BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] A l'Estat espanyol, el moviment cannàbic fa més de trenta anys que reclama una revisió de les polítiques prohibicionistes. El moviment aprofità els buits que deixava el marc jurídic per articular la fórmula dels clubs de cànnabis per proveir-se col·lectivament de cànnabis. Els clubs, entre altres requisits, no poden obtenir beneficis econòmics. El text analitza la influència de la normalització sociocultural del cànnabis, l'actual context social (crisi econòmica) i els discursos hegemònics (neoliberalisme, consumisme...) com a responsables de l'obertura de centenars de clubs a partir del 2011, especialment a Barcelona. Això va comportar l'aparició de models de gestió de clubs que no s'ajustaven a la jurisprudència. Aquesta situació, unida a la innegable realitat del consum de cànnabis, va oferir al moviment cannàbic una oportunitat política per regular els clubs que ha trobat sinergies a Catalunya, Navarra i el País Basc. Per finalitzar, es reflexiona sobre com el prohibicionisme ha dificultat l'activitat dels clubs malgrat els avenços socials i jurídics esdevinguts en els últims anys.

[en] In the Spanish state, the cannabis movement has been demanding a review of prohibitionist policies for over thirty years. The movement took advantage of the gaps of the prohibitionist legal framework to articulate the formula of cannabis clubs in order to stock up on cannabis collectively. Among other requirements, such clubs are not allowed to make any profit. This article analyses the influence of the sociocultural normalization of cannabis, the current social context (economic crisis) and the hegemonic discourses (neoliberalism, consumerism...) on the opening of hundreds of clubs since 2011, especially in Barcelona, which also involved the development of club management models which were ill-adapted to the body of law. This situation, together with the undeniable reality of cannabis consumption, has offered the cannabis movement a political opportunity to regulate cannabis clubs, a development which has found synergies in Catalonia, Navarra and the Basque Country. Finally, we reflect on how the prohibitionist stance has hampered the activities of cannabis clubs despite all the social and legal advances which have taken place in recent years. Keywords:
[ca] En el present article s'analitzen els mecanismes que permeteren als artistes moderns —pintors i escultors— d'aconseguir l'èxit. Aquesta anàlisi parteix de l'estudi de les trajectòries de dos grups d'artistes que començaren la seva carrera en les d'ecades de 1900 i 1940, representatius de les primeres i de les segones avantguardes. L'historiador de l'art Alan Bowness proposa quatre cercles de reconeixement —pares, crítics, mercat i públic— pels que passen sucessivament els artistes. Aquí, en canvi, defensem l'existència de dos moments principals en el procés de consagració, i en els que actuen diferents agents. En el primer moment hi ha un nucli inicial conformat per una xarxa informal per la qual circulen i es consagren artistes, col·leccionistes, crítics i marxants. Posteriorment, en la fase de consolidació, trobem l'acció legitimadora d'institucions com els museus i la literatura especialitzada.

[en] The present article analyses the mechanisms that allow modern artists (painters and sculptors) to achieve success. The analysis is based on the study of two groups of artists who began their careers in the decades of 1900 and 1940, representatives of the first and second avant-gardes. Art historian Alan Bowness suggests that artists must pass through four stages of recognition —recognition by peers, by critics, by the market, and by the public. Here, we argue that modern artists in fact go through just two main stages. In the initial stage we find a nucleus comprising an informal network of artists, collectors, critics and art dealers. In the second stage (the stage of consolidation) we find the author accepted —legitimated— by institutions, museums and the specialist literature.
[ca] Aquest article reflexiona sobre la idea de llenguatge en Alejo Carpentier des de les seves cròniques i assaigs. Després d'un esbós general sobre el barroc carpenterià i les simlituds amb el gir descolonial, s'indica de quina manera la seva concepció de la identitat afrocaribenya i la lectura d'Eugeni d'Ors i Jean-Paul Sartre es van convertir en la esquerda oculta per la qual es van introduir en la seva prosa pressupòsits essencialistes sobre la identitat americana i el llenguatge.

[en] This article reflects upon the idea of language as seen in the chronicles and essays of Alejo Carpentier. After giving a general outline of the Carpenterian baroque and its proximity to the decolonial turn, I will show how his conception of Afro-Caribbean identity and his reading of Eugeni d'Ors and Jean-Paul Sartre came together to form the hidden gap through which essentialist presuppositions about American identity and language were introduced into his prose.
[ca] En la seva tesi, Pierre Bonnassie destacava la generalització de l'aprofitament de l'energia hidràulica de les rieres catalanes. Als segles x i xi molts pagesos emprengueren la tasca de construir ells mateixos, de manera associada, aquests petits molins que després compartien, de manera que cadascun dels copropietaris en podia disposar durant uns quants dies a la setmana. Aquesta forma de possessió pervivia a la majoria de parròquies que encerclaven el massís de les Gavarres als segles XIII i XIV, quan els capbreus senyorials enregistren no tan sols el nom dels molins i de les rieres on estan aixecats, sinó també els drets de cadascun dels pagesos i dels respectius senyors. Per a les parròquies de Cruïlles i de Sant Sadurní, n'hem comptat 34, dels quals 17 es trobaven en el curs del Daró, 8 a la riera de Pastells, 4 al Rissec, 2 a la riera de la Ganga i 3 més en torrents menors. La pervivència d'aquest model de molí pagès fins al segle XIV, a banda de factors geogràfics, es podria deure a les dificultats dels senyors feudals per imposar la seva força d'extracció de l'excedent pagès en una societat en la qual els pagesos estaven sòlidament instal·lats en els seus masos.

[en] In his thesis about Catalonia, Pierre Bonnassie highlighted the widespread use of hydraulic energy from streams. During 10th and 11th centuries many peasants were involved in building themselves a lot of small mills that they shared in common, so that each owner could use the mill several days a week. This form of ownership survived in most parishes around the massif of Gavarres (east of Girona) during 13th and 14th centuries, when manorial "capbreus" record not only the name of mills and streams where they are raised, but also the rights of individual peasants and their respective lords. Only in two parishes, Cruïlles and Sant Sadurní, we have 34 mills: 17 were built on Daró river, 8 on Pastells stream, 4 on Rissec, 2 on Ganga stream and 3 on smaller streams. The survival of this model of peasant mill until 14th century, apart from geographical factors, could be due to the difficulties experienced by feudal lords to extract rents in a society in which the peasants were firmly installed in their isolated manses.
[ca] En el marc del projecte internacional AMPER (Atles Multimèdia de Prosòdia de l'Espai Romànic) aquest article busca reflectir el comportament dels dos tipus de frases interrogatives absolutes que es produeixen habitualment en barceloní i en tarragoní, dos dels subdialectes del bloc oriental del català. Els resultats mostren que, tot i que la línia melòdica general és força comuna, ambdós subdialectes es diferencien bastant, especialment en les interrogatives encapçalades amb la partícula "que" i acabades pel subjecte dislocat. Les dades no indiquen diferències rellevants en l'estudi de la durada i la intensitat de les vocals que componen les oracions objecte d'estudi.

[en] In the framework of the international project AMPER, which aims at creating a multimedia prosody atlas of the romance space, this article tries to reflect the behaviour of the two kinds of absolute interrogative sentences that take place in barceloní and tarragoní, two subdialects of Eastern Catalan. The results show that, although the general melodic line is quite common, there are differences between both subdialects, especially in the interrogatives headed by the que particle and ending with the subject (cleft). The data do not indicate relevant differences in the study of duration and intensity of the vowels in the sentences studied.
[ca] Un dels principals debats en bioètica gira entorn de l'accés a la salut de les persones migrants, però és difícil trobar estudis o articles que recullin les contribucions concretes que la bioètica ha fet en aquesta matèria. Per aquesta raó, aquesta revisió sistemàtica té com a objectiu principal identificar les aportacions que la bioètica ha fet a la relació entre migració i el dret humà d'accés a la salut des de l'any 2006. Basant-se en la metodologia PRISMA, es va dur a terme una cerca d'articles als repositoris tancats de Scielo, PubMed, Elsevier, Redalyc i Dialnet, procurant que aquests fossin de revistes indexades. Es van excloure aquells que van ser publicats abans de l'any 2006. En total, es van seleccionar 13 articles que van ser sotmesos a una lectura detallada per informar els seus resultats i conclusions. Les troballes es van agrupar en sis categories i es va identificar com a principal aportació d'aquesta disciplina la formulació de principis bioètics que guien la tasca mèdica i científica i que són nocions bàsiques per elaborar polítiques públiques d'accés a la salut. Es considera que els resultats recopilats són rellevants per a les autoritats, professionals de la salut, científics i migrants, així com per a l'elaboració de nous projectes que reprenen l'objectiu d'aquesta investigació amb una altra perspectiva.

[en] One of the main debates in bioethics revolves around access to health care for migrants; however, it is difficult to find studies or articles that record the concrete contributions that bioethics has made in this area. For this reason, the main objective of this systematic review is to identify the contributions that bioethics has made to the relationship between migration and the human right of access to health since 2006. Based on the PRISMA methodology, a search for articles was carried out in the closed repositories of Scielo, PubMed, Elsevier, Redalyc and Dialnet, ensuring that these were from indexed journals. Articles published before 2006 were excluded. In total, 13 articles were selected and subjected to a detailed reading in order to report their results and conclusions. The findings were grouped into six categories and the main contribution of this discipline was identified as the formulation of bioethical principles that guide medical and scientific work and are basic notions for developing public policies on access to health. The results obtained are considered relevant for authorities, health professionals, scientists and migrants, as well as for the development of new projects that take up the objective of this research with a different approach.
[ca] Aquest treball proposa una sèrie de reflexions a l'entorn de la literatura comparada i de les seves relacions amb els estudis culturals amb un interès particular pel lloc que la literatura ocupa en aquestes relacions. Aborda la importància de la interdisciplinarietat i el multiculturalisme per revalorar les línies o eines amb les quals s'aborden, tant l'anàlisi literària, com les pràctiques culturals en general. Considera, a més, la presència d'una preocupació i un compromís històrico-social per aconseguir un enfocament i un estudi productius. Així mateix, mitjançant un qüestionari general dels objectius de la contextualització i de les relacions i complementacions entre diversos discursos, du a terme un diàleg que contrasta diferents postures.

[en] This paper proposes a series of reflections on comparative literature and its relationship with cultural studies, with particular emphasis on literature's place in this relationship. It addresses the importance of interdisciplinarity and multiculturalism to re-evaluate the perspectives or tools used to address both literary analysis and cultural practices in general. It also reflects on socio-historical concern and commitment to achieve a productive approach. Via a general consideration of the aims of contextualising and the relationships and complementation between discourses, it provides a contrasting dialogue between different positions.
[ca] Aquest article examina la posició de Xile davant de la intervenció dels Estats Units a la República Dominicana el 1965, mitjançant l'anàlisi de documents desclassificats de fonts oficials de Xile i dels Estats Units. L'acció unilateral nord-americana va representar un desafiament a la coherència llatinoamericana durant la Guerra Freda, generant tensions en les relacions interamericanes i en el sistema internacional. La recerca destaca la determinació de Xile de preservar la seva independència, enfrontant-se a la pressió nord-americana fins i tot a costa dels programes d'assistència econòmica. Es revelen les complexitats de les tensions diplomàtiques i les contradiccions internes, inclosos malentesos entre la Delegació de Xile a l'OEA i la Cancelleria. A més, s'avalua el paper desestabilitzador de l'ambaixador nord-americà a Xile, qui durant tota la crisi va desinformar les autoritats xilenes pel que fa al procés de presa de decisions. En última instància, la posició de Xile emergeix com una fita paradigmàtica del respecte pel principi de no-intervenció i d'autonomia davant dels interessos nord-americans.

[en] This article examines Chile's posture regarding the United States intervention in the Dominican Republic in 1965 through the analysis of declassified documents from official sources in Chile and the United States. The unilateral American action challenged Latin American coherence during the Cold War, creating tensions in inter-American relations and the international system. The research highlights Chile's determination to preserve its independence, facing American coercion even at the cost of economic assistance programs. The complexities of diplomatic tensions and internal contradictions are unveiled, including misunderstandings between the Chilean Delegation at the OAS and the Foreign Ministry. The destabilizing role of the U.S. ambassador in Chile is also explored, as he consistently misinformed Chilean authorities during the decision-making process throughout the crisis. Ultimately, Chile's position emerges as a paradigmatic milestone in respecting the principle of non-intervention and autonomy against U.S. interests.
[ca] L'objectiu d'aquest estudi és conèixer en profunditat la relació d'amistat entre Concha de Albornoz (1900-1972) i Rosa Chacel (1898-1994), a través de l'anàlisi del corpus epistolar format per les cartes que Albornoz va enviar a Chacel durant quatre dècades (1936-1971). L'enorme fissura espai-temporal que va obrir el desterrament de les biografies de les dues pensadores, juntament amb les dificultats pròpies de l'exili, es reflexen en una correspondència constantment interrompuda per llargs períodes de silenci. El nostre article proposa una interpretació d'aquests silencis problemàtics, que no segueixen una causalitat explícita, a través d'una lectura "completa", que inclogui tant els temps d'escriptura com els períodes d'absència de correspondència. La nostra interpretació té en compte el caràcter específic del silenci en cada una de les corresponsals. Per tal d'entendre les interrupcions epistolars, ens han estat d'ajuda el concepte derridià de diferència i les reflexions teòriques d'Steiner sobre el silenci a la literatura. Sobre aquesta base, la nostra lectura de les cartes fa una distinció entre el que denominem el "silenci introspectiu" de Rosa Chacel i el "silenci resignat" de Concha de Albornoz.

[en] The aim of this article is to explore in depth the friendship that developed between Concha de Albornoz (1900-1972) and Rosa Chacel (1898-1994) through the analysis of the epistolary corpus comprised of the letters sent by Albornoz to Chacel between 1936 and 1971. As will be discussed, apart from the difficulties of exile, a deep sense of dislocation of time and space is expressed in their mutual correspondence, often interrupted by long periods of silence. This article proposes precisely to study these silences —which are problematic in as much as their causes are not made explicit— through a "complete" reading that considers both the periods of writing and the epistolary silences. This approach will reflect on the specificity of these silences in the light of the correspondents' circumstances. The interruptions of correspondence will be interpreted within the framework of Derrida's concept of differance and Steiner's reflections on silence in literature. Taking all this into account, we will differentiate between Chacel's "introspective silence" and Albornoz's "resigned silence".
[ca] En aquest article es descriuen les característiques que han de tenir els professors eficaços, des de la perspectiva dels estudiants d'educació superior. Es pren com a base teòrica-metodològica la perspectiva de les Representacions Socials (RS). Entre les principals troballes s'identifiquen dues grans categories: 1) Qualitats professionals i 2) Qualitats personals. En la primera categoria les RS dels estudiants van indicar que un professor eficaç és aquell que té coneixement, prepara la seva classe i s'actualitza, sap explicar, avalua justament i té bon maneig del grup. En la segona, qualitats personals, els estudiants van comentar que un professor eficaç ha de tenir gust per la docència, ser pacient, ètic i empàtic, entre d'altres.

[en] This article describes the qualities that should have effective teachers, from the perspective of higher education students. In order to find the image of teacher effectiveness, the Social Representations Theory (RS) has been selected as a methodological perspective. The meaningful findings are related to two categories: 1) Professional qualities and 2) Personal qualities. In the first category, the students' RS said that an effective teacher is one who has knowledge, prepares his class and improves his teaching skills, also, he has ability to explain, evaluate fairly and has a good management group. In the second, personal qualities, students commented that an effective teacher has to have passion for teaching, be patient, and shows and ethical and comprehensive behavior.
[ca] El contingut de l'article se centra en la conversió dels estudis de Belles Arts a l'Espai Europeu d'Educació Superior. Aquest procés arriba al seu últim tram amb l'encàrrec a les universitats de proposar el seu mapa de titulacions i elaborar els seus corresponents plans d'estudis. Per això, és convenient analitzar el corpus normatiu estatal desplegat al llarg d'aquest període: en ell es posa de manifest el rumb, els ritmes i els criteris que l'han conduït. La singularitat dels ensenyaments artístics superiors planteja el repte afegit de la clarificació actual del disseny de noves propostes de futur. En el si dels estudis de Belles Arts, el procés ha suposat un canvi en la manera d'enfrontar-se a la reforma dels plans d'estudis, tot posant l'alumne en el seu centre i valorant especialment les competències i els perfils professionals. Els primers resultats han estat els llibres blancs de l'ANECA; textos de referència en la justificació dels possibles futurs Graus de Belles Arts, Disseny i Conservació-Restauració.

[en] This paper focuses on the adaptation of Fine Arts studies to the European Higher Education Area. The current stage is characterised by the proposals of degree maps and its corresponding curricula which has to be promoted by the universities. For this reason, it is useful to analyse the national laws and regulations formulated throughout this period. This legal framework reflects the trends, pace and criteria which have led it. The particularities of the higher arts education establish the added challenge of clarifying the design of the new proposals to the future. Inside the Fine Arts studies, the process has entailed a change in the way of coping with the reform of curricula. The student is now at the centre of education, and competences and professional profiles must be specially taken into account. The first results have been the ANECA's white books, fundamental references in order to justify the future Bachelor-level degrees of Fine Arts, Design and Conservation-Restoration.
[ca] La Xarxa Universitària sobre Responsabilitat Social és una xarxa de més de 40 universitats d'Alemanya i Àustria establerta el 2009 que volen fer realitat i ampliar la seva responsabilitat social promovent sistemàticament la participació a la societat civil d'estudiants, professors i altres membres universitaris, vinculant-ho amb la seva missió educativa per influir activament en la societat i contribuir a la transferència mútua de coneixements. L'aprenentatge servei (ApS) és una manera de fer-ho. El 2018, un taller va iniciar una discussió entre representants del món acadèmic i de la societat civil. El focus era analitzar els criteris de qualitat de l'ApS. El grup va plantejar deu criteris diferents que proporcionen un marc de referència per a les diferents manifestacions de l'ApS a la comunitat. A partir d'aquests criteris, es van desenvolupar procediments i instruments adequats per oferir als actors orientació i suggeriments per a la implementació i avaluació dels projectes d'ApS.

[en] The University Network on Social Responsibility is a network of more than 40 universities in Germany and Austria established in 2009 that want to realise and expand their social responsibility by systematically promoting the civil society engagement of students, teachers, and other members of higher education, linking this with their educational mission and thus actively influencing society and contributing to the mutual transfer of knowledge. This can be done through the teaching-learning format of service learning (SL). In 2018, a workshop initiated a discussion between representatives of academia and civil society. The focus was the aspect of quality of SL. The group came up with ten different criteria which provide a frame of reference for the different manifestations of SL in the community. Based on these criteria, suitable procedures and instruments were developed to provide SL actors with orientation and suggestions for the implementation and evaluation of SL projects.
[ca] La invasió soviètica de l'Afganistan (1979-1989) va ser un dels conflictes més coneguts de la fase final de la Guerra Freda. Igualment la maquinària propagandística del cinema de Hollywood, va tractar aquesta guerra a través de films clarament de propaganda anti comunista (Rambo III, Red Scorpion), neutrals (La Guerra de Charlie Wilson) o centrats en el caos dels refugiats i els efectes de la guerra (La Bèstia de la Guerra). Tanmateix, poc es va estudiar la temàtica des de l'altra òptica, aquella que es va desenvolupar des de l'esfera del Kremlin. Aquest text, intentarà donar llum sobre unes pel·lícules que més de tres dècades després del replegament soviètic, encara no van traspassar la frontera de l'antic "Teló d'acer".

[en] The Soviet invasion of Afghanistan (1979-1989) was one of the best-known conflicts of the final phase of the Cold War. Likewise, the propaganda machine of the Hollywood cinema dealt with this war through films clearly anti-communist propaganda (Rambo III, Red Scorpion), neutral (Charlie Wilson's War) or focused on the chaos of the refugees and the effects of the war. (The Beast of War). But, little was studied about the theme from the other perspective, the one that was developed from the sphere of the Kremlin. This text will try to shed light on some films that, more than three decades after the Soviet retreat, have not yet crossed the border of the old "Iron Curtain".