[ca] La tesi busca oferir una perspectiva completa de les tendències d'especialització de les regions de la Unió Europea en el context de l'estratègia d'innovació regional d'especialització intel·ligent (RIS3), així com avaluar la potencial identificació de prioritats des d'una perspectiva de dalt cap a baix, tenint en compte els patrons preexistents. El RIS3 ha esdevingut una de les eines principals per a la Comissió Europea en el període 2014 - 2020 i busca promoure més integració i eficiència en els sistemes europeus d'innovació, demanant a totes les regions que defineixin les seves estratègies en base a l'establiment de prioritats en les quals la regió pot excel·lir davant de les altres, desenvolupant així activitats punteres d'innovació en aquells camps científics i sectors industrials en els que presenta més avantatge comparatiu. El nostre treball vol avaluar fins a quin punt el potencial establiment de prioritats des d'una perspectiva de dalt cap a baix és possible donats els patrons d'especialització preexistents a les regions de la UE, tant per les activitats científiques com per les industrials. Addicionalment, busquem analitzar l'adequació d'aquestes tendències en el context de les estratègies regionals d'especialització intel·ligent que s'estan definit contemporàniament, contrastant els patrons amb l'estructura de les regions, incloent les seves principals institucions i activitats. Al capítol 1, contextualitzem el nostre estudi en el marc de l'estratègia d'especialització intel·ligent, fem una revisió de l'estat de l'art dels conceptes associats i presentem els objectius, les preguntes de recerca, les proposicions i la metodologia de la tesi. Al capítol 2, analitzem els patrons d'especialització de la majoria de regions de la UE, avaluant les seves activitats amb l'objectiu de definit avantatges comparatius conduents a l'establiment de prioritats en el marc de l'estratègia. Al capítol 3, presentem dotze casos d'estudi breus on analitzem en detall algunes de les regions més grans (en termes absoluts, tenint en compte les seves activitats científiques / industrials), descrivint i estudiant els seus patrons d'especialització en relació als seus principals actors i institucions. Al capítol 4, examinem trenta propostes presentades per regions de la UE en relació a les seves estratègies d'especialització intel·ligent, amb l'objectiu d'avaluar fins a quin punt aquestes propostes encaixen en els principals objectius de la política quan la considerem des d'una perspectiva de dalt cap a baix. Al capítol 5, presentem els comentaris finals i les deduccions. Les nostres conclusions principals es centren en el fet que el nostre anàlisis pot provar que realment hi ha patrons d'especialització a les regions de la UE, que permeten als dissenyadors de polítiques fer-ho amb estratègies basades en aproximacions de dalt cap a baix quan estableixen les prioritats regionals per la ciència, la tecnologia, la indústria i la innovació en general. No obstant, també demostrem que aquestes tendències presenten molts biaixos donada l'estructura particular de la UE i els seus territoris, així com el fet que les estratègies regionals s'han de centrar més en la integració de les institucions i els actors de les diferents regions per fer-los partícips del sistema en general, no només del seu sector, sinó des d'una perspectiva europea

[en] The thesis aims to provide a complete overview of the specialization trends of the EU regions in the context of the regional innovation smart specialization strategy (RIS3), as well as to evaluate whether some priorities can be identified form a top-down point of view, according to the preexisting patterns. RIS3 has become one of the main tools of the European Commission for the period 2014-2020 and it aims to promote more integration and efficiency in the European systems of innovation, asking all regions to define their strategies based on the establishment of some priorities in which a region can excel in front of the others, so it can develop cutting-edge innovation activities in those scientific fields and industrial sectors for which it presents a larger competitive advantage. Our work aims to evaluate up to which point a potential establishment of priorities from a top-down approach is possible given the preexisting specialization patterns in the EU regions, for both scientific and industrial activities. Additionally, we look to analyze the suitability of these trends in the framework of the regional smart specialization strategies that are being designed contemporaneously, contrasting the patterns to the structure of some regions, including their main institutions and activities. In chapter 1, we contextualize our study in the framework of the smart specialization strategy, we review the state of art of its associated concepts, and we present the objectives, research questions, propositions, and methodology of the thesis. In chapter 2, we analyze the specialization patterns of most of the EU regions, evaluating their activities in order to define comparative advantages leading to the establishment of priorities towards the strategy. In chapter 3, we present twelve brief case studies where we analyze in detail some of the largest regions (in absolute terms regarding their scientific / industrial activities), describing and studying their specialization patterns according to their main institutions and actors. In chapter 4, we examine thirty proposals presented by EU regions regarding their smart specialization strategies, aiming to evaluate up to which point these proposals match with the main goals of the policy when we consider it from a top-down approach. In chapter 5, we present our final remarks and deductions. Our main conclusions are centered in the fact that our analyses can prove that there are indeed specialization patterns in the EU regions, which allow policy makers to design strategies based on some top-down approaches when establishing regional priorities for science, technology, industry, and innovation in general. However, we also prove that these trends present many biases given the particular structure of the EU and its territories, and regional strategies must necessarily be more focused on integrating institutions and actors in the different regions to make them part of the whole system, not only in their area, but from an European perspective