BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article pretén, d'una banda, exposar una perspectiva panorámica del règim jurídic del valencià quasi quaranta anys després de la recuperació de l'autogovern per la Comunitat Valenciana. Partint dels fonaments teòrics del dret lingüístic, essencialment l'estatut d'oficialitat i els drets lingüístics, es realitza un recorregut des de la regulació constitucional i estatutària del pluralisme lingüístic fins a la legislació i les institucions valencianes de promoció i normalització lingüística. S'analitzen també els drets lingüístics i la presència del valencià en les Corts Valencianes, com també les principals resolucions sobre la matèria. D'altra banda, s'estudien les principals novetats legislatives, reglamentàries i jurisprudencials sobre la regulació del valencià en diferents àmbits, entre els quals destaquen l'administratiu, l'educatiu i els nous mitjans de comunicació públics valencians. Des d'una perspectiva tant analítica com crítica es presenten els principals avanços realitzats i les necessàries reformes a escometre per a fer avançar el valencià cap a una igualtat real i efectiva.

[en] This paper, on the one hand, tries to show a panoramic perspective of the Valencian legal framework almost forty years after the recovery of the autonomy by Comunitat Valenciana. Starting from the theoretical foundations of Linguistic Law, essentially the status of officiality and linguistic rights, a route is made from the constitutional and statutory regulation of linguistic pluralism to the Valencian laws and institutions of promoting and linguistic normalisation. Linguistic rights and the paper of Valencian in Corts Valencianes, as well as its main related resolutions are also analysed. On the other hand, the main legislative, administrative and judicial innovations about the regulation of Valencian in different fields are studied, among which the administrative and educational ones and the new Valencian public media stand out. From both an analytical and critical perspective, the main progresses made and the necessary reforms to be undertaken to advance Valencian towards a real an effective equality are exposed.
[ca] Aquest article reflexiona sobre l'ús d'alguns espais a la poesia de Joan Salvat-Papasseit. A més de practicar una mena d'enfocament futurista, es va dedicar ell mateix a contemplar el paisatge —el seu— del proletariat urbà, ple de grues, tramvies, el port i els carrers que sorgeixen automàticament, sense grans digressions teòriques. La combinació d'intimitat, interior, natura morta amb espais exteriors com els que ofereixen els nous mitjans de el transport no s'ha estudiat prou. Ho faré a partir d'una sèrie de poemes dels volums Poemes en ondes hertzianes (1919) i L'irradiador del port i les gavines (1921). Aquesta lectura ens permetrà veure com, en gairebé termes pictòrics, Salvat-Papasseit explora des d'una perspectiva molt original aspectes innovadors de la vida quotidiana a la modernitat.

[en] This article reflects on the use of some spaces in Joan Salvat-Papasseit's poetry. In addition to practicing a futuristic approach of sorts, he dedicated himself to contemplating the landscape —his— of the urban proletariat, full of cranes, trams, the harbor, and the streets that arise automatically, without great theoretical digressions. The combination of intimate, interior, still-life spaces with outdoor spaces such as those provided by the new means of transportation has not been highlighted enough. We will do it based on a series of poems from the volumes Poemes en ondes hertzianes (1919) and L'irradiador del port i les gavines (1921). This reading will allow us to see how, in almost pictorial terms, Salvat-Papasseit explores from a very original perspective unprecedented aspects of everyday life in modernity.
[ca] En els seus tres primers segles d'existència, el cristianisme va aconseguir deixar de ser una de les moltes sectes messiàniques del convuls judaisme del segle I per esdevenir un element perillós que l'Imperi romà primer va combatre i amb el qual posteriorment es va aliar, donant inici a l'aliança entre el tron i l'altar. En aquest lapse de temps, els Pares de l'Església van elaborar una identitat pròpia –una "proto-ortodòxia", construïda sobre la base del pensament de Pau de Tars– allunyada tant del judaisme rabínic que rebutjava la figura de Jesús, com de la doctrina de Marció, que negava la validesa de l'Antic Testament i, amb ell, de tota l'herència jueva del cristianisme en tant que obra d'un déu menor, diferent d'aquell que Jesús havia predicat. Tot aquest procés va deixar preparat el camí per l'elaboració d'una autèntica ortodòxia cristiana afavorida per l'aliança amb el poder polític des d'època de Constantí.

[en] During its first three centuries, Christianity could stop being one of the many messianic sects within the tumultuous Judaism of the 1st century, becoming a dangerous element which the Roman Empire tried to destroy and with which subsequently allied, beginning the bond between the altar and the throne. In this time lapse, Church Fathers developed an own identity –a "proto-orthodoxy", based on Paul of Tarsus' thought- far both from Rabbinic Judaism, which refused the figure of Jesus, and the doctrine of Marcion, which rejected the validity of the Old Testament and all the Jewish heritage within Christianity because it came from a minor god, different from that preached by Jesus. All this process prepared the way for the making of a true Christian orthodoxy favoured by the alliance with the political power since Constantine's reign.
[ca] Les rambles mediterrànies, especialment al sud-est de la península ibèrica, han tingut un aprofitament històric consistent en la utilització de les aigües d'avinguda, que han estat desviades per a aportar regs extraordinaris als camps de cultiu. Es tracta de sistemes pluriseculars, en el present desmantellats o abandonats, que tingueren unes conseqüències hidrogeomorfològiques molt importants. Tot i això, la seua dimensió espacial encara no està ben calibrada i calen més estudis de cas, aplicant una metodologia compartida. En el present article es reflexiona sobre la disponibilitat i el valor de fonts documentals de diferent signe (documentació històrica escrita, memòria oral, cartografia, fotografia aèria i treball de camp), prenent com a cas d'estudi principal el de la Rambla de la Sarsa-El Derramador (Agost, Alacant). Les conclusions demostren com, si bé a escala desagregada, cada font aporta una informació relativament pobra, és en la consideració de conjunt quan s'obtenen els resultats més significatius.

[en] The Mediterranean ramblas, especially in the south-east of the Iberian Peninsula, have had a historical use consisting in the utilization of flood waters, which have been diverted to provide extraordinary irrigation to the cultivated fields. These are centuries-old systems, currently dismantled or abandoned, which had very important hydrogeomorphological consequences. However, their spatial dimension is still not well calibrated and more case studies are needed, applying a shared methodology. This article reflects on the availability and value of documentary sources of different kinds (written historical documentation, oral memory, cartography, aerial photography and field work), taking as the main case study that of the Rambla de la Sarsa-El Derramador (Agost, Alicante). The conclusions show that, in a disaggregated level, each of the sources provides relatively poor information. However, it is in the overall analysis that the most significant results are obtained.
[ca] En aquest article fem una aproximació al verb posar. Analitzem els significats que té al segle XV i els organitzem al voltant de nuclis semàntics. Així mateix, en comprovem la freqüència amb la intenció futura de fer llum en la investigació de l'evolució semàntica d'aquest verb en paral·lel amb les d'uns altres dos semànticament molt propers, metre i ficar. A més a més, destriem quins mecanismes cognitius han possibilitat el Canvi Semàntic (CS) i exposem els principals processos de gramaticalització que documentem en aquest mateix període. L'estudi es basa en l'explotació del Corpus Informatitzat Multilingüe de Textos Antics i Contemporanis (CIMTAC),2 de què s'han extret els exemples.

[en] This paper offers an approach to the verb posar. Attention is paid to the meanings that it had in the fifteenth century, which are organized around semantic fields. Likewise, the verification of its frequency ultimately seeks to shed light on the research that deals with the semantic evolution of this verb in parallel to that of another two semantically very close markers, namely: metre and ficar. Furthermore, our paper identifies the specific cognitive mechanisms which have facilitated Semantic Change (SC) and describes the most important grammaticalization processes –documented in the same aforesaid period. The study is supported on the exploitation of the Corpus Informatitzat Multilingüe de Textos Antics I Contemporanis (CIMTAC) [Multilingual Computerized Corpus of Old and Contemporary Texts], from which our examples were extracted.
[ca] Al treball es reflexiona sobre la retirada de la venda, per manament del bisbe de Barcelona Joan Dimes Lloris, d'una obra hagiogràfica: el Llibre de la vida y miracles de santa Madrona, cos sant de Barcelona, i dels sants Celdoni i Armenter, cossos sants de Cardona, del dominic Salvador Pons, publicada en 1594. Aquesta interdicció no ha estat gaire atesa, i qui s'hi ha referit ha conclòs que es tractava d'un problema inherent a les veneracions abordades, en considerar que no eren sants reconeguts en l'Església oficial, o a causa de les pràctiques devotes descrites, titllades de populars. Tanmateix, a l'article identifique altres aspectes concrets presents al text que no havien estat notats com a problemàtics, i que eren causa habitual de les prohibicions d'obres devotes, com ara la inclusión de contingut apòcrif, és a dir, procedent de fonts desconegudes, en la construcció dels relats. Aquest particular és rellevant, doncs l'obra s'emmarca en un període de plena efervescència en la reescriptura de la matèria hagiogràfica pròpia, amb la finalitat de provar-ne l'autenticitat dels cultes amb criteris d'autoritat i historicitat.

[en] This paper analyzes the withdrawal from sale, ordered by the Bishop of Barcelona Joan Dimes Lloris, of a hagiographic work, Llibre de la vida y miracles de santa Madrona, cos sant de Barcelona, i dels sants Celdoni i Armenter, cossos sants de Cardona, written by the Dominican Salvador Pons and published in 1594. This prohibition has been scarcely attended, and it has been explained as a problem inherent to the venerations addressed, considering that they were not recognized saints in the official Church, or related to the devout practices described in the text, considered as popular. However, in the article, I identify other specific aspects present in the text that had not been noted as problematic, and that were usual cause of prohibition of devout works, such as the inclusion of apocryphal content, that is, taken from unknown sources, in the construction of the narratives. This particular is relevant, since the book was written in a period of full effervescence in the rewriting of local hagiographic material, in order to prove the authenticity of the cults with criteria of authority and historicity.
[ca] En aquest article s'analitza de quina manera els escenaris discursius (formats per la interacció entre els discursos, els escenaris situacionals i els interlocutors) que conté la Història de la guerra del Peloponnès contribueixen a generar la veritat del relat i com, a partir d'aquesta, produeixen coneixement segons la teoria epistemològica de Tucídides. En concret, s'estudien els escenaris discursius a partir de dos paràmetres situacionals: la dicotomia escenari públic/escenari privat, i interlocutors iguals en estatuts/interlocutors desiguals en estatus. Aquests paràmetres configuren tant el gènere discursiu (discurs vs. diàleg) com la càrrega de veritat que aporten. Així mateix es pot extraure una lectura en clau política, ja que en ser algun d'aquests escenaris expressió d'un tipus de règim polític, en la mesura que aporte veritat i, per tant, coneixement, determinarà si el règim polític del qual és manifestació és idoni per al regiment d'una comunitat.

[en] This article analyses how the discursive scenarios (formed by the interaction between discourses, situational scenarios and the interlocutors) contained in the History of the Peloponnesian War contribute to revealing the truth of the story and how, based on this truth, knowledge is produced, in accordace with the epistemological theory of Thucydides. More specifically, the discursive scenarios are studied based on two situational parameters: the dichotomy between the public and private scenario, and the question of equal status interlocutors versus unequal status interlocutors. These parameters define both the discursive genre (speech versus dialogue) and the amount of truth that the discourse provides. A political reading is also possible, because when one of these scenarios is an expression of a certain type of political regime, the extent to which it contributes truth and, therefore, knowledge, will determine if the political regime reflected by this scenario is a suitable way to govern a community.
[ca] Durant els darrers vint anys, la Fundació "L'Alcúdia" ha engegat un programa d'actuacions arqueològiques i de renovació museística que han transformat hui l'antiga ciutat d'Ilici en un espai turístic, científic, formatiu, lúdic i educatiu imprescindible per a comprendre no només Elx, sinó un territori ample del sud-est peninsular. El present treball en resumeix els avanços científics i en mostra les noves dotacions expositives, al mateix temps que sintetitza els resultats històrics del paratge arqueològic des de la prehistòria fins a l'arribada de l'Islam.

[en] For the last twenty years, the Fundación L'Alcúdia has developed a programme based on renewed archaeological and museum activities. It has transformed the ancient city of Ilici in a touristic, scientific, formative, ludic and educational place to understand not only Elche but also a large land in the Peninsular Southeast. This work summarises the scientific advances and presents the new exhibition endowments, synthesizing the historical results of the archaeological site from Prehistory to Islamic Era.
[ca] Enric Valor i Vives ha estat una de les personalitats valencianes més significatives en l'estudi i la difusió del valencià al llarg del segle XX, tant pel seu compromís amb l'ensenyament de l'idioma i el seu activisme cultural, abans de la Guerra Civil i durant el franquisme, com per la publicació de nombroses obres gramaticals i literàries. L'objectiu d'aquestes pàgines és oferir una panoràmica el més completa posible d'Enric Valor des d'aquestes dues vessants: per una part, com a persona compromesa amb el seu poble i, per una altra, com a estudiós de la llengua, perquè la seua tasca literària i lingüística només es podrá entendre a partir de la seua concepció nacional, on la llengua ocupa un paper determinant. A més a més, amb l'anàlisi de les seues actuacions a favor de la llengua i el país s'hi mostren la convicció i la fortalesa dels seus ideals, la tenacitat esmerçada en la seua defensa i la constància de les actuacions en les situacions més adverses.

[en] Enric Valor i Vives has been one of the most important Valencian personalities regarding the study and dissemination of the Catalanan language in the 20 th century, for his commitment to the teaching of the language and his cultural activism, before the Spanish Civil War and during the Franco dictatorship, as well as for the publication of numerous grammatical and literary works. The aim of this paper is to offer an overview, as complete as possible, of these two facets of Enric Valor: on one hand, as person committed to his folk and, on the other, as researcher of the Catalan language, because his literary and linguistic tasc can only be understood in connection to his concept of nation, where the language plays a main role. The strength and depth of his ideals are shown by the analysis of his actions in favour of the Catalan language and the country; his devoted perseverance by his defense and constancy of his actions regardless of the adverse situations.
[ca] El present article tracta de recollir els aspectes més importants de la fiscalitat de la vila de Biar durant la Baixa Edat Mitjana. Es tracta d'un treball sobre història social, on se segueix l'activitat dels recaptadors i dels gestors de les diverses rendes i impostos que es cobraven: els delmes, les regalies, impostos directes (com la peita o la cena), impostos extraordinaris, etc. Coneixerem els beneficis que n'obtenien, i el lligam que els unia a l'oligarquia municipal, convertint-los en una de les bases socials del poder reial. També estudiarem el creixement econòmic que experimentarà la vila de Biar al llarg del segle XV per causa de l'augment dels ingressos que generarà la principal renda de la Corona (el terç-delme) i per la moltura i la distribució dels cereals (molins i forns). S'aporta una extensa collita de dades, que estimula la seua reflexió i, al mateix temps, s'ofereix una visió de la societat d'aquell moment històric. A més a més, s'aporten dades que s'han pogut extraure de la col·lecció de pergamins de l'Arxiu Històric Municipal de Biar (AHMB). Pergamins que fan referència a l'economia i la fiscalitat de la vila com: àpoques, censals i quitaments, impostos i pagaments, salaris dels càrrecs municipals i escrivanies, exoneració del pagament de la peita per privilegis reials, establiment de regalies i aspectes sobre aigua, molins i la conflictivitat que ocasionava el seu ús per a tasques de regadiu.

[en] This article seeks to collect the most important aspects of the taxation of the town of Biar during the late Middle Ages. It is a work on social history, where the activity of the collectors and managers of the various incomes or taxes they charged, is such as: the tithes, the royalties, direct taxes (such as peita or as cena), extraordinary taxes, etc. We will know the benefits they obtained, and the bond that linked them to the municipal oligarchy, making them one of the social bases of the royal power. We will also study the economic growth that the town of Biar will experience during the 15th century, due to the increase in revenue that will generate the main income of the crown (the third delme), and the veryura and distribution of the cereals (mills and kilns). It brings an extensive collection of data, stimulating its reflection and, at the same time, offers an insight into society of that time. At the same time, data is provided which has been extracted from the scroll collection of the Biar Municipal Historical Archive (AHMB). Pergamins that refer to the economy and taxation of the village such as: apoques, censals and quitaments, taxes and payments, salaries of municipal and scrivania offices, exemption from payment of the peita for royal privileges, establishment of royalties and aspects about water, mills and the conflicts caused by its use for irrigation tasks.
[ca] El treball fa una anàlisi de la representació literària de l'espai domèstic en tres obres de Vicent Andrés Estellés: Primera soledad (1956), La nit (1956) i "Coral romput" (1957). Aquestes tres obres tracten el tema de la mort de la primera filla del poeta, per la qual cosa ens centrarem a establir relacions entre el procés de dol i la caracterització que es fa de l'espai domèstic, concretament de la casa. Al llarg de l'estudi de les obres, veurem com la casa queda caracteritzada com un espai que allotja el dol i alhora allotja un jo poètic el qual estableix un fort vincle entre la superació d'aquest procés, l'espai domèstic i la relació entre l'espai i la dimensió física del jo, el cos. L'estudi es desenvolupa a partir de l'anàlisi de tres composicions fonamentals que són les mostres més representatives de les obres esmentades anteriorment.

[en] The aim of this paper is to analyse the literary representation of the domestic space among three works whose author is Vicent Andrés Estellés: Primera soledad (1956), La nit (1956) and "Coral romput" (1957). These works refer to the death of the poet's first daughter and, as a consequence, the relationship between the mourning process and the domestic space portrayal, especially the home space, will be explored. Throughout the study of the works will see how the house is characterized as a space that hosts both the mourning and a poet's self that establishes a strong link among the overcoming of this process, the domestic space and the relationship between the space and the physical dimension of the self, i.e. the body. The study focuses on three fundamental compositions that are the most representative sample of the aforementioned works.
[ca] En aquest article duem a terme un estat de la qüestió de les relacions entre el català estàndard i la varietat nord-occidental de la llengua, tot fent un repàs crític de les múltiples aportacions que hom hi ha fet d'ençà de 1985 (data d'un conegut manifest de professors de filologia catalana de Lleida). En aquest recorregut de més de 30 anys detectem l'existència de tres fases successives (reivindicació, estudi, normalització), cadascuna de les quals ocupa aproximadament una dècada, i concloem que, un cop superades formulacions com les d'un subestàndard propi o les de diversos paraestàndards, la clau es troba en la doble assumpció, recíproca, del català nord-occidental i d'un català estàndard —únic, compartit, composicional i pluricèntric— en què l'opció del polimorfisme té un paper important.

[en] In this article we carry out a state of the art on the relations between standard Catalan and the northwestern variety of the language by doing a critical review of the multiple contributions that have been made since 1985 (date in which a well-known manifesto by Catalan philology professors from Lleida took place). In this journey of more than 30 years, we detect the existence of three successive phases (vindication, study, normalization), each of which having taken approximately one decade. We conclude that, once formulations like those referring to an own substandard or those of several parastandards, the key issue is the double acceptance, reciprocal, of northwestern Catalan and a standard Catalan —unique, shared, compositional and multicentric— in which the option of polymorphism plays an important role.
[ca] Dins de la col·lecció fotogràfica de l'Enginyer Mira, en procés de catalogació definitiva per part del departament de Patrimoni de l'Ajuntament de Guardamar del Segura, es conserven dues fotografies que es van relacionar, en un primer moment, amb la visita d'Alfons XIII a Guardamar en 1923. Un estudi detallat de les imatges de totes dues fotografies acaba per refutar aquesta relació amb la visita reial i ens les exposa com a documents gràfics del vincle existent entre repoblació forestal de les Dunes de Guardamar i Elx amb la de la muntanya Benacantil a la ciutat d'Alacant. Tot, mitjançant la figura de l'enginyer forestal Francisco Mira Botella i la presència de Tesifonte Gallego, director general d'Agricultura, Mines i Monts.

[en] Within the photographic collection of Engineer Mira, in the process of definitive cataloging by the Heritage Department of the Guardamar del Segura City Council, two photographs are preserved that were related, at first, to the visit of Alfonso XIII to Guardamar in 1923. A detailed study of the images of both photographs ends up refuting that relationship with the Royal visit and exposes them to us as graphic documents of the link between the reforestation of the Dunes of Guardamar and Elche with that of Mount Benacantil in the city of Alicante. Everything, through the figure of the forestry engineer Francisco Mira Botella and the presence of Tesifonte Gallego, general director of Agriculture, Mines and Forestry.