitats com a estudis de cas. De forma particular es busca en aquest text presentar un panorama general de les recerques sobre les TIC en educació superior en alguns països d'Amèrica, Europa i Àsia en el període comprès entre 2006 i 2013. El seu primer escombratge ha permès identificar les següents tres categories: les TIC en l'educació superior, relació entre les persones joves i les TIC i, finalment, TIC i subjectivitats juvenils. L'anàlisi es va realitzar sobre una petita mostra de 40 recerques, identificades a través d'un rastreig de base de dades de revistes indexades nacionals i internacionals, processades amb el programa Atles Ti.

[es] Este artículo forma parte de una investigación sobre las personas jóvenes universitarias y su relación con el uso de las tecnologías de la información y la comunicación (las TIC en lo succesivo). En esta investigación, que forma parte de una tesis doctoral, se pretende observar de forma general cómo la apropiación de las TIC ha ido configurando modos de subjetivación diversas en las prácticas educativas transicionales en ciudades intermedias como la ciudad de Montería, Colombia, en tres universidades como estudios de caso.De forma particular se busca en este texto dar cuenta parcial de investigaciones sobre las TIC en educación superior en algunos países de América, Europa y Asia en el período comprendido entre 2006 y 2013. Su primer barrido ha permitido identificar las siguientes tres categorías: las TIC en la educación superior, relación entre las personas jóvenes y las TIC y, por último, TIC y subjetividades juveniles. El análisis se realizó sobre una pequeña muestra de 40 investigaciones, identificadas a través de un rastreo de base de datos de revistas indexadas nacionales e internacionales, procesadas con el programa Atlas Ti.