[ca] La contaminació atmosfèrica urbana és actualment el major risc mediambiental per a la salut de la població a Europa. Les mesures de pacificació del trànsit són considerades cada cop més com una solució per millorar la qualitat de l'aire i fomentar el benestar de la població a les zones urbanes. Atès que l'oposició pública es considera un dels principals obstacles per a la introducció d'aquest tipus de mesures, aquesta tesi investiga l'acceptació i les actituds del públic cap a una intervenció urbana específica per reduir la contaminació de l'aire: les Superilles de Barcelona. La proposta de recerca s'estructura mitjançant un enfocament metodològic mixt. Per a les dades qualitatives s'ha treballat amb un anàlisi exploratori a partir d'entrevistes i grups de discussió. L'objectiu de les entrevistes ha estat explorar les característiques personals, les actituds prèvies, la percepció del problema, la confiança institucional, la legitimitat del procés i les creences i les emocions específiques de les Superilles. La mostra (n=15) ha estat conformada per persones expertes i/o responsables polítics de dissenyar, implementar i/o avaluar les Superilles a la ciutat de Barcelona, comerciants, veïns, associacions i grups d'interès a favor i en contra d'aquesta mesura. Pel que fa als grups de discussió, l'objectiu ha estat obtenir informació exhaustiva sobre les creences dels ciutadans en relació a aspectes com ara la contaminació atmosfèrica i el trànsit a la ciutat de Barcelona i la implementació de les Superilles. S'han portat a terme vuit grups de discussió (n=32), la meitat formats per residents i l'altra meitat per no-residents a les Superilles. Per a les dades quantitatives, s'ha realitzat una enquesta a residents de Barcelona mitjançant un mostreig deliberat (n=501), amb l'objectiu d'estimar l'acceptació pública de les Superilles i examinar els factors personals, actitudinals i sociodemogràfics associats amb l'acceptació i l'actitud general cap a aquesta mesura. Els resultats han permès concloure, en primer lloc, que l'acceptació de les Superilles no ve determinada per un sol factor, sinó per una combinació de diversos factors. En segon lloc, cal destacar la important polarització en l'acceptació, entre aquells que es consideren partidaris i els que es consideren opositors de les Superilles. S'ha observat com les emocions mostren l'efecte explicatiu més elevat, seguit per la percepció dels impactes en la qualitat ambiental i la legitimitat percebuda. Les variables antecedents també tenen un efecte explicatiu, intervingudes a través de les variables anteriorment esmentades. A més, els partidaris tendeixen a ser més joves, és més probable que siguin dones, que visquin a prop d'una Superilla, que no tinguin cotxe i que se situïn a la banda esquerra de l'espectre ideològic. A més, s'ha constatat que percebre els beneficis de la mesura és insuficient per acceptar-la, a causa de l'important paper que juguen les emocions, que poden manifestar-se en sentit positiu o negatiu i van des de l'enuig, l'alegria o la preocupació, fins a la percepció de llibertat, l'interès o la justícia. Així doncs, en cas que es pretengui aplicar el model Superilles amb la màxima acceptació pública, és clau que les administracions i els policymakers tinguin en compte una sèrie de factors. En primer lloc, les emocions del públic, a causa de la seva gran influència en l'acceptació pública de les Superilles i, per tant, la necessitat de tractar de convèncer el públic mitjançant una persuasió orientada a aquestes. Altres aspectes a tenir en compte són com el públic percep els impactes en la qualitat ambiental i si perceben que la implementació d'aquesta mesura s'està realitzant de forma democràtica.

[es] La contaminación atmosférica urbana es actualmente el mayor riesgo medioambiental para la salud de la población en Europa. Las medidas de pacificación del tráfico son consideradas cada vez más como una solución para mejorar la calidad del aire y fomentar el bienestar de la población en las zonas urbanas. Dado que la oposición pública se considera uno de los principales obstáculos para la introducción de este tipo de medidas, esta tesis investiga la aceptación y las actitudes del público hacia una intervención urbana específica para reducir la contaminación del aire: las Superilles de Barcelona. La propuesta de investigación se estructura a través de un enfoque metodológico mixto. Para los datos cualitativos se ha trabajado con un análisis exploratorio a partir de entrevistas y grupos de discusión. El objetivo de las entrevistas ha sido explorar las características personales, las actitudes previas, la percepción del problema, la confianza institucional, la legitimidad del proceso y las creencias y emociones específicas de las Superilles. La muestra (n=15) ha estado conformada por personas expertas y/o responsables políticos de diseñar, implementar y/o evaluar las Superilles en la ciudad de Barcelona, comerciantes, vecinos, asociaciones y grupos de interés a favor y en contra de esta medida. En cuanto a los grupos de discusión, el objetivo ha sido obtener información exhaustiva sobre las creencias de los ciudadanos con relación a los aspectos como la contaminación atmosférica y el tráfico en la ciudad de Barcelona y la implementación de las Superilles. Se han llevado a cabo ocho grupos de discusión (n=32), con la mitad formados por residentes y la otra mitad por no-residentes en las Superilles. Para los datos cuantitativos se ha realizado una encuesta a residentes de Barcelona mediante un muestreo deliberado (n=501), con el objetivo de estimar la aceptación pública de las Superilles y examinar los factores personales, actitudinales y sociodemográficos asociados con la aceptación y la actitud general hacia esta medida. Los resultados han permitido concluir, en primer lugar, que la aceptación de las Superilles no viene determinada por un solo factor, sino por una combinación de varios factores. En segundo lugar, cabe destacar la importante polarización en la aceptación, entre aquellos que se consideran partidarios y los que se consideran opositores de las Superilles. Se ha observado como las emociones muestran el efecto explicativo más elevado, seguido por la percepción de los impactos en la calidad ambiental y la legitimidad percibida. Las variables antecedentes también tienen un efecto explicativo, mediadas a través de las variables anteriormente mencionadas. Además, los partidarios tienden a ser más jóvenes, es más probable que sean mujeres, que vivan cerca de una Superilla, que no tengan coche y que se sitúen en el lado izquierdo del espectro ideológico. Además, se ha constatado que percibir los beneficios de la medida es insuficiente para aceptarla, debido al importante papel que juegan las emociones, que pueden manifestarse en sentido positivo o negativo y van desde el enfado, la alegría o la preocupación, hasta la percepción de libertad, el interés o la justicia. Así pues, en el supuesto de que se pretenda aplicar el modelo Superilles con la máxima aceptación pública, es clave que las administraciones y los policymakers tengan en cuenta una serie de factores. En primer lugar, las emociones del público, debido a su gran influencia en la aceptación pública de las Superilles y, en consecuencia, la necesidad de tratar de convencer al público mediante una persuasión orientada a éstas. Otros aspectos a tener en cuenta son como el público percibe los impactos en la calidad ambiental y si perciben que la implementación de esta medida se está realizando de forma democrática.