[ca] En els últims anys del segle XIX, moltes ciutats europees viuran un procés de transformació, creixement i evolució propiciat pel desenvolupament de la tècnica, l'enderrocament de les muralles de les velles ciutats, l'expansió urbana i els avenços de la segona Revolució Industrial. En aquest context, Catalunya experimentarà un ràpid creixement industrial i urbà. Durant aquest període on Barcelona tenia un esperit ple d'optimisme i ganes de rodejar-se d'elements de gran bellesa, Antoni Gaudí es convertirà en una de les figures més representatives de la cultura catalana. Aquest treball pretén oferir una nova manera d'entendre les cobertes de tres edificis emblemàtics de Gaudí: el Palau Güell, la Casa Batlló i la Casa Milà-Segimón. S'explora com les cobertes d'aquests edificis a través de l'ús de la ceràmica, el trencadís i la presència d'elements escultòrics, contribueixen a la creació d'un paisatge urbà singular. El treball es basa en els escrits originals de Gaudí, recollits per Laura Mercader, per analitzar com les seves idees sobre la bellesa, la funció, l'ornamentació i la relació amb la natura es reflecteixen en les cobertes de les seves obres. Per Gaudí, l'ésser humà és inseparable de la natura i ha de viure conjuntament amb ella; per això, la seva voluntat era que la coberta fos una continuació de l'edifici i un espai transitable i agradable, com una cinquena façana. Mitjançant una combinació de recerca teòrica i observació directa, amb suport fotogràfic, es pretén comprendre la importància que Gaudí atorgava a l'ús del color, la llum i les formes en aquests espais sovint descuidats i abandonats. Finalment, l'estudi se centra en una anàlisi detallada de les cobertes dels tres edificis, posant èmfasi en els seus elements escultòrics i ornamentals, i en la seva integració amb el paisatge urbà de Barcelona.

[en] In the last years of the 19th century, many european cities underwent a process of transformation, growth and evolution brought about by the development of technology, the demolition of the walls of the old cities, urban expansions and the advances of the second Industrial Revolution. In this context, Catalonia will experience fast industrial and urban growth. During this period when Barcelona had a spirit full of optimism and a desire to surround itself with elements of great beauty, Antoni Gaudí became one of the most representative figures of catalan culture. This work aims to offer a new way of understanding the roofs of three of Gaudí's emblematic buildings: Palau Güell, Casa Batlló and Casa Milà-Segimón. It explores how the roofs of these buildings through the use of ceramics, trencadís and the presence of sculptural elements, contribute to the creation of a singular urban landscape. The work is based on Gaudí's original writings, collected by Laura Mercader, to analyze how his ideas about beauty, function, ornamentation and the relationship with nature are reflected in the roofs of his works. For Gaudí, the human being is inseparable from nature and must live together with it; therefore, he wanted the roof to be a continuation of the building and a walkable and pleasant space, like a fifth façade. Through a combination of theoretical research and direct observation, with photographic support, the goal is to understand the importance that Gaudí gave to the use of colors, light and form in these often neglected and abandoned spaces. Finally, the study focuses on a detailed analysis of the roofs of the three buildings, emphasizing their sculptural and ornamental elements, and their integration with the urban landscape of Barcelona.