[ca] El baix nombre de matriculacions en els estudis superiors i tècnics de l'àmbit de les Tecnologies de la Informació i la Comunicació (TIC) és un fet que es manté constant. La manca de professionals TIC implica tant a homes com a dones, però és especialment preocupant en el cas de les dones, amb uns percentatges de graduades en TIC excepcionalment baixos. L'estudi que es presenta pretén analitzar quines són les causes que poden explicar les baixes vocacions TIC de les noies i si l'ús intensiu dels ordinadors en els centres de secundària pot ajudar a disminuir aquestes diferències de gènere. Aquesta anàlisi es planteja començant per una recerca sistemàtica de la literatura per tal de conèixer estudis previs amb objectius similars als proposats. En base a l'estat actual de la qüestió, es decideix dur a terme un estudi amb un disseny longitudinal amb alumnat d'educació secundària obligatòria considerant les següents variables: gènere, freqüència i tipus d'ús dels ordinadors, actituds vers l'ús dels ordinadors (ansietat, gaudi i autoconfiança) i autoeficàcia. Els alumnes participants pertanyen a centres on es fa un ús intensiu dels ordinadors i a centres que no l'utilitzen de forma intensiva a les aules, triats de forma aleatòria entre tots els centres públics d'educació secundària de Catalunya i seguits al llarg de tota l'etapa. Les dades es recullen mitjançant les respostes a un qüestionari en línia basat en qüestionaris validats prèviament. La recollida de dades es realitza en cinc rondes d'intervenció, una a l'inici de cada curs escolar i una altra al final, excepte en el tercer curs d'educació secundària obligatòria on només es recullen les respostes al final del curs escolar. L'anàlisi de les respostes permet una comparació de les diferències de gènere en l'ús dels ordinadors entre l'estat inicial i l'estat final dels centres d'intervenció i dels centres de control i mesurar els efectes de la intervenció per comparativa entre aquestes evolucions. Finalment, s'analitzen les associacions entre les variables estudiades per tal d'establir possibles correlacions que permetin guiar futures recerques i definir estratègies d'aula que ajudin a incrementar les vocacions TIC. Els resultats indiquen que els efectes de la intervenció sobre la reducció de diferències de gènere són, en general, poc importants i estadísticament no significatius. Només s'observa un increment en les variables de freqüència de joc i d'oci pel que fa als nois i de freqüència de comunicació i de resolució de tasques escolars pel que fa a les noies. Les variables d'actituds i d'autoeficàcia no indiquen cap efecte de la intervenció, malgrat la literatura consultada indica que un increment en l'ús de l'ordinador té efectes en la reducció d'ansietat i l'increment de l'autoconfiança i l'autoeficàcia. Pel que fa a les associacions de variables, s'observen correlacions entre gènere i totes les variables de freqüència i les d'actituds, excepte la d'ansietat que, segons la literatura consultada presenta una forta associació amb el gènere (major ansietat a les noies). La variable d'autoeficàcia també està associada amb el gènere, mostrant una alta probabilitat d'elevada autoeficàcia en les noies per a dur a terme operacions bàsiques, resultat contradictori amb la literatura consultada. Les associacions entre freqüència d'ús dels ordinadors i edat d'iniciació en l'ús i la resta de variables indiquen de forma clara una correlació positiva: a major ús i menor edat d'inici, milloren les actituds i l'autoconfiança. Es conclou que: (a) l'ús dels ordinadors personals a l'aula no sembla aportar una millora en la disminució de diferències de gènere excepte en aquelles tasques relacionades de forma directa amb activitats a l'aula i deures escolars; i (b) un ús més freqüent dels ordinadors i una iniciació a edats primerenques indica una major probabilitat de millora d'actituds i autoeficàcia. Es proposen com a futures línies de recerca: (a) l'estudi de la tipologia d'activitats a l'aula, metodologies i organització de les classes que poden afavorir la disminució d'aquestes diferències de gènere i proporcionar majors valors d'autoconfiança i autoeficàcia a les noies, com a base d'un assoliment de les competències digitals i de la possibilitat de tria de carreres TIC; i (b) l'estudi dels efectes de la introducció de l'ús de l'ordinador en les aules a edats primerenques respecte de les diferències de gènere.

[es] El bajo número de matriculaciones en los estudios superiores y técnicos del ámbito de las Tecnologías de la Información y la Comunicación (TIC) es un hecho que se mantiene constante. La falta de profesionales TIC implica tanto a hombres como a mujeres, pero es especialmente preocupante en el caso de las mujeres, con unos porcentajes de graduadas en TIC excepcionalmente bajos. El estudio que se presenta pretende analizar cuáles son las causas que pueden explicar las bajas vocaciones TIC de las chicas y si el uso intensivo de los ordenadores en los centros de secundaria puede favorecer a disminuir estas diferencias de género. Este análisis se plantea empezando por una búsqueda sistemática de la literatura para conocer estudios previos con objetivos similares a los propuestos. En base al estado de la cuestión, se decide realizar un estudio longitudinal focalizado en alumnos de educación secundaria obligatòria considerando las siguientes variables: género, frecuencia i tipus de uso de los ordenadores, actitudes frente al uso de los ordenadores (ansiedad, satisfacción y autoconfianza) y autoeficacia. Los alumnos participantes pertenecen a centros donde se hace un uso intensivo de los ordenadores y en centros que no lo utilizan en las aulas, elegidos de forma aleatoria entre todos los centros públicos de educación secundaria de Cataluña y seguidos a lo largo de toda la etapa. Los datos se recogen mediante las respuestas a un cuestionario en línea basado en cuestionarios validados previamente. La recogida de datos se lleva a cabo en cinco rondas de intervención, una al inicio de cada curso escolar y otra al final, excepto en el tercer curso de educación secundaria obligatoria donde sólo se realiza al final del curso escolar. El análisis de las respuestas permite una comparación de las diferencias de género en el uso de los ordenadores entre el estado inicial y el estado final de los centros de intervención y de los centros de control y medir los efectos de la intervención por comparativa entre estas evoluciones. Finalmente, se analizan las asociaciones entre las variables estudiadas para establecer posibles correlaciones que permitan guiar futuras investigaciones y definir estrategias de aula que ayuden a incrementar las vocaciones TIC. Los resultados indican que los efectos de la intervención sobre la reducción de diferencias de género son, en general, poco importantes y estadísticamente no significativos. Sólo se observa un incremento en las variables de frecuencia de juego y de ocio con respecto a los chicos y de frecuencia de comunicación y de resolución de tareas escolares en cuanto a las chicas. Las variables de actitudes y de autoeficacia no indican ningún efecto de la intervención, a pesar que la literatura consultada indica que un incremento en el uso del ordenador tiene efectos en la reducción de ansiedad y el incremento de la autoconfianza y la autoeficacia. En cuanto a las asociaciones de variables, se observan correlaciones entre género y todas las variables de frecuencia y las de actitudes, excepto la de ansiedad que, según la literatura consultada presenta una fuerte asociación con el género (mayor ansiedad en las chicas). La variable de autoeficacia también está asociada con el género, mostrando una alta probabilidad de elevada autoeficacia en las chicas para llevar a cabo operaciones básicas, resultado contradictorio con la literatura consultada. Las asociaciones entre frecuencia de uso de los ordenadores y edad de iniciación en el uso y el resto de variables indican de forma clara una correlación positiva: a mayor uso y más baja edad de inicio, mejoran las actitudes y la autoconfianza. Se concluye que: (a) el uso de los ordenadores personales en el aula no parece aportar una mejora en la disminución de diferencias de género excepto en aquellas tareas relacionadas de forma directa con actividades en el aula y deberes escolares; y (b) un uso más frecuente de los ordenadores y una iniciación a edades tempranas indica una mayor probabilidad de mejora de actitudes y autoeficacia. Se proponen como futuras líneas de investigación: (a) el estudio de la tipología de actividades en el aula, metodologías y organización de las clases que pueden favorecer la disminución de estas diferencias de género y proporcionar mayores valores de autoconfianza y autoeficacia a las chicas, como base de un logro de las competencias digitales y de la posibilidad de elección de carreras TIC; y (b) el estudio de los efectos de la introducción del uso del ordenador en las aulas a edades tempranas respecto de las diferencias de género.