[ca] Des de les primeres cabanes fins als gratacels contemporanis, l'entorn construït ha estat projectat tenint en compte un element inevitable: la gravetat terrestre. Un fenomen físic fonamental en el disseny arquitectònic al llarg de la història, que condiciona la disposició material de totes les formes de vida, incloent-nos a nosaltres mateixos, i de totes les formes inorgàniques, incloent els entorns arquitectònics que construïm per habitar. Però, què passaria si aquest element essencial canviés o desaparegués? Durant tota la història de l'arquitectura aquesta ha estat una fantasia que ha fet volar la imaginació dels arquitectes, pensant que alliberar-se de la gravetat donaria una llibertat formal inimaginable a l'arquitectura. Avui dia ja existeixen entorns construïts a habitar: les estacions espacials. Aquestes ens han obligat a adonar-nos de què l'absència de gravetat (o microgravetat) no és tan utòpica. Suposa molts inconvenients per a la nostra salut i, a més, altera de manera fonamental la nostra percepció i relació amb l'espai. Aquest treball de recerca busca explorar com la gravetat, i sobretot la seva absència, impacta en la percepció i la configuració de l'espai i el disseny arquitectònic. En aquest context, sorgeixen diverses preguntes: Com canviaria l'arquitectura si no hi hagués gravetat i, per tant, la matèria no pesés ni tendís a caure? Com canviaria la configuració de l'espai si poguéssim generar gravetat artificial? Com podria això transformar la nostra percepció dels espais interiors i exteriors? Aquestes qüestions, on els conceptes espacials tradicionals estan invertits, obren la porta a noves formes de pensar l'arquitectura. I aquesta exploració es pot desenvolupar a través de les indagacions ja realitzades en l'àmbit de l'exploració aeroespacial.

[en] From the first huts to contemporary skyscrapers, the built environment has been designed taking into account an inevitable element: terrestrial gravity. A fundamental physical phenomenon in architectural design throughout history, which conditions the material arrangement of all forms of life, including ourselves, and of all inorganic forms, including the architectural environments we build to inhabit. But what would happen if this essential element changed or disappeared? Throughout the history of architecture, this has been a fantasy that has made architects' imaginations soar, thinking that freeing themselves from gravity would give architecture an unimaginable formal freedom. Today, there are already built environments to inhabit: space stations. These have forced us to realize that the absence of gravity (or microgravity) is not so utopian. It poses many disadvantages for our health and, in addition, fundamentally alters our perception and relationship with space. This research work seeks to explore how gravity, and especially its absence, impacts the perception and configuration of space and architectural design. In this context, several questions arise: How would architecture change if there were no gravity and, therefore, matter did not weigh or tend to fall? How would the configuration of space change if we could generate artificial gravity? How could this transform our perception of interior and exterior spaces? These questions, where traditional spatial concepts are inverted, open the door to new ways of thinking the architecture. And this exploration can be developed through the investigations already carried out in the field of aerospace exploration.