[ca] En temps del canvi climàtic, els ciutadans de Màlaga (Espanya) han de considerar com respondre tant a les sequeres més llargues com a les pluges torrencials que comporten serioses amenaces a l'agricultura local. En aquest context, el grup sense ànim de lucre Ecoherencia investiga i ensenya a utilitzar plantes que la societat considera com a males herbes, però que estan equipades amb diverses propietats nutricionals, medicinals i agroecològiques —anomenades Plantes multifuncionals (PlaMs)—. Aquestes plantes creixen amb facilitat pel fet que Ecoherencia anomena "memòria del sòl". Aquestes males herbes poden haver constituït cultius fa molt de temps, i les seves llavors es van mantenir i es van multiplicar al llarg dels segles. Aquest article parteix de la visió d'Ecoherencia per a proposar i examinar el concepte de memòries interespècies, fenòmens d'interaccions centenàries entre espècies i ecosistemes que generen estructures de significat, de carn i de matèria. No es tracta només de la memòria humana del medi ambient o de la memòria biològica de les espècies revelades per processos d'adaptació, sinó de memòria de coevolució. En particular, la coevolució de les societats i dels seus cultius ha donat forma al desenvolupament cultural i tecnològic que es materialitza en les llavors i el sòl sembrat. Les llavors, i també les llavors de males herbes, són dipòsits d'informació sobre la vida i les tecnologies agrícoles del passat, quan la comunitat humana va haver d'enfrontar l'escassetat d'aliments. Aquesta informació pot ser necessària per resoldre problemes derivats en el futur del canvi climàtic.

[es] En los tiempos del cabio climático, Málaga confronta el reto de saber cómo responder a los peligros que comportan para la agricultura local tanto las largas sequías como las lluvias torrenciales. En este contexto Ecoherencia, una empresa social sin ánimo de lucro, investiga y enseña cómo usar plantas consideradas por la sociedad como malas hierbas a pesar de sus propiedades nutritivas, medicinales y agroecológicas —llamadas Plantas Multifuncionales (PlaMs)—. La facilidad con que estas plantas crecen se debe a lo que Ecoherencia llama "la memoria del suelo". Las que hoy se consideran malas hierbas pueden haber sido cultivadas por los antiguos habitantes de estas tierras en un pasado lejano y sus semillas se quedaron en el suelo y se multiplicaron durante siglos. Este ensayo parte de la visión de Ecoherencia para examinar el concepto de memorias interespecie, fenómenos de largos siglos de interacciones entre especies y ecosistemas que han generado estructuras de significado, corporales y materiales. No se trata tan solo de la memoria humana del ambiente o de la memoria biológica de las especies que se revela mediante procesos de adaptación, sino más bien de una memoria interactiva de coevolución. En particular, la coevolución de las sociedades y de sus cultivos ha contribuido tanto al desarrollo de la cultura como también al de la tecnología que se han materializado en las semillas y en el suelo. Las semillas, y también las semillas de las malas hierbas, contienen información sobre la vida y las tecnologías agrícolas del pasado cuando la humanidad se enfrentaba a la escasez de alimentos. Esta información puede resultar necesaria para resolver los problemas futuros que puedan surgir como resultado del cambio climático.