BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article examina el funcionament de la justícia davant dels actes de pirateria a la Corona d'Aragó baixmedieval. Se centra en l'estudi d'un cas emblemàtic com el del patró mallorquí Ponç Descatllar. A través dels seus temptatius d'escapar de la justícia després de ser acusat d'actuar amb la seva galera contra els súbdits del rei, el seu cas es converteix en representatiu tant dels delictes que podien ser imputats a les persones acusades de cometre atacs il·legítims a les mars, com del recorregut jurisdiccional que podien arribar a tenir aquestes causes. L'article analitza quines corts medievals (reials, eclesiàstiques, marítimes i mercantils) podien arribar a jutjar les persones categoritzades de manera informal com a pirates, així com intervenir en diversos aspectes derivats dels seus actes, com la reparació dels mals o el retorn de béns a les víctimes. Demostra com, davant la inexistència d'un delicte específic de pirateria en època medieval, la delinqüència marítima s'encaixava en altres tipus de crims, com la traïció o la lesa majestat. Igualment, per mitjà dels contactes de l'acusat i dels esforços dels consellers barcelonesos per inculpar-lo, es posen de manifest els variats i contraposats interessos de determinats poders jurisdiccionals, actuant tant a favor com en contra de Ponç, sota la influència dels quals actuava la justícia. El cas esdevé, a la vegada, un reflex de les de cada vegada més evidents diferències entre els dirigents municipals barcelonesos y el monarca, y una manifestació de la intervenció del govern urbà en el procés de criminalització de la pirateria.

[en] This article delves into the functioning of justice in the face of piratical acts in the Crown of Aragon in the Late Middle Ages. It focuses on a landmark case such as that of the Majorcan skipper Ponç Descatllar. Through his attempts to escape justice after being accused of acting with his galley against the King's subjects, his case becomes representative of both the crimes that could be charged to people accused of committing illegitimate attacks on the seas and the jurisdictional course that a case like his could take. The article examines which medieval courts (royal, ecclesiastical, maritime and mercantile) could judge a person informally categorized as a pirate, as well as intervene in different aspects derived from his actions, such as the reparation of damages or the return of property to the victims. It demonstrates how, in the absence of a specific crime of piracy in medieval times, maritime outrages were included in other types of crimes, such as treason or lèse-majesté. Moreover, through the accused's contacts and the efforts of Barcelona's municipal authorities to incriminate him, it shows the varied and conflicting interests of certain jurisdictional powers, acting for and against Ponç, under whose influence the justice system acted. This case becomes, at the same time, a reflection of the increasingly evident differences between Barcelona's municipal leaders and the monarch, and a demonstration of urban government intervention in the process of piracy criminalization.
[ca] Aquest estudi proposa un mapa de la memòria democràtica a partir de les obres de dramaturgues pertanyents als diversos territoris de parla catalana, escrites en aquesta llengua. Es tracta de dramaturgues com Helena Tornero, Neus Nadal, Aina de Cos, Carme Planells, Aina Salom i Pepa Juan, entre d'altres. A més, l'article analitza les característiques de les obres d'aquestes autores tenint en compte el paper que la memòria juga en la reconstrucció del passat.

[en] This study proposes a map of the democratic memory based on the works of women playwrights who are from diverse Catalan-speaking territories, whose texts are written in this language. These women dramatists are, for instance, Helena Tornero, Neus Nadal, Aina de Cos, Carme Planells, Aina Salom and Pepa Juan, among others. In addition, the article analyzes the characteristics of the works of these authors, taking into account the role that memory plays in the reconstruction of the past.
[ca] En traductologia s'ha tractat sovint de la diversitat lingüística. La dificultat de traducció analitzada sol partir d'un TO marcat per algun tipus de varietat i les propostes van dirigides, habitualment, a mostrar diverses estratègies per a restituir d'una manera adequada en el TM aquest factor distintiu del TO. L'objectiu d'aquest treball és estudiar la situació inversa, no considerada encara pels autors que han parlat d'aquesta qüestió: la necessitat de construir un TM en què la diversitat lingüística és un element significatiu, a partir d'un TO no marcat per aquest tret de manera explícita, però sí de forma latent. La traducció del que anomenem "variació latent" es planteja a partir d'un cas concret: la traducció al català de la novel·la Ducado de Bernia (Alacant, 1954), de l'escriptor Jordi Valor i Serra, en la qual es fa necessari adoptar una estratègia de traducció adequada a la realitat sociolingüística del català, la qual cosa comporta fer explícita la variació lingüística en el TM, a pesar que el TO no fa palesa aquesta característica.

[en] Linguistic diversity has been frequently discussed in translation studies. The issues analysed usually come from a ST marked with some kind of variety. Proposals usually aim at showing different strategies to restore this distinctive trait from the ST into the TT in a suitable way. The objective in this paper is studying the opposite situation, which has not been considered yet by the authors who have discussed these questions: the need of building a TT in which linguistic diversity is a significant element, starting from a ST marked by this trait not explicitly but in a latent way. The translation of which we have come to call "latent variation" is based on a particular case: the translation of the novel Ducado de Bernia (Alacant, 1954) into Catalan, written by Jordi Valor i Serra. In this translation, it is necessary to choose a strategy of translation adequate to the sociolinguistic reality of Catalan. This means expliciting the linguistic variation in the TT, although the ST does not make this trait explicit.
[ca] Els foraminífers són organismes unicel·lulars amb closca calcària i que resulten útils en estudis de datació de roques i permeten conèixer característiques ambientals. Les mostres corresponen a margues del Miocè procedents de la Serra de Mariola i que posteriorment s'han tamisat per a la seva anàlisi. Els resultats mostren un elevat percentatge de foraminífers planctònics (≥75%), la qual cosa indica que correspon amb un ambient profund de la plataforma externa. Aquest treball proporciona informació didàctica i divulgativa per comprendre millor el procés de formació d'aquesta serra.

[en] The foraminifera are unicellular organisms with a calcareous shell that they are useful in rock dating studies and they allow to know environmental characteristics. The samples correspond to marl sediments from the Miocene, they collected in the Serra Mariola. Samples have been washed for their later analysis. The results show a high percentage of planktonic foraminifera (≥75%), which indicates that it corresponds to a deep environment of the external platform. This work provides didactic and informative data to understand the formation process of this area.
[ca] En aquest treball, per mitjà de l'anàlisi de Gramàtica catalana (1956), es fa una contribució a l'estudi de l'obra de Pompeu Fabra, a l'estudi de la història de la lingüística catalana i a l'estudi de la història de la fraseologia. La descripció de les unitats fraseològiques que ofereix la Gramàtica s'emmarca, d'una banda, en l'àmbit de la composició i, de l'altra, es presenta conceptualment i terminològicament seguint la tradició gramatical. Cal destacar que l'obra conté un material fraseològic ric, amb mostres de gairebé totes les estructures formals que poden presentar les locucions en català, i que Fabra, amb les explicacions relatives al que anomena "conjunts sintetitzats", mostra haver copsat el pinyol conceptual de les unitats pluriverbals lexicalitzades.

[en] In this paper, through the analysis of Gramàtica catalana (1956), I make a contribution to the study of the work of Pompeu Fabra, to the study of the history of Catalan Linguistics, and to the study of the history of Phraseology. On the one hand, Fabra's grammar describes idioms in the frame of lexical compounding and, on the other, he follows in his descriptions the grammatical tradition. It should be noted that the work contains a rich phraseological material, with samples of almost all the formal structures that can be found in Catalan idioms, which Fabra, with his explanations on what he calls "synthesized sets", shows to have captured the conceptual essence of lexicalized multiword units.
[ca] Amb aquest article pretenem iniciar una anàlisi marcada per un interrogant encara no resolt en els estudis literaris catalans: com s'ha ocupat la narrativa catalana actual de narrar la crisi econòmica i els seus efectes? Així, doncs, l'objectiu de l'estudi és respondre aquesta qüestió a partir de l'exploració de dues obres representatives pel que fa a la presència de la crisi en relat, com són L'altra (2014), de Marta Rojals, i Coses que et passen a Barcelona quan tens trenta anys (2008), de Llucia Ramis. Tractem d'atendre com les autores han configurat un determinat imaginari de la recessió econòmica en la literatura catalana recent a partir de les aportacions crítiques que estudien les formes literàries de la crisi i la funció de la literatura com a producte social en el capitalisme del segle XXI. És per això que ens proposem estudiar com s'ha ficcionalitzat l'esclat financer i de quina manera la narrativa catalana ha representat les conseqüències socials que la crisi ha deixat en la subjectivitat dels personatges.

[en] In the present article, we aim to undertake an analysis that considers an unanswered question in Catalan literary studies: how has contemporary Catalan literature addressed the economic crisis and its consequences? The purpose of our study is to respond to this question via an exploration of two representative works that incorporate the crisis into their stories: to begin with, L'altra (2014), by Marta Rojals, and Coses que et passen a Barcelona quan tens trenta anys (2008), by Llucia Ramis. We discuss how the authors set up a certain imaginary of the economic recession in recent Catalan literature, and we base our discussion on critiques that explore the literary forms given to the crisis and the function of literature as a social product of capitalism in the twenty-first century. We propose a study, first of how the financial meltdown has been fictionalized, and second of the way in which Catalan literature has portrayed the social repercussions the crisis has had on the subjectivity of the characters in the two novels studied.
[ca] Es presenta l'estudi de les necròpolis de coves artificials menorquines de l'edat del ferro des d'una perspectiva arquitectònica, en què s'analitza la variabilitat formal que presenten aquestes tombes i es proposa un esquema classificatori sobre el qual plantejar qüestions socials relacionades amb els processos de canvi socioeconòmics que es produïren al llarg del I mil·lenni a. de la n. e. Aquest treball tracta la problemàtica d'estudi d'aquestes tombes —desproveïdes de contextos arqueològics— mitjançant l'observació i el registre dels elements formals que les caracteritzen i emprant tècniques d'anàlisi descriptiva.

[en] The study of Menorcan rock-cut tombs of the Iron Age is presented from an architectural perspective, analysing the formal variability that these funerary spaces present and proposing a classification scheme which allows us to raise social questions concerning the processes of socioeconomic change that occurred throughout the 1st millennium BCE. This paper deals with the problem of studying these tombs — devoid of archaeological context — through the observation and recording of the formal elements that characterise them and through the use of descriptive analytical techniques.
[ca] Onofre Soler i Rubio va ser un dels bibliòfils més importants de la Il·lustració tardana en la València del pas del segle XVIII al XIX. Va tenir un pes específic en la societat d'aleshores, com a rector de la Universitat de València en dos períodes diferents, com a canonge de la Seu i com a bibliotecari arxiver del Capítol. Tot i això, la seua figura no ha estat suficientment tractada, malgrat que l'Arxiu de la Universitat de València i l'Arxiu Capitular ofereixen molts documents encara per classificar. Una part d'aquests havia estat assenyalada prèviament, documentació que ací es revisa, s'actualitza i es completa, a partir d'aquests dos fons documentals i de la Biblioteca Històrica de la Universitat de València, quant als aspectes relacionats amb el seu important llegat bibliogràfic a aquest darrer fons, de 2782 obres. D'aquestes, sols 37 són manuscrites i tres presenten la peculiaritat de ser còpies d'impresos antics, datats entre 1490 i 1561, una tècnica bastant desconeguda que, des d'època incunable, ha estat present en la transmissió textual de les obres. En aquest article s'estudien els tres còdexs, des d'una perspectiva interna i externa, que resulten mostres interessants de diferents episodis de la història del llibre, sota una mateixa estratègia de transmissió.

[en] Onofre Soler i Rubio was one of the most important bibliophiles of the late Enlightenment in Valencia in the late 18th century and the early 19th century. He was particularly important in that society, as the rector of the University of Valencia in two different periods, as a canon of the Cathedral and as a archivist and librarian at the Chapter. However, his figure has not been sufficiently studied, even if the Archives of the University of Valencia and the Chapter offer many documents not classified yet. Some of these documents had been previously noticed. In this article they are reviewed, updated and completed with material from both collections and from the Historical Library of the University of Valencia, which includes his important bibliographic legacy of 2 782 works. Only 37 works in this legacy are handwritten and three of them have the peculiarity of being copies of ancient printed works dated between 1490 and 1561, a fairly unknown technique that has been present in the textual transmission of works since the incunabulum era. In this paper all three codices, both internally and externally, are analyzed. They are interesting samples of different episodes in the history of books with the same transmission strategy.
[ca] La Tavola Strozzi ens mostra una vista de la ciutat i el port de Nàpols a la segona meitat del segle xv. A banda de la importància d'aquesta veduta des del punt de vista de la història del paisatge i de l'arquitectura, el nostre treball pretén donar èmfasi a la iconografia naval. La taula ens mostra un conjunt de galeres que tornen victorioses de la batalla que va tenir lloc a l'illa d'Ischia el 2 de juliol de 1465, entre l'estol catalano-aragonès i napolità contra l'angeví. L'estol de galeres fa la salutació, formant una llarga filera en corba dins del port fins a arribar al Castell Nou, on s'hi troba el rei Ferran I. Les galeres catalano-aragoneses i les napolitanes celebren aquesta victòria arrossegant les galeres angevines preses, remolcant-les per popa, amb els rems enlaire, la tripulació emmanillada i amb els estendards angevins arrossegant-les dins l'aigua, tal com era habitual a les celebracions navals de la Mediterrània. Un segon conjunt de vaixells són les tres grans naus que a banda de poder ser utilitzades com a fites de la història de la tecnologia naval, per diferents elements de l'estructura del buc i de l'aparell que ens permeten apreciar certes innovacions tècniques, són la mostra de la reactivació comercial i marítima de la ciutat, després d'un llarg període de bloqueig naval del port de Nàpols per part dels angevins i els seus aliats. I finalment, un gran conjunt d'embarcacions menors de pesca, portuàries i auxiliars de naus i galeres que donen vida al paisatge marítim.

[en] The Strozzi Table provides a significant depiction of the city and port of Naples during the latter half of the 15th century. Beyond its inherent value for understanding historical landscape and architectural developments, our study endeavors to underscore its maritime iconography. Specifically, the table portrays a fleet of galleys triumphantly returning from the decisive engagement off the shores of Ischia on July 2, 1465, wherein the combined forces of the Catalan-Aragonese and Neapolitan navies confronted the Angevin fleet. The fleet of galleys proceeds in a ceremonial salute, forming a graceful curved line within the harbor until they reach Castel Nuovo, where King Ferdinand I awaits. In a jubilant display of victory, the Catalan-Aragonese and Neapolitan galleys commemorate their triumph by towing the Angevin galleys, their oars raised high, crew members restrained in handcuffs, and Angevin banners trailing in the water—a customary practice during naval celebrations in the Mediterranean. A second notable group of ships comprises three large vessels that serve not only as milestones in naval technology but also as symbols of the city's commercial and maritime resurgence. Their distinctive structural elements of the hull and advanced equipment highlight significant technical innovations. These ships stand as tangible evidence of Naples' revitalization following a prolonged period of naval blockade imposed by the Angevins and their allies. Additionally, a diverse array of smaller fishing boats, port vessels, and auxiliary craft for ships and galleys animate the maritime landscape, further enriching the bustling maritime scene.
[ca] S'aborda l'estudi del registre material d'època protohistòrica recuperat a la Cova de la Pastora (Alcoi, Alacant) i s'hi realitza la seva inserció en el marc territorial. Ens situem davant d'un ús ritual de la cova desenvolupat especialment entre finals del s. V i el s. IV a.C. La Cova de la Pastora seria un espai ritual amb relació amb límits territorials i amb els camins del territori ibèric de la Canal, presidit pel Puig d'Alcoi. En la importància ritual degué ser rellevant l'ús funerari de la cavitat mil·lennis abans de ser emprada pels ibers.

[en] This article focuses on the study of the archaeological record from the cave La Cova de la Pastora (Alcoy, Alicante) and its insertion into the territorial framework. The main results point to a ritual use of the cave particularly developed between the end of the 5th and the 4th century BC. La Cova de la Pastora cave would be a ritual space in relation to the territorial limits and the pathways of the Iberian territory of the Canal, dominated by El Puig of Alcoi. Its funerary use during the Late Prehistoric period, some thousand years before, must have been relevant to the ritual use of the cave by the Iberians.
[ca] Es presenten els resultats de la campanya d'excavacions arqueològiques al jaciment fenici de La Fonteta en 2018-2019. Les principals novetats s'han centrat en el sistema defensiu, integrat per la muralla, bastions, fossat i antemural. Igualment s'han identificat habitatges adossats a la muralla i espais oberts probablement d'ús comunitari, que inclouen possibles àrees de culte, així com altres utilitzats com magatzems i possibles corrals. Es repassa igualmente la història de la investigació en lʼassentament protohistòric, la descripció del jaciment y la seua periodització, així com les accions de divulgació dutes a terme.

[en] In this paper we present the results of the archaeological excavation campaign in the Phoenician site of La Fonteta in 2018-2019. The main novelties have focused on the defensive system, integrated by the fortification with a wall, bastions, a ditch and a proteichisma. Likewise, in town planning have been identified houses attached to the wall and open spaces probably of community use, which include possible areas of worship, as well as others used with warehouses and possible pens. We also reviewed the history of the investigation in the Protohistoric settlement, the description of the site and its periodization, as well as the dissemination actions carried out.
[ca] L'actual context hipertecnificat comporta la necessitat de disposar de competències digitals que capaciten la ciutadania del segle XXI. Per això, és imprescindible la formació dels futurs docents en metodologies que tinguen en compte la correcta inclusió de les tecnologies de la informació i la comunicació a les aules. En l'àrea de ciències socials, al costat de les competències digitals, s'adverteix la necessitat de formar en continguts relatius als riscos naturals, que doten de recursos i coneixements a la població enfront de catàstrofes d'aquest tipus. El propòsit d'aquest treball és mostrar la percepció que tenen els professors en formació en relació amb la seua alfabetització digital i els seus coneixements per a ensenyar els riscos naturals amb tecnologia. S'ha utilitzat una metodologia exploratòria i descriptiva a partir d'un qüestionari d'escala Likert. La mostra es compon de 224 estudiants del grau en Mestre/a d'Educació Primària i del màster en Educació Secundària de dues universitats espanyoles. Els resultats indiquen que hi ha un escàs ús de les TIC durant l'etapa formativa del futur professorat. Així mateix, les dades informen del desconeixement dels recursos SIG i TIG per a la seua aplicació a les aules escolars i de la percepció de l'escassa capacitació en aquestes eines per a confeccionar tasques concretes, que aborden els continguts relatius a riscos naturals. Per contra, es constata una opinió positiva sobre la importància de la formació en aquests recursos per a l'ensenyament de problemes territorials, com és ara el cas de les inundacions.

[en] The current hyper-technified context points to the need to have digital competences, which train the citizens of the 21st century. For this purpose, it becomes essential to train future teachers in methodologies that take into account the correct inclusion of information and communication technologies in their classrooms. In the area of social sciences, together with digital competences, there is a need for training in content related to natural hazards, which provides the population with resources and knowledge in the face of catastrophes of this type. The purpose of this work is to show the perception that teachers in training have in relation to their digital literacy and their knowledge to teach natural hazards with technology. An exploratory and descriptive methodology has been used based on a Likert scale questionnaire. The sample is made up of 224 Primary Education degree and Secondary Education master's students from two Spanish universities. The results indicate that there is little use of ICT during the training stage of future teachers. Likewise, the data show a lack of knowledge of the application of GIS and GIT resources in school classrooms and the perception of little training in these tools to prepare specific tasks that address content related to natural hazards. On the contrary, there is a positive opinion about the importance of training in these resources for teaching territorial problems such as floods.