[ca] Davant qualsevol qüestió jurídica, llei o resolució referent a realitats que impliquen la diferència sexual, acostumo a sentir dolor o por al saber que m'hauré d'enfrontar a la negació, la neutralització, l'adhesió o la imposició, per a guanyar-me la vida en la professió jurídica que exerceixo, i això és esgotador. Per a fer front a això, he anat practicant el tall de la diferència femenina en el Dret, pràctica que, no sols m'aporta serenitat i valor, sinó que, fins i tot, en anar perfeccionant-la en mi, em permet sentir de nou una il·lusió per la curiositat d'aprendre que se'm desperta. D'aprendre allò altre al Dret que hi ha. Allò altre que serà bo per a mi. D'altra banda, en el text també intento parlar del tall de la diferència en gran, més enllà de la pràctica particular i diària del tall, en el meu treball. La percepció d'aquest tall estava en mi ja abans d'acostumar-me a practicar el tall de la diferència, pas a pas, preocupació a preocupació, com a camí diari de sanació i em porta a allò transcendible al Dret, però que jo, per la meva terrenitat, només puc percebre amb la pràctica tangible i constant del tall més petit. El tall de la diferència en gran, al conjunt del Dret, s'assenta, d'una banda, en el sentir viva en mi la llibertat femenina, la que sempre em retorna a una elecció tangible, a una llibertat d'elecció viscuda, plena de temps viscut i, per una altra, en el saber esperar que, amb tota seguretat, el vincle sortirà a flotació d'entre la lletra de la llei, el legislat, com a guia per a una solució assenyada i civilitzadora davant un conflicte.

[es] Ante cualquier cuestión jurídica, ley o resolución referente a realidades que implican la diferencia sexual, acostumbro a sentir dolor o miedo al saber que me tendré que enfrentar a la negación, la neutralización, la adhesión o la imposición, para ganarme la vida en la profesión jurídica que ejerzo, y eso es agotador.Para hacer frente a esto, he ido practicando el corte de la diferencia femenina en el Derecho, práctica que, no sólo me aporta serenidad y valor, sino que, incluso, al ir perfeccionándola en mí, me permite sentir de nuevo una ilusión por la curiosidad de aprender que se me despierta. De aprender lo otro al Derecho que hay. Lo otro que será bueno para mí. Por otra parte, en el texto también intento hablar del corte de la diferencia a lo grande, más allá de la práctica particular y diaria del corte, en mi trabajo. La percepción de este corte estaba en mí ya antes de acostumbrarme a practicar el corte de la diferencia, paso a paso, preocupación a preocupación, como camino diario de sanación y me lleva a lo trascendible al Derecho, pero que yo, por mi terrenidad, sólo puedo percibir con la práctica tangible y constante del corte más pequeño. El corte de la diferencia a lo grande, al conjunto del Derecho, se asienta, por una parte, en el sentir viva en mí la libertad femenina, la que siempre me devuelve a una elección tangible, a una libertad de elección vivida, llena de tiempo vivido y, por otra, en el saber esperar que, con toda seguridad, el vínculo saldrá a flote de entre la letra de la ley, lo legislado, como guía para una solución sensata y civilizadora ante un conflicto.