BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] ChatGPT i altres aplicacions similars han arribat per quedar-se amb els avantatges i els inconvenients. Els nostres alumnes ens porten un cert avantatge en el seu ús, atès que sempre les generacions més joves són més avesades amb els avenços tecnològics. Actualment, no tenim eines fiables i que aportin una certesa indubtable que ens permetin comprovar quan el treball de recerca enviat a un alumne ha estat realitzat exclusivament per ell o ha comptat amb l'ajut d'aquestes noves eines. No podem negar, però, el present en què vivim i hem de saber utilitzar-les. Precisament, és a la prova d'avaluació on proposo l'ús de ChatGPT, és a dir, que aquesta s'hagi de respondre mitjançant aquesta aplicació. Els alumnes, amb aquest mètode, han de saber què preguntar perquè la resposta que doni sigui la correcta d'acord amb la legislació vigent. Es tracta, en definitiva, que aprenguin a formular correctament les preguntes, doncs, si les saben fer, realment, sabran el contingut de les respostes.

[en] ChatGPT and other similar applications are here to stay, with their advantages and disadvantages. Our students are ahead of us in their use, as the younger generations always prove to be more adept with technological advances. At present, we lack reliable tools that provide unquestionable certainty and allow us to check whether the research work sent to a student has been conducted exclusively by him or her or whether he or she has had the help of these new tools. However, we cannot deny the present in which we live, and we must know how to use these tools. It is precisely in the evaluation test that I propose the use of ChatGPT that it should be answered using this application. With this method, students will have to know what to ask so that the answer given is the correct one in accordance with current legislation. In short, the aim is for them to learn to formulate the questions correctly, because if they know how to ask them, they will really know the content of the answers.
[ca] Antígona, víctima destacada d'una forma molt concreta de violència masculina, se'ns presenta, tant en Sòfocles, com en el cinema grec del segle XX o en el relat breu de Marguerite Yourcenar, com una heroïna ferma i convençuda de la seva raó moral, lliure —davant el poder establert— de donar sepultura al germà condemnat i, per tant, fonamentalment transgressora. És un exemple d'amor total amb desenllaç tràgic, i la seva actuació mostra la solitud del qui estima en solitud. Com altres heroïnes de la tragèdia grega —Electra, Clitemnestra—, assumeix completament el seu destí i refusa de jugar la carta social que li podria haver estat adjudicada. En el cas de l'Antígona de Yourcenar, tot i que manté la seva essència, fa un salt en el temps i s'adapta al segle en què fou escrita.

[en] p class="MsoNormal"span lang="EN-US"Antigone, the paradigmatic victim of a very concrete form of male violence, is presented to us, innbsp;/spanSophocles, the Greek cinema of the 20th century, as well as in Marguerite Yourcenar's short story,nbsp;as a firm woman, convinced of her righteousness. Her decision to bury her condemned brother,nbsp;in opposition to the established powers that be, makes her a transgressive heroine. Hers is an example of total love with a tragic conclusion, and her actions show the loneliness ofnbsp;those who love alone. As other heroines of Greek tragedies mdash;Electra, Clytaemnestramdash;, shenbsp;completely embraces her destiny and refuses to play the social ace that she might have beennbsp;dealt. Keeping her essence, Yourcenarrsquo;s emAntigone/em has jumped forward in time and has adaptednbsp;to the century in which it was written./p
[ca] INTRODUCCIÓ. La implementació del nucli integrador de coneixements en la carrera de Pedagogia de les Ciències Experimentals, Química i Biologia, com a innovació pedagògica en el procés d'ensenyament i aprenentatge, va consistir a consolidar un bloc de continguts de les matèries de Química, Biologia i Ciències de la Terra. MÈTODE. Durant l'exercici de l'experiència es van diversificar les metodologies pedagògiques i les condicions i els entorns d'aprenentatge, amb un treball més proper entre docents i estudiants en promoure espais de treball i reflexió inter-, multi- i transdisciplinaris dels temes proposats en el nucli integrador, enfortits amb enfocaments transversals com ara gènere, etnicitat, interculturalitat, drets humans o sostenibilitat. RESULTATS. Els resultats del procés van reflectir una millor comprensió de la teoria contextualitzada en la realitat socioambiental, el desenvolupament del pensament crític i la predisposició dels estudiants per actuar de manera responsable vers l'ambient. DISCUSSIÓ. L'experiència va constituir una manera diferent d'abordar els continguts científics de les disciplines que configuren la malla curricular, i una manera de superar l'assignaturisme tradicional que compartimenta el coneixement d'aquestes ciències, estimular el treball autònom i promoure la corresponsabilitat social en la gestió dels recursos naturals.

[en] INTRODUCTION. This article examines the implementation of a core of knowledge and skills designed to be shared by both teachers and students (specifically, a núcleo integrador de saberes) in the curriculum of the Teaching Degree in Experimental Sciences, Chemistry and Biology of the Central University of Ecuador. This pedagogical innovation in the process of teaching and learning consisted in consolidating a block of contents of the subjects of Chemistry, Biology and Earth Sciences. METHOD. The experiment sought to diversify the teaching methods and learning conditions in the degree programme by encouraging teachers and students to create common work spaces and engage in inter-, multi- and transdisciplinary reflection on the topics proposed in the core, strengthened with cross-cutting approaches to such subjects as gender, ethnicity, interculturality, human rights and sustainability. RESULTS. The participants gained a better understanding of the theoretical component of the curriculum by examining its socio-environmental context. They also acquired critical thinking skills and the motivation to act responsibly towards the environment. DISCUSSION. The experiment provided an alternative approach to the scientific contents of the disciplines that make up the curriculum, going beyond the traditional compartmentalization of knowledge in subjects. It also stimulated autonomous work and promoted social co-responsibility in the management of natural resources.
[ca] Si be els acadèmics han posat cada cop mes atenció en els Commons, entesos com a institucions d'acció col·lectiva per al govern dels béns comuns, la majoria dels estudis exploren casos moderns, deixant de banda els Commons històrics. Tanmateix, l'anàlisi d'aquests darrers pot contribuir a comprendre els efectes a llarg termini de comportaments passats sobre les futures generacions i a suggerir solucions a problemes contemporanis derivats de dilemes socials similars. Un exemple de Commons històric que continua existint es la institució monàstica bizantina. Basant- se en fonts històriques i estudis contemporanis, l'article utilitza (a) l'anàlisi històrico-institucional per descriure l'estructura de la institució, i (b) els principis de disseny comunitari de les institucions d'acció col·lectiva per al govern dels béns comuns, per explorar si el monestir bizantí es pot classificar d'aquesta manera. Es conclou que el monestir bizantí va ser un cas exitós de Commons, que va desenvolupar una estructura de govern creïble per gestionar i preservar de forma sostenible els seus bens comuns, tant els intangibles com els tangibles, malgrat la manca de processos democràtics directes que caracteritza els Commons moderns.

[en] Although scholars have paid increased attention to commons, most studies explore modern cases, disregarding historical commons. The analysis of the latter can contribute to understanding the long-term effects of past behaviours on future generations and provide inspiration for solutions to contemporary problems arising from similar social dilemmas. One historical commons that still exists is the Byzantine monastic institution. Drawing on historical sources and contemporary studies, the paper uses (a) historical institutional analysis, to outline the structure of the institution, and (b) the community design principles of successful commons, to explore whether the Byzantine monastery can be classified as a commons. We find that the Byzantine monastery was a successful case of a historical commons, which developed a credible governance structure to sustainably manage and preserve their common goods, both intangible and tangible, despite the lack of direct democratic processes that characterize modern commons.
[ca] El projecte s'ha realitzat dins del Grau d'Educació Social de la Universitat de Barcelona, amb els objectius principals de treballar els continguts propis de l'assignatura Fonaments didàctics de l'Acció Socioeducativa. A partir de, primerament, la lectura de l'obra literària Invisible, centrada en la visibilització de l'assetjament escolar, per a posteriori, la realització d'una intervenció socioeducativa amb col·lectius sensibles de l'àmbit social a sentir-se invisible, i evidenciant aquestes intervencions, més l'anàlisi del projecte en qüestió, a través de les xarxes socials 2.0 (Instagram) com a via de comunicació dels millenials i dins del context universitari, trencant així, la dicotomia teòric/pràctic dels continguts curriculars treballats a l'aula.

[en] Invisible Project has been implemented to the Grade of Social Education at the University of Barcelona, which the main goals to work have been its own contents from the subject Didactic Bases about Social and Educational action. Starting from reading Invisible, a literary work focused to make visible bullying, and then a social and educational intervention on a groups from a social environments who can feel invisible in some moments. Theses interventions have been shown and all the analysis of this project through social networks 2.0 (Instagram), as a communication way of millennials within university context, breaking in that way the dichotomy of theory and practice of curricular contents who has been worked at the classroom.
[ca] La movilitat de les persones a través de les fronteres constitueix un dels fenòmens més significatius del món contemporani. Les migracions actuals es mouen dins d'una amigüitat de beneficis i amenaces que poden ser pensades des de la sociologia del risc. Aquest article contextualitza la noció de risc i la relació que s'estableix amb les migracions. Posteriorment desenvolupa diverses estratègies estatals orientades a la integració dels immigrants com a manera de minimitzar els riscs socials que comporten. Finalment, analitzem la convergència d'aquests models d'integració, assenyalant els reptes que plantegen les noves formes transnacionals de concebir les migracions.

[en] People mobility through borders constitutes one of the most significant phenomena in contemporary world. Current migrations take place within an ambiguity of profits and threats that can be thought from a sociology of risk perspective. This article contextualizes the notion of risk and its relationship with migrations. Afterwards, several state strategies aimed to immigrants' integration as a way to mitigate their social risks are developed. Finally, the convergence between those integration models is analysed, outlining the challenges posed by new transnational ways of conceiving migration.
[ca] Empreses de tot el món estan desenvolupant i venent robots sexuals. Preguntes sobre "Com afectaran les relacions amb els robots a les relacions humanes en el futur?" sorgeixen quan les tecnologies s'utilitzen per a satisfer les necessitats socials i emocionals de les persones. Aquest article analitza l'ús de robots sexuals des d'una perspectiva bioètica, considerant que les tecnologies i els dissenys tenen valors intrínsecs que cal tenir en compte. Les relacions amb robots i sistemes informàtics, com la intel·ligència artificial, són una possibilitat per a moltes persones a tot el món. Presentem preguntes plantejades per veus a favor i en contra del sexe amb robots. A més de la polarització binària, la perspectiva bioètica recorda els conceptes de biopolítica i biopoder de Foucault per a situar problemes com la mecanització de les relacions íntimes. Sostenim que el debat sobre els robots sexuals ofereix l'oportunitat de revisar vells patrons en relació amb el gènere, desigualtat i la salut.

[en] A few companies around the world are now developing and selling sex robots. Questions such as "how will relationships with robots' impact human relations in the future" emerge when technologies are used to meet the social and emotional needs of individuals. Considering that technology and design have embedded values and biases, this article surveys the use of sex robots from a bioethical perspective. Relationships with robots and computational systems, like Artificial Intelligence, are a possibility for many people around the world. We present questions raised by the voices in favor of robot sex, and against it. Beyond a binary polarization, the bioethical perspective recalls the Foucaultian concepts of biopolitics and biopower to situate the problems with the mechanization of intimate relationships. We argue that sex robots offer the opportunity to review old patterns regarding gender, inequality, and health.
[ca] L'article desenvolupa alguns dels aspectes de la tesi doctoral de l'autor (Sales, 2015). Es planteja una anàlisi de l'evolució del territori en el qual es troba el barri del Bon Pastor (Barcelona), posant l'accent en l'entorn construït. Per a això, la narrativa històrica es complementa amb documentació gràfica, part d'ella a partir dels diversos tallers de participació que l'autor ha desenvolupat i continua desenvolupant-se en aquest barri, en cooperació amb l'Associació de Veïns i l'Ajuntament de Barcelona (Districte de Sant Andreu) amb l'objectiu de desenvolupar intervencions en l'espai públic de la zona en relació amb la preservació de la memòria cívica de Bon Pastor i en el context d'avançar en els processos de governaza urbana basada en la participació creativa dels veïns Alhora s'organitzaven els primers processos participatius, vam començar a documentar la història de Bon Pastor. També a fer rutes pel barri per veure les seves característiques urbanes actuals i recopilar informació sobre els plans urbanístics vigents. Els següents paràgrafs són una síntesi del relat literari de la història de Bon Pastor i les seves principals característiques urbanes. Com va succeir amb Baró de Viver, és un relat que s'haurà d'anar completant a mesura que es desenvolupin els diferents processos participatius amb els relats de les vivències de la població, així com la diferent documentació que ens puguin aportar

[en] The paper develops some of the aspects of the author's doctoral thesis (Salas, 2015). It poses an analysis of the evolution of the territory where is located the neighborhood of Bon Pastor (Barcelona), emphasizing the built environment. For this, the historical narrative is complemented by graphic documentation, part of it from the various workshops of participation that the author has developed and continues to develop in this neighborhood, in cooperation with the Neighborhood Association and the City of Barcelona (District Sant Andreu) with the aim of developing interventions in the public space of the neighborhood concerning preservation of civic memory of Bon Pastor and in the context of advance in the processes of urban governance based on the creative participation of the neighbors. While the first participatory processes were organized, we began to document the history of the Good Shepherd. We also do tours around the neighborhood to see their current urban characteristics and gather information on the town planning regulations. The following paragraphs are a summary of the literary account of the history of Bon Pastor and its main urban characteristics. As with Baró de Viver, it is a story that will have to be completed as the various participatory processes with accounts of the experiences of the population and the different documentation that we can provide are developed.
[ca] Les preses suposen una estratègia per satisfer la demanda d'una població mundial creixent, abastint les nostres ciutats d'aigua i energia, i fins i tot serveixen per regular desastres com inundacions violentes. Tot i això, la seva construcció té un fort impacte mediambiental amb efectes immediats evidents, i d'altres que romanen subjacents i es manifesten a llarg termini, suposant una greu amenaça. Aquests problemes causats per les preses són presents arreu del món, i Catalunya no n'és una excepció. Per posar un exemple, la construcció de preses sovint comporta la destrucció de les planes d'inundació, fet que genera una desestabilització ecosistèmica que desencadena en un desastre ecològic. El pronòstic però, no és tan catastròfic com sembla. Actualment es poden prendre mesures i implementar estratègies per minimitzar els efectes negatius de les preses, i en aquest article revisem les més importants.

[en] Dams are a strategy to meet the demand of a growing world population, supplying our cities with water and energy, and they even serve to regulate disasters such as violent floods. Even so, its construction has a strong environmental impact with obvious immediate effects, and others that remain underlying and manifest themselves in the long term, posing a serious threat. These problems caused by dams are present around the world, and Catalonia is no exception. To give an example, the construction of dams usually involves the destruction of floodplains, which generates ecosystem destabilization that triggers an ecological disaster. Despite this, the prognosis is not as catastrophic as it seems. Currently we can take measures and implement strategies to minimize the negative effects of dams, and in this article we review the most important ones.
[ca] El conflicte que va enfrontar Felip II amb els seus súbdits aragonesos el 1591 ha estat objecte d'una extensa literatura. Tot i això, la investigació resta aturada des de que, a meitats del segle XIX, el marqués de Pidal interpretà l'episodi com l'aixecament d'un grup de nobles en defensa dels seus privilegis i encunyà el terme "alteraciones de Aragón" per a identificar-lo. Aquesta tesi, reafirmada, gairebé un segle més tard per Gregorio Marañón, continua vigent en els nostres dies, tot i que presenta diverses limitacions, tal i com es tracta d'explicar en el següent treball, on, a més, s'esbossen els objectius fonamentals d'una investigació que pretén establir la importància de l'aixecament de 1591 imbrincant-lo en el seu context històric i analitzant amb rigor l'abundant documentació que generà.

[en] The struggle between Philip II and his Aragonese subjects in 1591, has been the subject matter of a vast literature. Nonetheless, research is stagnated since, about the middle of the nineteenth century, the marquis of Pidal interpreted the episode as the rising of a part of the nobility for the defence of their privileges, and coined the term "&lt;alteraciones de Aragón" to identify it. That thesis, reasserted nearly a hundred years after by Gregorio Marañón, is still prevailing today, although it suffers from several limitations, as the following article explains. In addition, it outlines the main aims of a research that pretends to set up the significance of the 1591 uprising weaving it in its historical context and studying rigorously the great number of documents it produced.
[ca] De l'Atlàntic al Mediterrani: el viatge de Rui Teixeira a la península italiana des de Portugal L'article considera l'interès que tenien les comunitats mercantils i a la diàspora a l'hora de cercar refugi segur a la Itàlia moderna a partir de l'exemple del mercader Rui Teixeira, que l'any 1593 va ser convidat tant per Roma com pel Gran Ducat de la Toscana a establir-se a Itàlia amb la seva família. Atesa la seva condició de resident a Portugal i al Brasil durant molts anys, va aprofitar l'experiència americana per obtenir la invitació per sortir de Portugal juntament amb la seva família. Aquest fet suggereix que pertànyer a una minoria mòbil amb vincles comercials que travessaven l'Atlàntic despertava un interès pel món atlàntic que ja hi havia, especialment a la Toscana de finals del segle XVI.

[en] The article deals with the interest that mercantile and diasporic communities had in securing safe havens for themselves in early modern Italy through the example of the Portuguese New Christian merchant Rui Teixeira, who in 1593 managed to be invited by both Rome and Tuscany. In his condition as a longtime resident of Portugal and Brazil, he cultivated interest about himself to secure his invitation to leave Portugal along with his family. This suggests that belonging to a mobile minority with commercial links that criss-crossed the Atlantic fed into an existing interest in the Atlantic world, especially in Tuscany, at the end of the sixteenth century.
[ca] Malgrat l'escassetat tradicional d'estudis lingüístics dedicats a l'anomenat primer espanyol modern, datat entre 1675 i 1830, estudis recents demostren que en aquesta època s'inicien i desenvolupen en la llengua espanyola canvis diversos i interessants d'índole gramatical, sintàctica o discursiva. Per això, donat el creixent interès pel gènere epistolar a causa del seu caràcter mixt (formulari i col·loquial), en el present treball pretenem contribuir a un millor coneixement de com es construeix el discurs en les cartes, comparant les diferents formes d'il·lació sintàctica, especialment les estructures subordinants i els connectors discursius, quins elements oracionals són els més recurrents, quin és el valor pragmàtic amb el qual s'empren i quins elements mostren aspectes de l'oralitat de l'època. Per a això s'analitzarà un corpus inèdit de cartes privades procedents de l'Arxiu Històric Provincial de Còrdova.

[en] Although traditionally there are few linguistic studies dedicated to the so-called first modern Spanish dated between 1675 and 1830, recent studies show that various interesting changes in the Spanish language of grammatical, syntactic or discursive nature began and developed in 18th century. Therefore, and due to the interest in epistolary gender and its mixed character (formal and colloquial), in this paper we intend to contribute to a better knowledge of how discourse is constructed in letters ―comparing the different forms of syntactic ilation, especially the subordinating structures and discursive connectors―, which orational elements are the most recurrent, what is the pragmatic value with which they are used and which elements show aspects of the orality of the time. For this purpose, an unprecedented corpus of private letters from the Provincial Historical Archive of Córdoba will be analyzed.