[ca] L'accés equitatiu a les arts, com l'educació o la salut, són elements fonamentals per a una societat democràtica, sana, conscient i reflexiva. Si bé Barcelona és una ciutat referent a nivell mundial quant a cultura i arts es tracta, la Comunitat Autònoma de Catalunya en conjunt té una accessibilitat a les arts desigual al seu territori. L'objectiu d'aquest treball és demostrar com les estructures efímeres, amb la intenció d'allotjar esdeveniments artístics, poden servir de catalitzadors i accelerar el procés que busca avançar en una accessibilitat més gran a les arts urbanes. Per això es fa una anàlisi de l'accessibilitat a les arts a Catalunya, la qual conclou que hi ha una clara desigualtat territorial en aquest sentit, determinada principalment pel nivell de connectivitat amb Barcelona i els seus voltants, la renda i el nivell educacional. Com a complement, es duen a terme enquestes a tres municipis de diversos estàndards d'accessibilitat a les arts, d'on es desprèn entre altres coses, que les estructures efímeres presentades són aptes per a la realització d'espectacles artístics, són còmodes per als assistents i embelleixen el espai públic. És indispensable considerar també els efectes que la pandèmia de COVID-19 ha causat en aquesta temàtica, sent el més preocupant que els grups socials de menors ingressos i menors nivells educatius, així com els territoris amb menys accessibilitat a les arts van ser els més ressentits. Es planteja, per tant, que hi ha una excel·lent oportunitat per avançar a baixar la bretxa actual d'accessibilitat a través d'aquestes o altres iniciatives que considerin portar arts als territoris marginats involucrant les comunitats locals i especialment els grups socials més vulnerables.

[es] El acceso equitativo a las artes, como a la educación o a la salud, son elementos fundamentales para una sociedad democrática, sana, consciente y reflexiva. Si bien Barcelona es una ciudad referente a nivel mundial en cuanto a cultura y artes se trata, la Comunidad Autónoma de Catalunya en su conjunto posee una accesibilidad a las artes desigual en su territorio. El objetivo de este trabajo es demostrar como las estructuras efímeras, con intención de albergar eventos artísticos, pueden servir de catalizadores y acelerar el proceso que busca avanzar en una mayor accesibilidad a las artes urbanas. Para esto se realiza un análisis de la accesibilidad a las artes en Catalunya, el cuál concluye que existe una clara desigualdad territorial en este sentido, determinada principalmente por el nivel de conectividad con Barcelona y sus alrededores, la renta y el nivel educacional. Como complemento, se llevan a cabo encuestas en tres municipios de diversos estándares de accesibilidad a las artes, de donde se desprende entre otras cosas, que las estructuras efímeras presentadas son aptas para la realización de espectáculos artísticos, son cómodas para los asistentes y embellecen el espacio público. Es indispensable considerar también los efectos que la pandemia de COVID-19 ha causado en esta temática, siendo lo más preocupante que los grupos sociales de menores ingresos y menores niveles educativos, así como los territorios con menor accesibilidad a las artes fueron los más resentidos. Se plantea por tanto, que existe una excelente oportunidad para avanzar en bajar la brecha actual de accesibilidad a través de estas u otras iniciativas que consideren llevar artes a los territorios marginados involucrando a las comunidades locales y especialmente a los grupos sociales más vulnerables.