[ca] L'objectiu principal d'aquesta tesi doctoral ha sigut el desenvolupament de noves metodologies catalítiques i estequiomètriques per a l'aminació d'anells aromàtics sense fer ús de metalls. En aquest sentit, s'ha descrit el primer exemple d'una eliminació reductora en una espècie de iode(III), utilitzant sals de diariliodoni i imides com a font de nitrogen. L'estudi del perfil cinètic de la transformació ha permès calcular els seus paràmetres energètics, que estan en concordança amb les dades experimentals. El protocol desenvolupat presenta una àmplia generalitat per a la síntesi d'anilines 2,6-substituïdes, estèricament impedides, incloent també amides i lactames com a cosubstrats en la reacció d'acoblament. S'ha provat la seva utilitat sintètica mitjançant la seva aplicació en una síntesi en dos passos de una N,N'-diaril pirrolidinoncarboxamida. Aquest compost pertany a una família d'inhibidors de l'enllaç del pèptid quemerina amb el receptor ChemR23 de la proteïna G. El següent pas en la recerca de noves aproximacions lliures de metall ha sigut la implementació de 1,2-diiodebenzè com a precatalitzador. El mecanisme de reacció, en contrast amb el de les sals de iodoni(III) anteriors, implica un nitrogen (catió) electròfil. Resulta interessant que, a diferència de les anteriors propostes, en aquest cas es pugui assumir que ambdós iodes del bis(iode)arè juguen un paper actiu. Aquest fet ha estat confirmat mitjançant la caracterització de l'intermedi de iode(III) per difracció de raigs X, que mostra un anell distorsionat de cinc membres. En comparació amb altres protocols descrits, els valors de TON (número de cicles catalítics per molècula de catalitzador) i les regioselectivitats exhibides són superiors.

[es] El objetivo principal de esta tesis doctoral ha sido el desarrollo de nuevas metodologías catalíticas y estequiométricas para la aminación de anillos aromáticos sin empleo de metales. Para ello, se ha descrito el primer ejemplo de una eliminación reductora en una especie de yodo(III), utilizando sales de diarilyodonio e imidas como fuente de nitrógeno. El estudio del perfil cinético de la transformación ha permitido calcular sus parámetros energéticos, los cuales concuerdan con los datos experimentales. El protocolo desarrollado presenta una amplia generalidad para la síntesis de anilinas 2,6-disustituídas, estéricamente impedidas, incluyendo también amidas y lactamas como co-sustratos en la reacción de acoplamiento. Se ha demostrado su utilidad sintética mediante la realización de una síntesis en dos pasos de una N,N'-diaril pirrolidinoncarboxamida. Este compuesto pertenece a una familia de inhibidores del enlace entre el péptido quimioatractivo quemerina y el receptor ChemR23, acoplado a la proteína G. El siguiente paso en la búsqueda de nuevas aproximaciones sin empleo de metales ha sido la implementación de 1,2-diyodobenceno como precatalizador. El mecanismo de reacción, en contraste con el de las sales de yodonio(III) anteriores, implica un intermedio de nitrógeno electrófilo. Resulta interesante que, a diferencia de las propuestas anteriores, en este caso se ha podido demonstrar que ambos iodos en el bis(yodo)areno desempeñaban un papel activo. Este hecho ha sido confirmado mediante el aislamiento y caracterización por difracción de rayos X del intermedio de yodo(III), mostrando éste un anillo distorsionado de cinco miembros. El valor de TON (turnover number) y las regioselectividades exhibidas fueron superiores en comparación a otros protocolos descritos.