[ca] L'evidència disponible respecte a l'associació de la salpingo-ooforectomia bilateral profilàctica (SOBP) i la reducció de risc de càncer de mama en portadores de BRCA1/2 és conflictiva, a causa de potencials biaixos metodològics en les anàlisis prèviament publicats. Així mateix, la relació entre la SOBP en el període premenopàusic i el risc de càncer de mama en portadores de BRCA1/2 no s'ha estudiat en profunditat. Aquest estudi va analitzar 444 portadores de BRCA1 i 409 portadores de BRCA2 de registres internacionals amb un estricte control metodològic de biaixos per analitzar l'associació entre la SOBP premenopàusica (abans dels 51 anys) i el risc de càncer de mama. Les dones incloses en l'anàlisi no podien tenir història personal de càncer previ a l'estudi genètic ni tampoc durant els primers 6 mesos de seguiment (per evitar el biaix d'estudi genètic induït per càncer i el biaix de càncer prevalent). L'observació es va iniciar als 6 mesos després de l'estudi genètic (per evitar el biaix de temps lliure d'esdeveniments), fins al diagnòstic de càncer de mama, mastectomia reductora de risc (MRR) o mort. Es va emprar el model multiestado amb quatre estats (no-SOBP, SOBP, MRR i càncer de mama) i cinc transicions per calcular la reducció de risc de càncer de mama després d'una SOBP premenopàusica. Després d'una mitjana de seguiment de 4.3 anys, 96 dones (11.3%) van desenvolupar càncer de mama (54 BRCA1, 42 BRCA2). El risc de càncer de mama després d'una SOBP premenopàusica va disminuir significativament en portadores de BRCA1 amb un quocient de riscos (hazard ratio o HR, per les sigles en anglès) de 0.45 (95% interval de confiança (IC) 0,22-0,92), i per a les portadores de BRCA2 no va ser concloent amb una HR de 0.77 (95% IC 0.35-1.67). En resum, aquest estudi conclou que la SOBP premenopàusica està associada amb la reducció de risc de càncer de mama en portadores de BRCA1. Aquesta informació pot ajudar a guiar les mesures de reducció de càncer en aquesta població. No obstant això, un seguiment més llarg i una major cohort són necessàries per estimar amb major robustesa el potencial efecte en portadores de BRCA2.

[en] There is conflicting evidence in the literature regarding the association of prophylactic bilateral salpingo-oophorectomy and breast cancer risk reduction in BRCA1/2 carriers, because of potential methodological issues of the previous analysis. Additionally, how premenopausal bilateral salpingo-oophorectomy modifies the risk of breast cancer in BRCA1/2 carriers has not been studied in detail. This study analyzed 444 BRCA1 and 409 BRCA2 carriers from international hereditary cancer registries and applied a strict bias control approach to investigate the association between premenopausal (before age 51) bilateral salpingo-oophorectomy and breast cancer risk. All women had no cancer diagnosis prior to genetic testing or during the first 6 months of surveillance (to avoid cancer-induced testing bias and prevalent-cancer bias). Observation started 6 months after genetic testing (to avoid event-free time bias) and ended at breast cancer diagnosis, risk-reducing mastectomy or death. A multistate model with four states (non- bilateral salpingo-oophorectomy, bilateral salpingo-oophorectomy, risk reducing mastectomy and breast cancer) and five transitions was fitted to characterize outcomes and to calculate the breast cancer risk after premenopausal bilateral salpingo-oophorectomy. After a mean follow-up of 4.3 years, 96 women (11.3%) developed breast cancer (54 BRCA1, 42 BRCA2). The risk of breast cancer after premenopausal bilateral salpingo-oophorectomy decreased significantly for BRCA1 carriers with a hazard ratio (HR) of 0.45 (95% confidence interval (CI) 0.22-0.92), but was not conclusive for BRCA2 carriers with a HR of 0.77 (95%CI 0.35-1.67). In conclusion, this study shows that premenopausal bilateral salpingo-oophorectomy is associated with breast cancer risk reduction in BRCA1 carriers, which can help guide cancer risk-reducing strategies in this population. However longer follow-up and larger sample size may be needed to estimate the potential benefit in BRCA2 carriers.