BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] En aquest article presentem les eines lingüístiques, gramaticals i educatives existents de la llengua de signes catalana (LSC). En els darrers anys el nombre de recursos tecnològics ha augmentat molt i aquest fet ha ampliat enormement les possibilitats de difusió dels recursos en línia. A la vegada, els recursos lingüístics i educatius de les llengües de signes s'han beneficiat enormement de les diferents funcionalitats que ofereixen les noves tecnologies i els formats multimèdia, molt més adequats per representar les especificitats característiques d'una llengua tridimensional i de modalitat visuogestual. Mostrarem que si la documentació de la llengua va acompanyada de la creació del corpus de referència i de la creació d'una base de dades, com en el cas actual de l'LSC, la descripció de la llengua afavoreix un treball coherent i cohesionat, necessari per al desenvolupament òptim dels materials i recursos que la descriuen.

[en] In this article we present the existing linguistic, grammatical and educational tools of Catalan Sign Language (LSC). In recent years the number of technological resources has increased greatly and this fact has expanded the possibilities of dissemination of online resources. At the same time, the linguistic and educational resources of sign languages have enormously benefited from the different functionalities offered by new technologies and multimedia formats, which are much more suitable to represent the specific characteristics of a three-dimensional language and the visualspatial modality. We will show that if the documentation of the language is accompanied by the creation of the reference corpus and the creation of a database, as in the current case of LSC, the description of the language favours a coherent and cohesive work, necessary for the optimal development of the materials and resources that describe it.
[ca] Com és sabut, la realització dels contorns entonatius en seqüències curtes (o contextos de xoc accentual) desencadenen tota mena de processos de reorganització gestual per tal d'"adaptar" la corba melòdica a la manca d'espai. En aquest sentit, els treballs de Grønnum (1991) i de Ladd (1996) constaten l'existència de dues estratègies d'adaptació d'una estructura tonal complexa a monosíl·labs: la compressió (o realització completa de la forma subjacent del contorn) i el truncament (o elisió de la primera o l'última part d'aquest). Aquest article se centra en la descripció dels contorns entonatius anomenats "neutres" del català central (declaratiu, interrogatiu, imperatiu i exhortatiu) i examina en detall els processos d'adaptació temporal d'aquests patrons a enunciats amb poc material segmental (seqüències monosil·làbiques i seqüències que contenen només una síl·laba accentuada). El català presenta una tendència molt marcada al manteniment de la forma global del contorn, tendència que es manifesta en tots els contorns examinats llevat de la interrogació absoluta. L'article demostra com els casos aparents de "reorganització gestual" s'expliquen fàcilment mitjançant un procediment d'associació d'esquerra a dreta de les unitats tonals amb les posicions mètriques disponibles de l'enunciat. Aquest adopta una o altra forma fonètica segons el nombre de síl·labes fortes que conté. Així, en comparació amb d'altres models de representació als quals els cal postular la coexistència de dues formes entonatives, el model autosegmental (Pierrehumbert 1980) permet derivar de forma directa els patrons resultants en seqüències curtes.

[en] It is widely accepted that the phonetic realization of intonation contours over short utterances triggers a gestural reorganization of the tones involved. According to the way intonation contours are realized in these sequences, Grønnum (1991) and Ladd (1996) have observed two strategies, compression (or complete realization of the melodic form) and truncation (or elision of the initial/final part of the contour). This article describes the so-called "neutral" contours in Central Catalan (specifically, declarative, interrogative and imperative sentence-types) and examines the process of temporal realization of these tunes over short utterances (monosyllabic phrases and utterances containing just one stressed syllable). Catalan is a strongly compressing language, a tendency shown by all tunes except for the interrogative one. The article shows how the apparent cases of "gestural reorganization" can be explained by a left-to-right association of the pitch accents involved in the phonological tune with the metrically strong positions available in the sentence. Thus, each contour adopts two different shapes according to the number of tonic syllables it contains. Pierrehumbert's model of tonal representation can therefore obtain in a straightforward way the resulting contours, showing its superiority over other representational models.
[ca] La traducció jurada s'ha caracteritzat com una modalitat de traducció condicionada per particularitats formals específiques, amb un major reconeixement social derivat del caràcter oficial de les traduccions i de la condició de fedatari públic de traductor jurat. Malgrat els nombrosos estudis traductològics que existeixen sobre aquesta matèria, hi ha poques dades sobre com es fan servir les traduccions jurades en els contextos administratius en els quals intervenen. Mitjançant tres entrevistes fetes a membres del personal d'administració i serveis de tres universitats públiques catalanes, en aquest treball presentem una observació preliminar de la recepció i l'ús de traduccions jurades de documents acadèmics en processos de matrícula de postgrau. Els resultats revelen un notable desconeixement de la figura del traductor jurat i del marc normatiu que en regula l'activitat professional a Catalunya, així com la situació d'inferioritat del català com a llengua d'arribada en traduccions jurades de documents acadèmics universitaris.

[en] Sworn translation has been considered a modality of translation conditioned by specific formal particularities, with a greater social recognition derived from the translations' official status. Despite the research that has been done in the frame of Translation Studies, there are few data on how sworn translations are used in the administrative contexts in which they appear. In this paper we present a preliminary observation focused on the reception and use of sworn translations of university transcripts in postgraduate enrolment processes. The research draws on three interviews with members of the administration and services staff of three Catalan public universities. The results show a lack of knowledge about the figure of the sworn translator and the legal framework that regulates this professional activity in Catalonia, as well as the inferiority situation of Catalan as target language in sworn translations of academic transcripts.
[ca] Les actrius Shelley Duvall —en el paper de Millie— i Sissy Spacek —en el paper de Pinky— intervenen amb la seva actuació en la reflexió feminista final del film 3 Women (Robert Altman, 1977). Mitjançant la metodologia dels star studies, aquest article analitza la seva interpretació per comprovar com construeixen uns personatges que prenen consciència de la seva abjecció social, amb una crítica explícita a la societat patriarcal. Analitzem també com aquests personatges concrets es posen en relació amb la star image i la star persona de les actrius. L'abjecció lligada al terror defineix les seves carreres: Spacek ho encarna un any abans a Carrie (Brian de Palma, 1976), paper que la porta a la fama i al reconeixement internacional; Duvall ho desenvolupa al màxim a The shining (Stanley Kubrick, 1980), de manera que aquest concepte defineix la seva imatge pública. Així mateix, estudiem el diferent control i autonomia que totes dues han experimentat sobre aquesta imatge creada en la seva obra i als mitjans.

[en] The actresses Shelley Duvall – as Millie – and Sissy Spacek – as Pinky – contribute with their acting to the concluding feminist reflection of the film 3 Women (Robert Altman, 1977). Using the star studies' methodology, this paper analyzes the acting of these actresses to determine how they build characters who become aware of their social abjection, with an explicit criticism of patriarchal society. We also analyze how these specific characters relate to the star image and the star persona of these actresses. Abjection linked to terror defines their careers: Spacek embodied this a year earlier in Carrie (Brian De Palma, 1976), a film that would win her fame and international recognition, while Duvall would carry it to its highest level in The Shining (Stanley Kubrick, 1980), after which her public image came to be defined by this concept. Likewise, we study the different character of the control and autonomy that these two actresses have experienced with respect to this image created in their work and in the media.
[ca] En aquest article es presenta una comparació crítica detallada dels llenguatges que va posar en joc Josep Carner en dues versions diferents d'El malalt imaginari de Molière. La primera, publicada l'any 1909, havia estat feta el 1905 per a una producció d'Adrià Gual; la segona va aparèixer el 1921 en una col·lecció d'obres literàries en traducció que dirigia Carner mateix, la Biblioteca Literària. És interessant de comparar-ne les solucions perquè aquest no és un simple cas de revisió, sinó un cas de retraducció, amb molts aspectes culturals implicats. Pompeu Fabra havia dut a terme en aquests anys una renovació severa i completa de la llengua escrita. Carner va canviar la seva concepció respecte als objectius i la pràctica de la traducció, per mirar com podia contribuir a estendre les possibilitats expressives de la llengua reformada.

[en] This article offers a detailed critical comparison of the literary languages deployed by Josep Carner in two different Catalan versions of Molières's Le Malade imaginaire. The first one, published in 1909, had been made in 1905 for a stage production by Adrià Gual; the second one was published in 1921 in Biblioteca Literària, a series of literary works in translation supervised by Carner himself. The main interest in comparing them lies in the fact that this is not a case of mere revision but a case of retranslation, and one which presents interesting cultural aspects. Not only had a stringent and thorough renewal of written Catalan taken place in the years between the two versions, led by Pompeu Fabra, but Carner had also changed his whole approach to the task of translation in respect of both its practice and its goals, in connection with the potential growth of literary language on the basis of this reform.
[ca] Aquest treball te com a propòsit analitzar les semblances que es produeixen entre alguns sistemes hospitalaris, tal com s'han desenvolupat als Estats Units, i els consorcis o altres formes d'associacio entre hospitals existents a Catalunya: Consorci Hospitalari de Catalunya, Unió Catalana d'Hospitals, o futur Consorci d'Hospitals de Barcelona, entre d'altres. L'análisi efectuada sembla indicar que malgrat els principis inspiradors son els mateixos, a la práctica. I'estructura que aquells presenten està lluny de la contemplada en els Sistemes Multihospitalaris als EE.UU. Finalment, es comenten les consequéncies que es derivarien de considerar l'organització futura del conjunt d'hospitals que integren la Xarxa Hospitalária d'Utilització Pública (XHUP) (1) sota aquell patró; és a dir, a partir de considerar els hospitals propis com a un sistema hospitalari més, que "cohabita" amb els ja existents. En aquest sentit, el treball considera algunes cauteles necessáries abans d'acometre una reforma de les caracteristiques presentades.

[en] The objective of this article is to compare the development of hospital systems in USA with multi-hospitals or other hospital association formulas that currently exist in Catalonia. Our purpose is to check if the theory, that has influenced the development of these hospital systems in US is consistent with the hospital systems in Catalonia, especificaly in the cases of: Consorci Hospitalari de Catalunya. Unió Catalana d'Hospitals, future Consorci d'Hospitals de Barcelona, among others. In addition we analyze the consequences that would appear if the Public Hospital Network of Catalonia (xarxa hospitalaria d'utilització pública: XHUP) (1) is considered as a hospital system; that is, considering this Hospital Network as a hospital system in coexistence with other preexistent hospitals, could take advantage in the financial management as well as in the introduction in the market simulation systems to stimulate the efficiency in the provision of public hospitals.
[ca] L'Estratègia EU2020 busca introduir competències i valors per aproximar-se de manera crítica a problemàtiques socials. Fracassar en la introducció d'aquests valors i habilitats en la pràctica professional del alumnat de PUBRP resultarà en la perpetuació dels imaginaris públics i estructures de consum amb conductes socialment perjudicials. El projecte pretén generar el debat entre professorat pel que fa a l'ètica en la seva docència, i facilitar materials de suport per a aquesta reflexió.

[en] European Strategy 2020 pursues the introduction of competences to a critical approach to diferent social problems. Failing in the correct introduction of this values and skills in the students' professional practices will end up in the perpetuation of the public imaginary and consuming structures that promote behaviors socially damaging. This project wants to generate debate and reflection among the teachers about ethics in their teaching, and also offers support materials for this reflection.
[ca] Amb tres novel·les (Verso, 2002, L'home manuscrit, 2007, i La cinquena planta, 2014) i un recull de microrelats (Espiral, 1998, revisat i publicat el 2010), Manuel Baixauli s'ha posicionat com un dels narradors més originals del panorama literari actual. La seva literatura és una operació de creació i imaginació que situa el lector en una realitat ambigua, entre el somni i la vetlla, i posa de manifest l'enigma que li és consubstancial. El propòsit d'aquest article és avaluar els components metaliteraris de l'obra de Baixauli a partir de l'anàlisi de l'ús de l'autoreferencialitat, el desdoblament espectral i la metanarrativitat.

[en] With three novels (Verso, 2002, L'home manuscrit, 2007, La cinquena planta, 2014) and one book of micro-stories (Espiral, 1998, re-issued in revised form in 2010), Manuel Baixauli has made a place for himself as one of the most original writers on the Catalan scene. His work is the result of an imaginative creative process which takes the reader to an ambiguous place, half way between dream and wakefulness, bringing out the essential enigmatic dimension of reality. The article attempts an assessment of the metaliterary components of Baixauli's work through the analysis of his use of self-referentiality, the doppelgänger and metanarrativity.
[ca] L'objectiu de l'article és analitzar la manera com les traduccions i les autotraduccions de les novel·les de Xavier Benguerel es relacionen amb el mercat editorial barceloní durant la postguerra. Primerament s'examina la poètica traductològica de Benguerel (aplicada a la seva obra o a la d'altri). Després es fa una valoració general de les seves autotraduccions al castellà. A l'hora d'analitzar-les es tenen en compte: a) els condicionants històrics que dificulten la labor creativa (la redacció dels originals, la traducció i la subsegüent publicació); b) el desenvolupament, entre els anys 1960 i 1970, d'un mercat editorial barceloní que, a poc a poc, permet de visibilitzar la literatura catalana de postguerra.

[en] The aim of this article is to analyse the way in which the translations and self-translations of Xavier Benguerel's novels are related to the publishing market in Barcelona during the postwar period. First, Berenguel's own poetic translation method (applied both to his own work and to that of others) is analysed. There then follows a general evaluation of his self-translations into Spanish. When carrying out the analysis the following factors are taken into account: a) historical conditioners which make the creative task (writing of originals and translation, and their subsequent publication) more difficult; b) the evolution of a publishing market in Barcelona in the 1960s and 1970s, which gave visibility to the Catalan literature of the post-war period.
[ca] Aquest article estudia el tractament de l'Antiguitat en Andreas Embirikos i Nikos Engonópulosa través de la figura d'Alexandre el Gran, especialment interessant per les dimensions mítiques que adquirí a Orient i a Occident. En el folklore grec, és el protagonista d'una multitud de llegendes i mites, i en la historiografia, des del començament del segle XIX i sobretot a partir de Paparrigópulos, esdevé un element clau del relat de la "continuïtat" (συνέχεια) que uneix els grecs actuals a l'Antiguitat, integrant-hi l'època hel·lenística, la romana i la bizantina. A través de l'anàlisi de la figura d'Alexandre en els dos autors, es posa en pràctica la lectura dels usos de la tradició per presentar la seva originalitat i la seva visió alternativa del passat. Embirikos utilitza elements de la biografia d'Alexandre per desenvolupar narrativament problemàtiques i conceptes psicoanalítics, com també del relat de Paparrigópulos per a la projecció de la seva utopia de futur, i Engonópulos mostra el convencionalisme dela tradició establerta alhora que fa d'Alexandre un emblema de la seva visió heteròclita del passat.

[en] This paper studies the treatment of Antiquity in Andreas Embirikos' and Nikos Engonopoulos'works through the figure of Alexander the Great, with especially interesting mythical dimensions both in the East and in the West. In Greek folklore, Alexander the Great is the protagonist of a large number of legends and myths, and in Greek historiography, from the beginning of the nineteenthcentury and especially after Paparrigopoulos, he is a key element of 'continuity' (συνέχεια), the cultural construction that unites Ancient and Modern Greece throughByzantium and Orthodoxy. Through the analysis of Alexander ́s figure in both authors, our understanding of the uses of tradition is put into practice in order to show their originality and alternative vision of the past. Embirikos uses elements from Alexander's biography to develop psychoanalytic concepts and problems in his narrative, as well as from Paparrigopoulos' history to project his utopia of the future, and Engonopoulos shows the conventionality of established tradition at the same time as he makes Alexander an emblem of his heteroclite vision of the past.
[ca] Aquest article tracta dels models de traducció col·loquial cap al català en el cas de la versió doblada (1997), la versió subtitulada (1997) i el guió traduït (1998) de Jackie Brown (1997) de Quentin Tarantino. El nucli de l'article és l'anàlisi i la comparació de la fonètica, la morfologia, la sintaxi i el lèxic de cada traducció catalana, que s'emmarca en els models lingüístics i de traducció vigents en el període objecte d'estudi. La conclusió a la qual s'arriba és que les tres traduccions utilitzen models de llengua col·loquial diferents. El guió traduït basteix un model trencador, sobretot en qüestions de representació fonètica i en el lèxic castellà que utilitza. La versió doblada s'adequa als criteris de traducció i doblatge de TV3: d'una banda, presenta una sintaxi relativament col·loquial (menys col·loquial que la de la versió subtitulada, però no tant com la del guió traduït); i, d'altra banda, fa ús d'una morfologia estàndard que explota poc els recursos col·loquials de la llengua meta. La versió subtitulada s'acosta més a la parla col·loquial que la versió doblada, sobretot en qüestions de lèxic, àmbit en el qual utilitza molts menys castellanismes que el guió traduït.

[en] This article deals with the models of colloquial translation into Catalan in the case of the dubbed version (1997), the subtitled version (1997) and the translated script (1998) of Quentin Tarantino's Jackie Brown (1997). At the core of the article lies the analysis and the comparison of the phonetics, the morphology, the syntax and the lexicon of each Catalan translation, which is contextualized within the linguistic and translation models current at the time. The conclusion is that the three translations make use of different colloquial language models. The translated script constitutes a disruptive model, especially regarding phonetic representation and the Spanish lexicon deployed. The dubbed version follows TV3's translation and dubbing criteria: on the one hand, its syntax is relatively colloquial (less colloquial than that of the subtitled version, but not so much as the translated script); on the other hand, its morphology is standard and underexploits the colloquial resources of the target language. The subtitled version is more colloquial than the dubbed one, especially as far as the lexicon is concerned, using far fewer Hispanicisms than the translated script.
[ca] Aquest treball presenta una bibliografia exhaustiva classificada i comentada sobre les activitats i la recerca relatives a la planificació del corpus. Es fa partint de la definició que fa Kloss (1969) d'aquesta planificació i seguint les fases de l'estandardització lingüística establerta per Haugen (1983). El treball acaba amb una exposició de la recerca que caldria fer a partir d'ara i la que caldria continuar fent.

[en] This paper is a state-of-the-art study of activities and research related to corpus planning based on Kloss's (1969) definition of this planning and on the phases of Haugen's (1983) language standardization model. The paper ends by describing the research to be done from this point on and the research that is to be continued.
[ca] En el context acadèmic actual la publicació d'articles d'investigació en revistes científiques s'ha convertit en un requeriment, no només per desenvolupar una carrera acadèmica, sinó fins i tot per a la superació de diferents estudis de postgrau. Tot i això, continuen sent escassos els recursos que guien i orienten a les persones que han d'abordar l'àrdua tasca de publicar. Aquest article pretén contribuir a omplir aquest buit. Amb aquesta finalitat, recopila recomanacions i bones pràctiques que intenten ajudar, principalment –encara que no exclusivament–, als investigadors novells a maximitzar les seves possibilitats de publicar amb èxit en una revista científica. D'aquesta manera, en aquest treball s'aborden aspectes relacionats amb: la redacció dels articles científics; la selecció de revistes apropiades per a la seva publicació; el procés d'enviament de l'article a revistes científiques; el procés d'avaluació de l'article per part d'una revista científica; i el procediment de resposta als comentaris dels revisors de la revista.

[en] In the current academic context, the publication of research articles in scientific journals has become a requirement, not only to develop an academic career, but also to overcome different postgraduate studies. Despite this, the resources that guide people who must tackle the arduous task of publishing remain scarce. This article aims to contribute to filling this gap. To this end, it presents recommendations and good practices that are useful, mainly –although not exclusively–, to new researchers to maximize their chances of successfully publishing in a scientific journal. In this way, this work addresses aspects related to: the writing of scientific articles; the selection of appropriate journals for publication; the process of sending the article to scientific journals; the article evaluation process by a scientific journal; and the procedure for responding to the comments of the journal reviewers.