[ca] L'increment de la demanda d'aigua associada al creixement poblacional i exacerbada pel canvi climàtic ha conduït a la sobreexplotació d'aqüífers i ha creat la necessitat urgent d'implementar una gestió integrada dels recursos hídrics. En aquest marc, la recàrrega gestionada d'aqüífers (coneguda com a MAR per les sigles en anglès) s'ha convertit en una pràctica summament important, ja que permet la regeneració de les aigües superficials degradades. Quan les aigües regenerades, mitjançant aquesta tecnologia, són els efluents de les plantes de tractament d'aigües residuals, el tractament es defineix com a "tractament sòl-aqüífer" (SAT per les sigles en anglès). El 2017, es van construir sis sistemes pilots SAT amb l'objectiu d'investigar com diferents paràmetres operatius (presència de plantes a la zona d'infiltració, cabals de recàrrega, instal·lació de barreres reactives, entre d'altres) afecten la qualitat de l'aigua recarregada. Aquests sistemes SAT han estat operatius des del gener del 2018 i s'han anat instrumentalitzant durant aquest temps, a més s'han fet dos assajos de traçadors per caracteritzar el transport conservatiu i no conservatiu. Aquests estudis es van fer en la totalitat dels sistemes SAT, però sense centrar-se en les particularitats de la zona no saturada (ZNS). Amb l'objectiu d'analitzar les dades experimentals i els processos de flux i transport a la ZNS, s'han desenvolupat models unidimensionals mitjançant el programa d'elements finits Code_Bright (Olivella et al., 1996), per a dos dels sistemes SAT experimentals. Un dels sistemes opera de forma convencional, mentre que l'altre disposa d'una barrera reactiva col·locada a la base de la bassa de recàrrega.

[en] The increase in water demand associated with population growth and exacerbated by climate change has led to the overexploitation of aquifers, creating an urgent need to implement integrated water resource management. Within this framework, Managed Aquifer Recharge (MAR), known as MAR for its English acronym, has become a highly significant practice as it allows for the regeneration of degraded surface waters. When the regenerated waters, using this technology, are effluents from wastewater treatment plants, the treatment is defined as "soil-aquifer treatment" (SAT). In 2017, six SAT pilot systems were built with the objective of investigating how different operational parameters (presence of plants in the infiltration zone, recharge rates, installation of reactive barriers, among others), affect the quality of the recharged water. These SAT systems have been operational since January 2018 and have been instrumented over this period, in addition, two tracer tests have been carried out to characterize conservative and non-conservative transport. These studies were performed on the whole SAT systems, but without focusing on the particularities of the unsaturated zone. To analyze the experimental data and flow and transport processes in the unsaturated zone, one-dimensional models have been developed for two of the experimental SAT systems using the finite element program Code_Bright (Olivella et al., 1996). One of the systems operates conventionally, while the other has a reactive barrier placed at the base of the recharge basin.