[ca] En els darrers anys hi ha hagut un increment de la demanda hídrica mentre que l'oferta s'ha mantingut igual o fins i tot, en alguns llocs, ha disminuït. Una possible solució a aquest problema és la utilització d'aigües residuals regenerades, sobretot a regions amb escassetat d'aigua. La principal utilització d'aquesta aigua es dóna en agricultura i espais verds. No obstant, les plantes de tractament de regeneració d'aigua convencionals no aconsegueixen eliminar la presència de xenobiòtics, entre ells la presència de contaminants orgànics emergents. Per reduir l'acumulació d'aquests contaminants en el sòl o en el cultiu, quan es rega amb aquestes aigües, s'ha vist que pot ser disminuïda amb l'aplicació de biochars en el sòl. L'objectiu principal del treball és estudiar si la incorporació de biochar en un sòl permet reduir els possibles efectes de toxicitat, generats per la presència d'un conjunt de contaminants orgànics emergent aplicats amb l'aigua de reg. Això es comprovarà determinant la biomassa produïda, la concentració de clorofil·les i l'estrès oxidatiu que presentin les diferents mostres. En aquest estudi es van incorporar diferents quantitats de biochar (0, 2,5% i 5%) en unes columnes (botelles de vidre invertides amb la base tallada) que contenien sòl procedent d'un camp agrícola de Viladecans. El cultiu era enciam de tipus Meravella. Aquest material es va sotmetre a 8 regs amb contaminants orgànics emergents (Triclosan, Bisfenol A, Ibuprofè, Cafeïna, Carbamazepina, Tonalida, Àcid clofíbric, Furosemida, Metil dihidrojasmonat, Sulfametazina, Hidroclorur de propranolol, Tris(2-cloroetil)fosfat i 17 &#945;-Etinilestradiol a una concentració final de reg de 15 ng de cada analit per mil·lilitre). Les plantes eren regades diàriament per degoteig amb una dosi de 100 mL amb una aigua addicionada amb solució nutritiva. L'addició de contaminants orgànics emergents afectà negativament la producció de biomassa i clorofil·les. La incorporació de biochar en el sòl no va contribuir a contrarestar l'efecte de la presència de contaminants emergents. Pel que fa a l'estrès oxidatiu, l'emmagatzematge del material vegetal a -20°C durant 5 mesos no va resultar idoni per a frenar l'activitat de l'enzim catalasa, i per tant, no s'ha detectat estrès. L'avaluació d'aquest mètode indica que quan la concentració de peròxid d'hidrogen es baixa el mètode perd exactitud. La mínima quantitat que es va poder detectar amb certesa raonable és de 2,5 ppm i la mínima quantitat que va poder ser mesurada amb precisió i exactitud és de 8,48 ppm.

[es] En los últimos años ha habido un incremento de la demanda hídrica mientras que la oferta se ha mantenido igual o ha llegado a disminuir en algunos sitios. Una posible solución a este problema es la utilitzación de aguas residuales regeneradas, generalmente en regiones con escasez de agua. La principal utilización de esta agua se da en agricultura y espacios verdes. No obstante, las plantas de tratamiento de regeneración de agua convencionales no consiguen eliminar la presencia de xenobióticos, entre ellos la presencia de contaminantes orgánicos emergentes. Para reducir la acumulación de estos contaminantes en el suelo o en el cultivo, cuando se riega con estas aguas, se ha visto que puede ser disminuida con la aplicación de biochars en el suelo. El objetivo principal del trabajo es estudiar si la incorporación de biochar en un suelo permite reducir los posibles efectos de toxicidad, generados por la presencia de un conjunto de contaminantes orgánicos emergentes aplicados en el agua de riego. Esto se comprobará determinando la biomasa producida, la concentración de clorofilas y el estrés oxidativo que presenten las diferentes muestras. En este estudio, se incorporaron diferentes cantidades de biochar (0, 2,5% y 5%) en unas columnas (botellas de vidrio invertidas con la base cortada) que contenían suelo procedente de un campo agrícola de Viladecans. El cultivo era lechuga de tipo Maravilla. Este material se sometió a 8 riegos con contaminantes orgánicos emergentes (Triclosan, Bisfenol A, Ibuprofeno, Cafeína, Carbamazepina, Tonalida, Ácido clofíbrico, Furosemida, Metilo dihidrojasmonato, Sulfametazina, Hidrocloruro de propranolol, Tris(2-cloroetilo)fosfato i 17 &#945;-Etiniloestradiol a una concentración final de riego de 15 ng de cada analito por mililitro). Las plantas eran regadas diariamente por goteo con una dosis de 100 mL con agua adicionada con solución nutritiva. La adición de contaminantes orgánicos emergentes afectó negativamente la producción de biomasa y clorofilas. La incorporación de biochar en el suelo no contribuyó a contrarrestar el efecto de la presencia de contaminantes emergentes. En cuanto al estrés oxidativo, el almacenamiento del material vegetal a -20°C durante 5 meses no resultó idóneo para frenar la actividad de la enzima catalasa, y por lo tanto, no se ha detectado estrés. La evaluación de este método indica que cuando la concentración de peróxido de hidrógeno es baja el método pierde exactitud. La mínima cantidad que se pudo detectar con certeza razonable es de 2,5 ppm y la mínima cantidad que pudo ser medida con precisión y exactitud es de 8,48 ppm.