[ca] La tesi doctoral consisteix en una anàlisi de les construccions arquitectòniques d'hàbitat presents als poblats de la cultura talaiòtica de l'illa de Menorca. Aquesta cultura es documenta des de finals del 2on mil·lenni aC fins a la conquesta romana (123 aC). El seu desenvolupament està lligat al que serà l'evolució del context mediterrani durant el 1er mil·lenni aC, amb l'expansió comercial i colonial del món fenici, principalment. Dins la literatura científica de l'arqueologia de Menorca sempre s'ha parlat d'aquests hàbitats com a cercles, donada la seva tendència circular dels murs exteriors. Des de principis del segle XX s'han excavat hàbitats en diferents poblats de Menorca, però els resultats han estat divulgats de forma diferent. Alguns tenen monografies publicades, d'altres articles concrets. Fins i tot, alguns estan pràcticament inèdits. La planta de les cases és molt uniforme ja que són un tipus d'hàbitat que s'organitza al voltant d'un pati central. Les habitacions es disposen de forma radial i la gran majoria tenen un accés directe a aquest nucli central. En la tesi s'ha revisat la documentació publicada sobre les excavacions per intentar obtenir el màxim d'informació possible sobre aquests edificis tant a nivell arquitectònic com de material documentat al seu interior. Així, s'ha pogut obtenir una visió de les característiques en que es presenta cada element constructiu i les variants que ofereix cada casa. El resultat ha estat obtenir unes dades generals que es van repetint en tots els casos estudiats, tot i les particularitats que pugui tenir cada un d'ells. La revisió dels materials ofereix informació sobre la utilització de diferents espais d'un hàbitat. Alguns investigadors que han excavat aquestes estructures han proposat diferents usos pels àmbits, pel que la posada en comú d'aquesta informació permet veure les similituds i divergències entre totes les propostes. Un altre aspecte analitzat ha estat la privacitat dels espais de la casa talaiòtica. En base als àmbits que és necessari creuar per arribar a les habitacions de la casa, es pot valorar el grau d'intimitat dels seus habitants. Aquest factor es pot veure com ha evolucionat amb el temps i amb els canvis estructurals que s'aniran produint dins les vivendes. Aquesta evolució en el temps, ha donat peu a poder fer una proposta de tipologia de la casa circular talaiòtica al llarg del temps i de com ha evolucionat. Es passa d'un model de casa molt complex a altres molt més senzills al final del món talaiòtic. S'ha fet una reconstrucció 3D d'un cercle talaiòtic. El procés que ha portat fins a la realització final del model, ha provocat una sèrie de reflexions prou interessants sobre la construcció i l'estructura d'aquestes cases. Amb tots aquests punts plantejats, s'ha pogut obtenir una visió global de les cases de planta circular d'època talaiòtica de l'illa de Menorca, que era l'objectiu principal d'aquesta tesi.

[en] This doctoral thesis will consist of analysing the architectural constructions used as dwellings that we find in the settlements of Talayotic culture on the island of Menorca. This culture has been documented as existing since the 2nd millennium BC until the Roman Conquest (123 AC). Its development is related to the subsequent evolution of the Mediterranean context throughout the 1st millennium BC thanks mainly to the trading and colonial expansion of the Phoenician culture. Scientific publications on Menorcan archaeology have always referred to these dwelling as circular, given the tendency of their exterior walls to be so. Since the beginning of the 20th century, several dwellings have been excavated in different settlements around Menorca, although the outcomes have been disseminated in different ways. Some have had monographs published, while others some particular related articles, with some even having gone virtually unpublished. The layout of these houses is rather uniform, since they are all of a type of dwelling distributed around a central courtyard. Rooms are laid out in a radial fashion and most of them have direct access to this central area. For this thesis, all documentation published regarding the excavations has been reviewed in order to obtain as much information as possible about these constructions as for their architectural elements, as well as regarding any documented materials regarding objects found in their interior. Hence, a new vision of the general features present in each building has been obtained as well as the versions of each particular house. This has resulted in general data that seems to repeat itself in every studied case, despite the singularities of each in particular. Review of the materials offers information about the use of different spaces in a dwelling. Some researchers who excavated these structures proposed different uses for these areas, and the sharing of this information allows us to find the similarities and the differences among all these proposals. Another matter that has been analysed is the issue of privacy in the Talayotic dwelling. Depending on how many and what spaces had to be crossed to arrive to the dwelling's sleeping quarters, the level of privacy of their inhabitants can be assessed. It can be observed that this issue evolved over the time and according to the structural changes that were to take place inside the houses. This evolution has helped to present a typological proposal for the Talayotic circular house over time and how it has developed. It has evolved from a very complex house model to a much simpler one by the end of the Talayotic period. A 3D reconstruction of a Talayotic circle has been created. The process that led to the final model has fostered a series of very interesting reflections about the construction and structure of these dwellings. With all these issues on the table, we have obtained a global vision of the houses with a circular layout of the Talayotic period on the island of Menorca, which was the main goal of this thesis.