[ca] L'Amèrica Llatina ha viscut un ampli i accelerat envelliment de la població caracteritzat pel predomini de la dona o la "feminització de la vellesa". L'evidència científica ha demostrat que les dones grans acumulen més desavantatges socials que els homes al llarg de la seva vida, com a producte de la imbricació de categories d'exclusió social com el gènere i l'edat, que augmenten en aquesta etapa de la vida. Tanmateix, els models convencionals d'envelliment tendeixen a homogeneïtzar la població més gran, perpetuant una imatge negativa que devalua les seves aportacions socials i descuida la seva participació política. Aquesta representació s'agreuja quan es tracta de dones grans, sovint invisibilitzades com a subjectes polítics i marginades dels espais de reconeixement social i cultural. L'objectiu d'aquesta tesi doctoral era entendre la construcció de la vellesa de les dones grans activistes de la Colectiva Bordadoras por la Memoria de Valparaíso, Chile. Amb aquesta finalitat, vàrem realitzar una investigació qualitativa-comprensiva, mitjançant l'articulació de diferents estratègies teòrico-metodològiques en afinitat amb el coneixement situat, la gerontologia feminista i la perspectiva narrativa. El format d'aquest treball respon al d'una tesi per compendi de publicacions. D'aquesta manera, fem un recorregut pels set articles acadèmics que la composen, abordant en cadascun d'ells l'objectiu indicat. Els resultats de la investigació donen compte dels discursos oficials sobre l'envelliment i la vellesa a Xile. També descriuen les trajectòries, pràctiques i experiències d'acció política de les dones grans, els significats de l'envelliment a partir de la seva experiència associativa i exposen construccions difractives de la vellesa. A través de les seves accions col·lectives, evidenciem la producció de velleses situades que soscaven les narratives hegemòniques de decadència i invisibilitat social que situen les dones grans al marge. A través de la seva agència, transgreden els mandats normatius de la vellesa i confronten a l'acció pública-institucional, el sistema neoliberal i les desigualtats socials arrelades a Xile. La seva acció política resignifica allò 'femení' i proposa altres models de relacionalitat, on el diàleg i l'articulació de les diferències ens conviden a imaginar un horitzó comú transformador.

[en] Latin America has experienced a broad and accelerated aging of the population characterized by the predominance of women or the "feminization of old age". Scientific evidence has shown that older women accumulate more social disadvantages than men throughout their lives, as a result of the intertwining of social exclusion categories such as gender and age, which increase at this stage of life. However, conventional models of aging tend to homogenize the older population, perpetuating a negative image that devalues their social contributions and neglects their political participation. This representation is exacerbated when we talk about older women, who are often invisibilised as political subjects and marginalized from spaces of social and cultural recognition. The aim of this doctoral thesis was to understand the construction of old age of older women activists from the Colectiva Bordadoras por la Memoria in Valparaíso, Chile. For this purpose, we conducted a qualitative-comprehensive research, through the articulation of different theoretical-methodological strategies in affinity with situated knowledge, feminist gerontology and narrative perspective. The format of this work responds to that of a thesis by compendium of publications. In this way, we will go through the seven academic articles that compose it, addressing in each one of them the stated objective. The results of the research give an account of the official discourses on aging and old age in Chile. They also describe the trajectories, practices and experiences of political action of older women, the meanings of aging from their associative experience, and expose diffractive constructions of old age. Through their collective actions, we evidence the production of situated oldnesses that undermine hegemonic narratives of decline and social invisibility that place older women on the margins. Through their agency, they transgress the normative mandates of age and confront public-institutional action, the neoliberal system and entrenched social inequalities in Chile. Their political action resignifies the 'feminine' and proposes other models of relationality, where dialogue and the articulation of differences invite us to imagine a common transforming horizon.