BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Des dels estudis antropològics s'ha observat com les pràctiques d'escriptura i lectura de l'era digital estan generant altres formes de llegir i d'escriure que van des de l'apropiació dels textos a la reescriptura d'una part de l'obra i la conformació de comunitats. L'escriptura i la lectura han deixat de ser actes individuals o solitaris per a reafirmar el seu caràcter col·lectiu. Aquests comportaments estan acompanyats del posicionament d'estètiques literàries alternatives que qüestionen els límits dels drets de l'autor i defensen l'ús del llenguatge com a part d'una comunitat. Això anterior s'esbossa a través de l'anàlisi de la proposta literària de l'escriptora mexicana Cristina Rivera Garza, amb l'objectiu d'observar com aquestes pràctiques culturals s'inscriuen dins d'una pedagogia decolonial, segons Mignolo i Walsh, ja que obren el camí a altres formes de conèixer que repten les valoracions estètiques universals i les estructures de mercat hegemòniques.

[en] From the anthropological studies it has been observed how the writing and reading practices of the digital age are generating other ways of reading and writing that range from the appropriation of texts, the rewriting of a part of the work and the formation of communities. Writing and reading have ceased to be individual or solitary acts to reaffirm their collective character. These behaviors are accompanied by the positioning of alternative literary aesthetics that question the limits of author's rights and defend the use of language as part of a community. The above is outlined through the analysis of the literary proposal of the Mexican writer Cristina Rivera Garza in order to observe how these cultural practices are inscribed within a decolonial pedagogy, according to Mignolo and Walsh, since they open the way to others forms of knowing that challenge universal aesthetic assessments and hegemonic market structures.
[ca] La LOCE i els decrets que la complementen estableixen que en el primer cicle de primària, els cursos en què s'aprèn a llegir i escriure, s'han impartir quatre hores setmanals de castellà. En aquest article s'analitzen les repercussions d'aquesta mesura en el procés d'aprenentatge de la lectura i l'escriptura i en la consecució de l'objectiu lingüístic final del sistema educatiu a Catalunya (garantir el coneixement de les dues llengües oficials). La discussió gira entorn de tres eixos: la diversitat de coneixements lingüístics de l'alumnat que aprèn a llegir i escriure en una mateixa aula, la integració de l'ensenyament de la lectura i l'escriptura en les activitats que es desenvolupen al llarg de la jornada escolar, i la constatació que els infants aprenen a llegir i escriure en les llengües que fan servir els adults quan interaccionen amb ells, encara que els nens no les parlin correctament.

[en] The LOCE establishes that the first cycle of primary education, the period in which children learn how to read and write, must include four weekly hours of Castilian language. This article analyses the possible consequences this change may have for the process of learning to read and write and for the achievement of the Catalan educational system's ultimate linguistic aims (i.e., to guarantee command of the two official languages).The discussion centres on three issues: the diversity of the linguistic knowledge that pupils in the same classroom may have; the integration of the teaching of reading and writing in day-to-day school activities; and the observation that children learn to read and write in the languages that adults use in their interactions with them, even when children do not speak those languages correctly.
[ca] La Universidad de Monterrey (UDEM) s'ha caracteritzat des de la seva fundació com una universitat orientada a la millora de les condicions de vida de la comunitat, per mitjà del servei i l'acció social. Es va començar el procés d'implementació de l'aprenentatge servei (ApS) a nivell de llicenciatura durant el 2012 i actualment és obligatori. L'objectiu d'aquest treball és analitzar les relacions interdepartamentals durant el procés d'institucionalització de l'ApS, considerant els seus principis fundacionals i la visió intercongregacional des d'una perspectiva sociològica per a la generació d'un model replicable en contextos educatius d'inspiració catòlica. S'analitzen les relacions dels actors que van contribuir a la institucionalització interna, des de la teoria de l'estructuració d'Anthony Giddens mitjançant l'anàlisi de les interaccions interdepartamentals. Aquesta anàlisi permet crear un model d'operació interna per impulsar l'Aps de forma transversal a la institució. Això permet comprendre i generar coneixement basat en pràctiques socials recurrents.

[en] The University of Monterrey (UDEM) has been characterized since its foundation as a university aimed at improving the living conditions of the community, through service and social action. The process of implementation of service-learning (SL) began at the undergraduate level during 2012 and is currently mandatory. The objective of this work is to analyze interdepartmental relations during the process of institutionalization of the SL, considering its founding principles and intercongregational vision from a sociological perspective for the generation of a replicable model in Catholic-inspired educational contexts. The relationships of the actors that contributed to internal institutionalization are analyzed, from the structuring theory of Anthony Giddens through the analysis of their interdepartmental interactions. This analysis allows the creation of an internal operating model to promote SL across the institution. This allows understanding and generating knowledge based on recurring social practices.
[ca] Aquest article pretén fer un balanç de la tasca desenvolupada des del portal web Memòria de la presó de dones de Les Corts ‐wwwpresodelescorts.org‐ presentat el 2006 a Barcelona per l'Associació per la Cultura i la Memòria de Catalunya (ACMe), encara en actiu. El text consta de dues parts. En la primera es descriu el projecte situant‐lo en el camp de la història pública, la història digital i la historial oral. La segona es refereix més concretament a les activitats realitzades durant tots aquests anys: des de les de difusió pedagògica –la seva presentació a escoles i instituts‐ fins a les de participació ciutadana, amb la dinamització d'un procés de senyalització, actualment en marxa, que pretén la materialització d'un futur monument a l'antic terreny de la presó, al barri barceloní de les Corts.

[en] This article intends to be an assessment of the work implemented by the Website Memòria de la presó de dones de Les Corts, –Les Corts women prison memory–,(www.presodelescorts.org). This currently active project started in 2006 by the Associació per la Cultura i la Memòria de Catalunya (ACMe). The text is composed of two parts. In the first one, the project is described within a Public History, Digital History and Oral History framework. The second one focuses on the activities developed along these years.Educational activities such as visits to primary and secondary schools as well as participatory activities. Those actions will materialize in a future monument sited at the former prison's property in this Barcelona's district of Les Corts.
[ca] La batalla del Turó del Balís és un episodi poc conegut que s'emmarca en l'ofensiva de Catalunya i l'ocupació militar del Maresme a les acaballes de la Guerra Civil espanyola. Les tropes republicanes van establir una línia defensiva ocupant els promontoris costaners situats entre Sant Andreu de Llavaneres, Sant Vicenç de Montalt i Caldes d'Estrac. El gruix de les forces divisionàries italianes de les Fletxes Blaves va trobar una forta resistència al Turó del Balís, a on s'havia atrinxerat la recentment formada 77a Divisió republicana. Entre els dies 28 i 29 de gener de 1939 tingué lloc un intens combat amb foc creuat d'artilleria fins que el bàndol republicà es retirà en direcció al nou front establert al riu Tordera. Aquest article explora per primera vegada el context històric i espacial de la batalla. Primer, es compara aquest enfrontament amb la resta de l'ofensiva italiana a partir de l'extracció automatitzada de dades del fons documental de les Fletxes Blaves. Tot seguit s'explora l'entorn del turó i la transformació del paisatge en els últims anys. La pressió urbanística de la zona posa en risc la preservació de possibles restes materials i constructives associades als combats. L'estudi arqueològic i la conservació d'aquest espai esdevé un propòsit primordial per a la recuperació de la memòria històrica al Maresme, i representa un pas endavant per posar en relleu la resistència combativa de l'exèrcit republicà durant la defensa de Catalunya.

[en] The Battle of Turó del Balís is a relatively little-known episode that occurred during the offensive of Catalonia and the military occupation of the coastal Maresme region in the final stages of the Spanish Civil War. Republican troops established a defensive line throughout the hills encompassing the villages of Sant Andreu de Llavaneres, Sant Vicenç de Montalt, and Caldes d'Estrac. The core of the Italian divisional forces of the Blue Arrows encountered strong resistance at Turó del Balís's heights, where the newly formed 77th Republican Division had entrenched itself. Between January 28 and 29, 1939, the two forces fought intense combat accompanied by artillery crossfire until the Republican army retreated towards the new front established up north at the Tordera River. This article explores the historical and spatial context of the battle for the first time. First, it compares the battle with the rest of the Italian campaign through automated text extraction and data visualization from the archival records of the Blue Arrows. Then, it explores the landscape of the battlefield and identifies present-day land use changes that put at risk the preservation of potential material and structural remains associated with the battle. The archaeological study of this space is a primary aim for restoring the Balis episode within the war memory in Catalonia. It becomes a step forward in emphasizing the combative resistance of the Republican army during the defense of the country.
[ca] Es possible afirmar que els drets socials no només s'assoleixen gràcies al debat parlamentari, sinó que, la majoria de les vegades, existeixen grups organitzats que lluiten per aquests drets molt abans que arribin al Congrés. Atès que les formes d'organització i militància van canviant segons el context i les necessitats, és interessant observar la manera en què han continuat els moviments socials al llarg de la pandèmia de Covid-19, fent servir les xarxes socials com a mitjà per expressar-se i mantenir activa la seva militància. A l'Argentina, les lluites per la legalització de la Interrupció Voluntària de l'Embaràs van tenir entitat gràcies a la militància de la Campanya Nacional pel Dret a l'Avortament Legal, Segur i Gratuït, com també d'altres organitzacions. El més curiós és que aquest grup també té influència en la implementació real de la llei, i és això el que es vol analitzar en aquest treball.

[en] It is possible to say that social rights are not only achieved through parliamentary debates, but, most of the time, there are organized groups that fight for these rights even before they reach Congress. Given that the ways of organization and activism change according to context and necessities, it is interesting to see the way in which social movements have persevered all along the Covid-19 pandemic, using social media as a way to express themselves and to maintain their activism alive. In Argentina, the fights for the legalization of the Voluntary Termination of Pregnancy gained relevance thanks to the activists of the National Campaign for the Right to Legal, Safe and Free Abortion, as well as other organizations. The curious thing is that this group has had influence in the real implementation of the law too, and that is what this paper wants to analyze.
[ca] A partir de les accions realitzades per la Corporació Regional Yariguíes - GEAM, aquest article proposa una interpretació de la lluita ambiental contra el fracking desenvolupada per aquesta Corporació a Barrancabermeja (districte del departament de Santander, Colòmbia), des d'una perspectiva que integra las nocions d'estructura d'oportunitat política (EOP), oportunitat discursiva, repertoris d'acció i teories sobre l'expertesa i els coneixements no-experts. L'article finalitza amb la presentació dels resultats de l'anàlisi de cas, a partir del qual es conclou que l'estructura d'oportunitat política va exigir l'ús de coneixements experts per entrar en el terreny de la disputa ambiental, la qual cosa va comportar la tria de repertoris d'acció que permeten la circulació de coneixements.

[en] Based on the actions carried out by the Yariguíes Regional Corporation-GEAM, this article proposes an understanding of the environmental struggle against fracking deployed by such group in Barrancabermeja (city of Santander, Colombia), from a perspective encompassing the notions of structure of political opportunities, discursive opportunities, repertoire of contention, and theories about expertise and lay knowledge. The article concludes by demonstrating that the existing structure of political opportunity demanded the use of expert knowledge so as to be admitted in the terrain of environmental struggles, which, in turn, led to the selection of repertoires of contention which enabled the circulation of knowledge.
[ca] Aquest article examina el concepte que va elaborar María Zambrano sobre la nació espanyola en diversos assaigs a partir de les aportacions de Miguel de Unamuno i Benito Pérez Galdós. La seva concepció del pensament essencialment espanyol com a poètic, literari o místic difereix molt del d'altres filòsofs contemporanis, com ara Ortega y Gasset o Eduard Nicol; i, tot i això, coincideix gairebé del tot amb les concepcions del seu amic i corresponsal Josep Ferrater Mora.

[en] This paper proposes to examine what concept María Zambrano developed about the Spanish nation in her various essays based on the contributions of Miguel de Unamuno and Benito Pérez Galdós. His conception of essentially Spanish thought as poetic, literary or mystical differs greatly from that of other contemporary philosophers, such as Ortega y Gasset or Eduard Nicol; and yet he almost completely agrees with the conceptions of his friend and correspondent Josep Ferrater Mora.
[ca] El propòsit d'aquest treball és pensar la pel·lícula d'Albert Serra, La mort de Louis XIV (2017), des de la perspectiva de l'arxiu barroc que conté. S'entén per arxiu un espai referencial que consigna les condicions de visibilitat i discursivitat d'una època, i és susceptible de ser recorregut de múltiples maneres, tal com va defensar i va practicar M. Foucault a partir dels anys seixanta. D'altra banda, l'arxiu serà barroc per incidir en els desplaçaments propis d'aquesta època històrica, entre ells aquell que afecta la nova imatge del món i la seva representació, assumpte que estudia per la seva banda G. Deleuze el 1988 des del concepte de plec. Atenent al marc teòric que proporcionen aquests autors, es treballa La mort de Louis XIV com una pel·lícula que activa diversos plecs provinents del Barroc, però no per reproduir-los sinó per crear, des d'ells, alguna cosa nova.

[en] The purpose of this article is to think about Albert Serra's film, The Death of Luis XIV (2017), from the perspective provided by the baroque archive it contains. An archive will be understood as a referential (and audiovisual) space that can be traversed in multiple ways, a conception defended and practiced by Michael Foucault starting in the sixties. Moreover, the archive will be itself baroque in so far as it focuses on the displacements of that period, such as the one that affects the new image of the world and its representation, a subject that Deleuze studied in 1988 under the concept of "fold". By using the theoretical framework provided by these authors, The Death of Luis XIV is analyzed as a film that puts to work various folds of baroque, not to reproduce them but to create from them something new.
[ca] Aquest article traça una genealogia de la migració forçada i de les pràctiques de santuari, partint de l'experiència colonial del cimarronatge a les Amèriques i el Carib, la qual va comprendre gairebé quatre segles de resistència a la institució de l'esclavatge. A través d'una revisió de la literatura històrica, arqueològica i antropològica sobre rutes de fugida i assentaments cimarrons, d'una banda, i de literatura etnogràfica i periodística sobre trànsits, campaments i protestes migrants, d'una altra, l'article destaca diferents ressonàncies entre els dos fenòmens relatives a la producció d'espais autònoms, subjectivitats racialitzades, geografies legals i disputes jurídiques. El cimarronatge es presenta com a referència alternativa i innovadora per a des-eurocentrar la història del refugi i obrir la imaginació antropològica, en particular repensant la qüestió del santuari lluny de l'Estat, i centrant-se, en canvi, en les pràctiques de solidaritat amb i entre migrants que fugen d'opressions polítiques, econòmiques i socials.

[en] This article traces a genealogy of forced migration and practices of sanctuary, departing from the colonial experience of maroonage in the Americas and the Caribbean, which spanned almost four centuries of resistance to the institution of slavery. Through a review of historical, archaeological and anthropological literature on maroon escape routes and informal settlements, on the one hand, and ethnographic and journalistic literature on migrant transit, informal camps and protests, on the other, the article emphasises the resonances between the two phenomena, looking at the production of legal geographies, racialised subjectivities, juridical disputes and autonomous spaces. The example of marronage is presented as an alternative and innovative reference for de-eurocentring the history of refuge and asylum and opening up the anthropological imagination, in particular rethinking the question of sanctuary away from the state, and focusing instead on solidarity practices with and between migrants fleeing political, economic and social oppression.
[ca] Una de les principals funcions de la matrona és l'atenció i assistència de l'embaràs, el part i el puerperi en situacions fisiològiques. A Espanya, a diferència de la majoria dels països de la Unió Europea, les matrones han de formar-se primer com a infermers/es, adquirint un títol de graduades en Infermeria per a posteriorment especialitzar-se en infermeria obstètric-ginecològica (matrones). La formació de matrones es realitza, a Espanya, a través del sistema de residència en unitats docents multiprofessionals d'obstetrícia i ginecologia o en unitats docents de matrones, acreditades per a la formació especialitzada. Existeix una falta de matrones a Espanya, mentre que en la Comunitat Europea hi ha 69,8 matrones per cada 100 000 dones i 25,9 matrones per cada 1 000 naixements, a Espanya la xifra és de 31,6 matrones per cada 100 000 dones i 12,4 matrones per cada 1 000 naixements. Per evitar la sobremedicalització de l'embaràs i part i prevenir la violència obstètrica, és important reconèixer el naixement com un fet fisiològic del cicle de la vida i és inqüestionable que el professional de referència per a la seva atenció ha de ser la matrona, qui hauria de formar-se des d'una perspectiva holística que contempli els aspectes de salut procreativa com a part del cicle vital de la dona, reconeixent que la cura, l'acompanyament i l'atenció han d'ocupar un lloc primordial. És urgent la creació d'una formació independent de les matrones, mitjançant la creació d'un grau universitari que esmeni el dèficit existent d'aquests professionals.

[en] One of the main functions of the midwife is the care and assistance of pregnancy, delivery and puerperium in physiological situations. In Spain, unlike in most European Union countries, midwives must first be trained as nurses, acquiring a degree in Nursing and then specializing in obstetric-gynecological nursing (midwifery). In Spain, midwifery training is carried out through the residency system in multi-professional obstetrics and gynecology teaching units or in midwifery teaching units accredited for specialized training. There is a lack of midwives in Spain, while in the European Community there are 69.8 midwives per 100,000 women and 25.9 midwives per 1,000 births, in Spain the figure is 31.6 midwives per 100,000 women and 12.4 midwives per 1,000 births. In order to avoid overmedicalization of pregnancy and to prevent obstetric violence, it is important to recognize birth as a physiological fact of the life cycle and it is unquestionable that the professional of reference for its care must be the midwife, who should be trained from a holistic perspective that contemplates the aspects of procreative health as part of the vital cycle of the woman, recognizing that care, accompaniment and attention have to occupy a primordial place. It is urgent to create an independent training of midwives, through the creation of a university degree that will reduce the existing deficit of these professionals.
[ca] A partir de l'anàlisi del relat "El cel de pedra" de les Cosmicòmiques, en el qual el protagonista Qfwfq baixa fins a les vísceres de la terra, es comprendrà, amb l'ajut de les eines metodològiques de Bakhtín, com el cronotop del subterrani es desenvolupa en la poètica calviniana i com es declina segons altres característiques paisatgistes tot creant un fil de continuïtat entre natura del subsol i geografia interior del jo. A "Dall'opaco",, la idea de la dimensió subterrània ­­ —entesa com a món al revés i regne d'"allò negatiu"—coincideix amb el paisatge del jo que escriu. Subsol, volcans i avencs, a més d'adobar l'imaginari paisatgístic de Calvino, s'interrelacionen de forma implícita en el moment de l'escriptura: per això, cal pouar amb una actitud "esquizofrènica" en les característiques saturnines vulcanianes, típiques dels regnats obscurs i primordials. L'estratificació geològica del món subterrani representa —tant en el sentit ecocrític com en el psicoanalític—un mapa on interrogar-se sobre la geografia del jo que apel·la freudianament a "una idea geològica i vertical de psicologia del profund, formada per estrats sobreposats".

[en] Starting from an analysis of the cosmicomic tale Il cielo di pietra, it is possible to understand, in Bachtinian terms, how the chronotope of the subterrestrial develops in Calvinian poetics and is declined in other landscape features, creating a thread of continuity between the nature of the subterrestrial and the inner geography of the self. In Dall'opaco, the idea of the subterrestrial - understood as an inverted world and the realm of the 'negative' - coincides with the landscape of the writing self. The subsoil, volcanoes, and abysses, as well as Calvino's accompanying imaginary landscape, are implicitly linked to the act of writing: it is necessary to draw in a 'schizophrenic' way on the Saturnine and Vulcan qualities of the dark primordial realms. The geological stratification of the subterrestrial represents - in both an ecocritical and psychoanalytical sense - a map for questioning the geography of the ego, recalling Freud's 'geological and vertical idea of the psychology of the deep, made up of superimposed layers'.