[ca] Aquesta investigació se situa en el marc dels processos d'ambientalització curricular dels programes educatius entesos com processos de canvi de les representacions sobre les causes, efectes i solucions dels fenòmens i per tant de canvis en els models interpretatius de l'alumnat, concretament es presenta el pensament sistèmic com una aportació a aquest procés des dels principis de la complexitat. Per això la recerca es pregunta quines són les estratègies didàctiques orientadores del disseny d'activitats educatives que incorporin la perspectiva sistèmica contribuint al procés d'ambientalització curricular. Per tal d'assolir aquesta finalitat es dissenya i s'aplica un instrument d'anàlisi del pensament sistèmic que permet identificar i caracteritzar els patrons de pensament sistèmic expressats per l'alumnat. La recerca, de caràcter qualitatiu, se situa en el paradigma interpretatiu i es concreta en un estudi de cas avaluatiu instrumental, ja que pretén comprendre i descriure amb detall l'ús del pensament sistèmic a l'hora d'explicar els fenòmens socioambientals. El cas d'estudi es defineix com la interacció entre un material didàctic sobre qualitat ambiental municipal i dos grups de treball d'alumnat de secundària d'un municipi de la comarca del Vallès Occidental. Les estratègies de recollida de la informació són l'aplicació del material didàctic i la realització d'una entrevista als dos grups, a partir de les quals s'obtenen les produccions escrites de l'alumnat i l'enregistrament sonor de les entrevistes, conformant la mostra de la recerca. Mitjançant la tècnica de l'anàlisi del contingut utilitzant el programari Atlas.ti, la mostra s'analitza aplicant l'instrument d'anàlisi, que consisteix en les cinc dimensions que caracteritzen el pensament sistèmic (Nivell Escalar, Obertura del Sistema, Patró d'Interacció, Flux d'Agent i Probabilitat) estructurades formant un interval de categories de menor a major gradient de complexitat. Els resultats permeten definir les característiques que ha de reunir un instrument capaç d'identificar i caracteritzar els patrons de pensament sistèmic expressats per l'alumnat en el marc d'aplicació d'una unitat didàctica sobre fenòmens socioambientals. Aquest es constitueix des del principi sistèmic establint una relació escalar entre les dimensions i les categories que el formen. En referència als patrons de pensament sistèmic expressats per l'alumnat s'evidencia l'existència de patrons lligats a les dimensions i en concret es destaca la significativitat de les dimensions referents als nivells escalars en els quals es poden produir interaccions en el context dels fenòmens socioambientals i a la relació entre els límits d'un sistema i el seu entorn. En referència als patrons de pensament sistèmic expressats per l'alumnat i el material didàctic els resultats evidencien l'existència de patrons lligats a la tipologia d'activitats i en concret es destaca la significativitat de les activitats d'exploració i d'aplicació com afavoridores de l'ús dels components del pensament sistèmic més complexos en les explicacions de l'alumnat. El disseny i l'aplicació d'un material didàctic sobre fenòmens socioambientals des de la perspectiva del pensament sistèmic ha afavorit la integració d'aspectes del pensament complex en els models interpretatius de l'alumnat contribuint als processos d'ambientalització curricular. La recerca elabora una proposta per orientar el disseny d'estratègies didàctiques afavoridores del pensament sistèmic en el marc de l'ambientalització curricular: les activitats han d'estar específicament dissenyades per a aquest propòsit, han de partir de fenòmens reals i propers a l'alumnat, han de permetre la relació entre el coneixement i l'acció, i l'expressió mitjançant diversos llenguatges, per això la combinació de diferents tipologies d'activitats es mostra com la més afavoridora per a desenvolupar l'ús del pensament sistèmic. D'altra banda es posa de manifest la necessitat de seguir investigant en estratègies didàctiques que permetin desenvolupar el pensament emergent i la incorporació de la incertesa a l'hora de plantejar accions en el medi i els seus efectes a llarg termini.

[en] This investigation is set in the context of the processes of curriculum greening understood as processes of change in the representations about the causes, effects and solutions of the world phenomena and therefore it implies changes in the interpretative models of the students. System thinking is presented as a contribution to this process from the view of complexity. The research questions what are the teaching strategies that can guide the design of educational activities that incorporate system thinking abilities contributing to the process of curriculum greening. To achieve this purpose an analysis tool is designed and applied to identify and characterize the patterns in terms of system thinking expressed by students. The research, from a qualitative nature, is set in the interpretative paradigm, specifically corresponds to an instrumental evaluative case study that has the aim to understand and describe in detail the use of system thinking skills in explaining socio-environmental phenomena. The case study is defined as the interaction between a teaching sequence about environmental quality and two working groups of high school students from a town in Vallès Occidental. Data was collected by applying the teaching sequence and conducting an interview to the two groups. The research sample consists in the students' written work and the audio recording of the interviews. Using the technique of content analysis and the software Atlas.ti, the sample is analysed using the designed analysis tool, which consists of the five dimensions that characterize the System Thinking (Scalar Level, System Opening, Interaction Pattern, Flow Agent and Probability) forming a structured range of categories from low to high complexity gradient. The results allow defining the characteristics that a tool to identify and characterize the system thinking patterns expressed by students in relation to the application of a teaching unit on socio-environmental phenomena must have. This becomes in constituting it from the systemic principle establishing a scalar relationship between the dimensions and categories that constitute it. With reference to system thinking patterns expressed by the students it is demonstrated the existence of patterns linked to specific dimensions and the results highlight the significance of the dimensions relating to scalar levels and the limits and the relationship between a system and its environment. With reference to system thinking patterns expressed by the students and the teaching sequence the results demonstrate the existence of patterns linked to specific types of activities and it is highlighted the significance of the activities of exploration and application as favourable to the use of the more complex components of the systems thinking in students' explanations. The design and application of a teaching sequence on social and environmental phenomena from the perspective of systems thinking has led to the integration of some complex components into the students' interpretative models contributing to the processes of curriculum greening. The research develops a proposal to guide the design of teaching strategies promoting system thinking in the context of curriculum greening: activities should be specifically designed for this purpose and must be based on real and close situations, they should allow the relationship between knowledge and action and the expression through different languages, so the combination of different types of activities becomes the most flattering to develop the use of system thinking skills. Furthermore it is highlighted the need for further research on teaching strategies for developing emergence and incorporating uncertainty when considering actions on the environment and its long term effects.