[ca] Aquest Treball Final de Màster té el seu origen en la tesis doctoral recentment presentada del doctor Víctor Hugo Cantú Medrano, en la qual s'aboren problemes d'optimització multiobjectiu en enginyeria de processos, experimentant amb diversos mètodes de resolució alternatius fent ús de la Computació Evolutiva. En la seva tesis, el doctor Cantú presenta un nou algorisme per a trobar el disseny òptim de la Hydrogen Supply Chain minimitzant els costos econòmics i l'impacte ambiental. Per a la seva resolució, l'algoritme divideix el problema en dos subproblemes o nivells. Un primer nivell aborda el disseny de l'estructura.de la HSC (dimensionament i ubicació de les instal·lacions). Un segon nivell resol el subproblema corresponent a l'operació de la cadena de subministrament (producció i transport). La tècnica empleada per a la seva resolució és una hibridació del MOEA SMS-EMOA, per al primer nivell amb un solver de programació lineal que utilitza una funció d'escalarització per a tractar els dos objectius considerats en el segon nivell. En aquesta línia, aquest treball consisteix a desenvolupar una extensió d'aquest mateix algorisme amb l'objectiu d'aprofitar tota la informació que es genera en el segon nivell per a augmentar la seva eficiència. Per a aconseguir-ho s'executa diverses vegades el segon nivell per cada execució del primer nivell, utilitzant cada vegada un vector de pesos diferent en la funció d'escalarització. Però aquesta nova lògica implica la readaptació de tot l'algorisme. En primer lloc, es presenta el problema de la Hydrogen Supply Chain i es discuteix la tècnica de resolució de l'algorisme original. Posteriorment es presenten les modificacions necessàries en el MOEA per a poder aplicar el nou enfocament a l'algorisme. Ja amb el nou algorisme implementat es realitza un estudi per a la definició dels vectors de pes i s'estudien diferents funcions d'escalarització per a tractar d'augmentar la seva eficiència. Ja amb el nou algorisme implementat es realitza un estudi per a la definició dels vectors de pes i s'estudien diferents funcions d'escalarització per a tractar d'augmentar la seva eficiència. Finalment, es comparen els resultats obtinguts amb el nou algorisme i els de l'original per tal de determinar si es possible obtenir els mateixos resultats fent us d'un menor número de recursos computacionals

[es] Este Trabajo Final de Master parte de la tesis doctoral recientemente presentada del doctor Víctor Hugo Cantú Medrano, donde se abordan problemas de optimización multiobjetivo en Ingeniería de Procesos experimentando con varios métodos de resolución alternativos haciendo uso de la Computación Evolutiva. En su tesis, el doctor Cantú presenta un nuevo algoritmo para encontrar el diseño óptimo de la Hydrogen Supply Chain minimizando los costes económicos y el impacto ambiental. Para su resolución, el algoritmo divide el problema en dos subproblemas o niveles. Un primer nivel que aborda el diseño de la estructura de la HSC (dimensionamiento y ubicación de las instalaciones). Un segundo nivel que resuelve el subproblema correspondiente a la operación de la cadena de suministro (producción y transporte). La técnica empleada para su resolución es una hibridación del MOEA SMS-EMOA, para el primer nivel, con un solver de programación lineal que utiliza una función de escalarización para tratar los dos objetivos considerados en el segundo nivel. En esta línea, este trabajo consiste en desarrollar una extensión de este mismo algoritmo con el objetivo de aprovechar toda la información que se genera en el segundo nivel para aumentar su eficiencia. Para lograrlo se ejecuta varias veces el segundo nivel por cada ejecución del primer nivel, utilizando cada vez un vector de pesos diferente en la función de escalarización. Pero esta nueva lógica implica la readaptación de todo el algoritmo. En primer lugar, se presenta el problema de la Hydrogen Supply Chain y se discute la técnica de resolución del algoritmo original. Posteriormente se presentan las modificaciones necesarias en el MOEA para poder aplicar el nuevo enfoque al algoritmo. Ya con el nuevo algoritmo implementado se realiza un estudio para la definición de los vectores de peso y se estudian diferentes funciones de escalarización para tratar de aumentar su eficiencia. Por último, se comparan los resultados obtenidos con el nuevo algoritmo y los del original para determinar si la nueva versión es capaz de resolver los mismos problemas utilizando un menor número de recursos computacionales