[ca] La ruptura del lligament encreuat anterior és una de les lesions de més gravetat per les conseqüències a llarg termini, l'elevat risc de tornar-se a lesionar, el temps prolongat per tornar a la competició i pels canvis degeneratius i la disminució de la funcionalitat del genoll. Les situacions més comunes en les que es produeixen les lesions de lligament encreuat anterior a l'handbol són en accions sense contacte que impliquen salts i aterratges o canvis de direcció. Tot i que l'origen de la lesió és multifactorial, la primera estratègia per tal de disminuir-ne el risc ha de ser identificar els factors de risc que són modificables. L'objectiu principal d'aquesta tesi doctoral és la prevenció de la lesió del lligament encreuat anterior en jugadores d'handbol adolescents, amb l'èmfasi en la identificació i comprensió del factors de risc neuromusculars associats a aquest tipus de lesió. Per assolir aquests objectius, es va dur a terme una revisió sistemàtica per tal d'obtenir una visió actualitzada dels programes d'entrenament preventiu utilitzats en jugadores d'handbol. Aquesta revisió va permetre analitzar i categoritzar els principals components dels exercicis i descriure'n la selecció que conformen aquests programes. Al mateix temps, es va reportar de manera transversal, el comportament de diferents factors de riscs neuromusculars relacionats amb la lesió del LEA en jugadores d'handbol de categories infantil, cadet i juvenil pertanyents a 11 clubs de Catalunya. Les dades obtingudes van permetre crear perfils individuals, identificar diferències entre categories i edats maduratives, així com descriure les influències d'aquests factors de risc en el rendiment en l'acció de salt. Aquest treball va proporcionar una comprensió actualitzada de les necessitats reals de les jugadores adolescents d'handbol en el context català, i va permetre prendre decisions més fonamentades a l'hora de dissenyar el programa d'entrenament preventiu. Finalment, aquesta tesi presenta una proposta d'entrenament recolzada pels resultats dels articles que la conformen. Aquestes troballes demostren de manera concloent, que l'entrenament de força, basat en l'aprenentatge de la tècnica de salt i aterratge, és una peça fonamental en el desenvolupament de les jugadores d'handbol adolescents. En aquest sentit, l'objectiu no és només enriquir el coneixement científic, sinó també proporcionar eines pràctiques que beneficiïn les futures generacions de jugadores d'handbol i contribueixin a reduir l'impacte de lesions del LEA en aquest esport.

[en] The rupture of the anterior cruciate ligament is one of the most serious injuries due to its long-term consequences, the high risk of re-injury, the prolonged time to return to competition, and the degenerative changes along with the decrease in knee functionality. This issue commonly arises in handball during non-contact actions involving jumps, landings, or changes of direction. Although the origin of the injury is multifactorial, the primary strategy to reduce the risk should be to identify modifiable risk factors. The main objective is the prevention of anterior cruciate ligament injury in adolescent handball players, with an emphasis on identifying and understanding neuromuscular risk factors associated with this type of injury. To achieve these goals, a systematic review was conducted to gain an updated view of preventive training programs used in female handball players. This review allowed for the analysis and categorization of the main components of exercises and a description of the selection comprising these programs. Concurrently, cross-sectional data was reported on the behavior of different neuromuscular risk factors related to anterior cruciate ligament injury in handball players from infant, cadet, and youth categories belonging to 11 clubs in Catalonia. The obtained data enabled the creation of individual profiles, identification of differences between categories and maturation ages, as well as a description of the influences of these risk factors on performance in jump actions. This work provided an updated understanding of the real needs of adolescent handball players in the Catalan context and facilitated more informed decisions when designing the preventive training program. Finally, this thesis presents a training proposal supported by the results of the included articles. These findings conclusively demonstrate that strength training, based on learning jump and landing techniques, is a fundamental component in the development of adolescent handball players. In this regard, the goal is not only to enrich scientific knowledge but also to provide practical tools that benefit future generations of handball players and contribute to reducing the impact of anterior cruciate ligament injuries in this sport.