[ca] Aquest article té dos objectius. Primer, aproximar-se a l'anàlisi empírica de les tendències d'evolució de les relacions de classe des de 1947 -emfatitzant en la composició de classe dels assalariats- i dels processos d'estratificació social des de 1980 a l'Argentina. Per a això, es fa una comparació de l'evolució de dimensions teòricament significatives entre els períodes 1947-1974 i 1974-2010 a partir dels censos nacionals de població de 1947 a 2010 i dels censos econòmics de 1947 a 2004. En segon lloc, obtenir algunes conclusions de l'estudi de cas sobre la productivitat, la complementarietat i l'oposició de les nocions marxista i sociològica de classe. L'anàlisi marxista de classe mostra una ruptura en les tendències d'evolució entre els períodes 1947-1974 i 1974-2010. En el primer, la dualització de l'estructura econòmica va tendir a coincidir amb l'oposició ciutat/camp, la qual cosa va impulsar una dinàmica homogeneïtzadora del treball urbà. Entre 1974 i 2010, la dualització de l'estructura econòmica que va produir el procés d'acumulació va travessar l'oposició camp/ciutat i va crear una creixent heterogeneïtat del treball urbà. Alhora, s'observa des de 1980 una tendència al creixement dels estrats mitjans, explicada per l'expansió d'assalariats tècnics i professionals. L'estudi simultani dels processos de constitució de les relacions socials com a relacions de classe (perspectiva marxista) i de diferenciació social segons oportunitats de vida (perspectiva sociològica) permet aprehendre les condicions estructurals de potencials processos de composició/descomposició política de classes.

[es] Este artículo tiene dos objetivos. Primero, aproximarse al análisis empírico de las tendencias de evolución de las relaciones de clase desde 1947 -enfatizando en la composición de clase de los asalariados- y de los procesos de estratificación social desde 1980 en Argentina. Para ello, se realiza una comparación de la evolución de dimensiones teóricamente significativas entre los períodos 1947-1974 y 1974-2010 a partir de los censos nacionales de población de 1947 a 2010 y de los censos económicos de 1947 a 2004. En segundo lugar, obtener algunas conclusiones del estudio de caso sobre la productividad, la complementariedad y la oposición de las nociones marxista y sociológica de clase. El análisis marxista de clase muestra una ruptura en las tendencias de evolución entre los períodos 1947-1974 y 1974-2010. En el primero, la dualización de la estructura económica tendió a coincidir con la oposición ciudad/campo, lo que impulsó una dinámica homogeneizadora del trabajo urbano. Entre 1974 y 2010, la dualización de la estructura económica que produjo el proceso de acumulación atravesó la oposición campo/ciudad y creó una creciente heterogeneidad del trabajo urbano. A su vez, se observa desde 1980 una tendencia al crecimiento de los estratos medios, explicada por la expansión de asalariados técnicos y profesionales. El estudio simultáneo de los procesos de constitución de las relaciones sociales como relaciones de clase (perspectiva marxista) y de diferenciación social según oportunidades de vida (perspectiva sociológica) permite aprehender las condiciones estructurales de potenciales procesos de composición/descomposición política de clases.