[ca] Aquest treball exposa dos aspectes de la investigació translacional de la metàstasi cerebral en càncer de mama. Primer, el desenvolupament d'un model preclínic de tractament, demostrant la seva utilitat per investigar l'efectivitat de teràpies contra la metàstasi cerebral mitjançant experiments que combinen radioteràpia i quimioteràpia. I per altra banda, el desenvolupament de la validació de biomarcadors predictius de metàstasi cerebral (GRP94 i FN14) en un estudi clínic multicèntric amb pacients diagnosticades de carcinoma infiltrant de mama. Aquest estudi mostra el valor de la determinació de l'expressió d'aquestes proteïnes al tumor primari per estratificar les pacients amb un risc augmentat de desenvolupar metàstasis cerebrals al llarg de la seva malaltia. L'estudi preclínic experimental està basat en el disseny d'un model de irradiació cranial en ratolins femella atímics previament inoculats, vía intracarotídea, amb cèl·lules seleccionades d'adenocarcinoma de mama humana amb capacitat per creuar la barrera hemato-encefàlica i desenvolupar metàstasis cerebrals. En aquest model terapèutic hem optimitzat tant la tècnica de inoculació intracarotídea com la dosi de radiació holocranial combinada amb quimioteràpia via oral. És un model fàcil d'aplicar, reproduible, fiable i econòmicament accesible a investigadors preclínics en un entorn hospitalari amb la infraestructura d'un Servei Clínic d'Oncologia Radioteràpica. L'estudi clínic retrospectiu inclou pacients diagnosticades entre 1989 i 2009 amb un seguiment clínic mitjà de sis anys. Aquesta serie inclou pacients que no havien metastatitzat, pacients que havien metastatitzat a altres òrgans sense afectació cerebral i pacients amb metàstasis cerebrals, i ha permès establir la sensibilitat, l'especificitat, i el valor pronòstic dels biomarcadors i relacionar-los amb la supervivència lliure de metàstasi cerebral i amb la seva predicció, especialment en pacients amb receptors hormonals positius i amb tumors triple negatius. Com a conclusió, proposem una nova pauta de seguiment clínic que ens ajudi al diagnòstic precoç i a la prevenció de la metàstasi cerebral en càncer de mama, tenint en compte la relevància que aquests marcadors tenen sobre la predicció de la metàstasi cerebral i el seu possible valor en la presa de decisions terapèutiques.

[es] Este trabajo expone dos aspectos de la investigación translacional de la metástasis cerebral en cáncer de mama. Primero, el desarrollo de un modelo pre-clínico de tratamiento, demostrando su utilidad para investigar la efectividad de terapias contra la metástasis cerebral mediante experimentos que combinan radioterapia y quimioterapia. Y por otro lado, el desarrollo de la validación de biomarcadores predictivos de metástasis cerebral (GRP94 y FN14) en un estudio clínico multicéntrico con pacientes diagnosticadas de carcinoma infiltrante de mama. Este estudio muestra el valor de la determinación de la expresión de estas proteínas en el tumor primario para estratificar a las pacientes con un riesgo aumentado de desarrollar metástasis cerebrales en el curso de su enfermedad. El estudio pre-clínico experimental está basado en el diseño de un modelo de irradiación craneal en ratones hembra atímicos previamente inoculados, vía intracarotídea, con células seleccionadas de adenocarcinoma de mama humana con capacidad para atravesar la barrera hemato-encefálica y desarrollar metástasis cerebrales. En este modelo terapéutico hemos optimizado tanto la técnica de inoculación intracarotídea como la dosis de radiación holocraneal combinada con quimioterapia vía oral. Es un modelo fácil de aplicar, reproducible, fiable y económicamente accesible a investigadores pre-clínicos en un entorno hospitalario con la infraestructura de un Servicio Clínico de Oncología Radioterápica. El estudio clínico retrospectivo engloba pacientes de tres hospitales diagnosticadas entre 1989 y 2009 con un seguimiento clínico medio de seis años. La serie incluye pacientes que no habían metastatizado, pacientes que habían metastatizado en otros órganos sin afectación cerebral y pacientes con metástasis cerebrales, y ha permitido establecer la sensibilidad y especificidad predictiva y el valor pronóstico de los biomarcadores al relacionarlos con la supervivencia libre de metástasis cerebral, especialmente en pacientes con receptores hormonales positivos y con tumores triple-negativos. Como conclusión, proponemos una nueva pauta de seguimiento clínico en cáncer de mama que nos ayude al diagnóstico precoz y a la prevención de la metástasis cerebral, teniendo en cuenta la relevancia que dichos marcadores tienen sobre la predicción de la misma y su posible valor en la toma de decisiones terapéuticas.