[ca] Objectiu: Les xarxes de ciutats contemporànies continuen emancipant cap a territoris cada vegada més amplis mentre transformen els seus intersticis en mosaics heterogenis d'infraestructures, assentaments i espais oberts. L'equilibri territorial depèn en gran mesura del reconeixement d'aquests àmbits inevitables, on la forma urbana és menys sostenible i estructurada. Si bé hi ha una àmplia literatura dedicada a descriure aquest mitjà, trobem menys instruments d'anàlisi orientats a la seva lectura quantificada. L'objectiu d'aquest article és avaluar la contribució de les anomenades mesures de centralitat de manera aïllada, a partir de la simple observació dels resultats que generen. Es proposa la comarca del Vallès Oriental a la Regió Metropolitana de Barcelona com a cas d'estudi. Metodologia: Es planteja aplicar sistemàticament les mesures de centralitat reach, Closeness, betweennes i straigthness per a ràdios d'influència compresos entre els 300 i els 10.000 metres, prenent els punts mitjans dels segments entre interseccions de la xarxa viària no segregada com orígens i destinacions. Conclusions: La combinació de les mesures Closeness i betweenness permet identificar el pes relatiu dels assentaments i el conjunt d'esquelets viaris de suport associats a cada mode de locomoció -de la mobilitat a peu a la motorizada- respectivament. Així mateix, s'obté un mapa graduat de vocacions del territori, a punt per informar estratègies de transformació i fàcilment integrable amb altres caracteritzacions del territori. Originalitat: S'aposta per l'ús de la distància mètrica per establir la impedància entre orígens i destinacions, així com per definir els radis d'acció que prenen valors intencionadament associables a les categories habituals del repartiment modal dels viatges de proximitat.

[en] Objective: The contemporary networks of cities continue to expand their force fields by embracing ever larger territories while shaping their interstices in heterogeneous mosaics of infrastructures, settlements and open spaces. The equilibrium of the urban system depends largely on the management of these unavoidable settings, in which the urban form is less sustainable and lacks structure. Although there is extensive literature on this environment, there are fewer instruments based on quantitative methods of analysis. The objective of the article is to evaluate the contribution of the so-called centrality measures in isolation, by merely observing the outcomes. Methodology: The centrality measures reach, closeness, betweennes and straigthness are calculated considering radiuses of influence ranging from 300 to 10.000 meters. The midpoints of each segment of the road network represent a possible origin and destination. Conclusions: The combined reading of closeness and betweennes allows for the identification of the relative importance of nodes and a set of network skeletons that are linked to each mode of transport – from non-motorised to motorised means of transport. Originality: The metric distance is the adopted impedance to calculate the shortest paths between all origins and destinations, as well as for the selected radiuses of influence that intentionally represent the different modes of transport considered in a modal share.