[ca] Aquesta guia presenta una proposta de canvi organitzacional cap a una cultura restaurativa a les universitats contextualitzada en la realitat acadèmica i social d'Espanya. Parteix de la convicció que una gestió adequada dels conflictes capacita per al creixement i l'enfortiment social. Aquesta cultura restaurativa incideix en la responsabilització del dany que provoquem, i ens fa evolucionar del conegut principi de "qui la fa la paga" cap a una concepció molt més constructiva: "qui ho fa ho repara". Així mateix, amplia la mirada i preveu les diferents fases del conflicte: la fase de provenció —tot el que podem fer per preparar-nos per fer front a un conflicte abans que augmenti i derivi en una crisi que ens sobrepassi—, la fase responsiva —oferir respostes restauratives durant i després del conflicte—, i les actuacions reintegratives posteriors que calguin. Aquesta guia es dona a conèixer amb l'objectiu que pugui servir d'ajuda en la presa de decisions informada a què han de fer front les universitats per complir la Llei 3/2022, de 24 de febrer, de convivència universitària (LCU). Aquest text legislatiu deroga un règim disciplinari de l'any 1954, instaurat durant la dictadura franquista. Pel fet de proposar com a novetat l'ús de la mediació i altres mesures alternatives a la sanció, aquesta llei obre la porta, en l'àmbit espanyol, a la implementació de l'enfocament restauratiu com a via complementària de tractar les víctimes i les persones infractores, sobretot en conflictes que presenten una asimetria moral que no sempre és reconeguda institucionalment. El contingut de la guia s'estructura en deu capítols: una introducció que contextualitza el repte actual a què han de fer front les universitats espanyoles; una exposició dels antecedents restauratius en el model educatiu nacional i internacional; una breu descripció dels fonaments de la justícia restaurativa subjacents en el model proposat; l'encaix jurídic de l'enfocament restauratiu en el marc de la Llei 3/2022, de 24 de febrer, de convivència universitària; una proposta concreta per implementar l'enfocament restauratiu de manera transversal en una universitat que aspiri a integrar en el seu ADN una nova cultura restaurativa, amb la descripció dels diferents nivells d'actuació i dos instruments específics —el Pla director de cultura restaurativa (CURE) i el Programa d'abordatge restauratiu de conflictes (ARCO)—; un repertori de pràctiques i processos restauratius classificats per nivells d'abordatge; una llista de cent indicadors per al Pla director de cultura restaurativa; una extensa bibliografia; una interessant llista de recursos per aprofundir en el que s'ha exposat, i una invitació a la comunitat universitària per continuar la conversa

[en] This guide presents a proposal for organisational changes aiming to build a restorative culture in universities, based on the academic and social context of Spain today. The starting point is the certainty that proper conflict management enables social growth and strengthening. A restorative culture advocates accepting responsibility for the harm we cause and makes us move on from the popular phrase "if you do harm, you pay" to a much more positive stance: "if you do harm, you make amends". It also broadens the view by contemplating the conflict in its different phases: the prevention phase—which includes everything we can do to prepare to handle conflict before it escalates and brings about an overwhelming crisis; the responsive phase–offering restorative responses during and after the conflict; and finally, the necessary reintegrative actions afterwards. The guide is presented with the goal to support the process of informed decision-making the Spanish universities need to undergo in order to comply with the University Coexistence Law 3/2022, which revokes a disciplinary regime passed in 1954 during Franco's dictatorship. By proposing for the first time the use of mediation and other alternative measures to sanctions, this law opens the door to the implementation of the restorative approach in the Spanish sphere as a complementary way of treating victims and offenders, especially in conflicts with a moral asymmetry not always institutionally recognised. The guide contents are organised in ten chapters: (1) an introduction contextualising the challenge Spanish universities are currently facing; (2) an exposition of the restorative antecedents in the national and international educational model; (3) a brief description of the foundations of restorative justice underlying the proposed model; (4) the legal framework of the restorative approach in the Spanish Coexistence Law 3/2022; (5) an actual proposal for the implementation of the restorative approach transversally in a university that aspires to integrate a new restorative culture into its institutional DNA, including a description of the different levels of action and two specific instruments: the Master Plan for Restorative Culture (CURE in its Spanish acronym) and the Restorative Approach to Conflict Program (ARCO in its Spanish acronym); (6) a repertoire of restorative practices and processes classified by levels of approach; (7) a list of one hundred indicators for the Master Plan for Restorative Culture; (8) an extensive bibliography; (9) an interesting list of resources to further discussion; and (10) an invitation to the university community to continue the conversation