[ca] La tesi examina els patrons que impulsen la governança i la globalització de Qatar Petroleum (QP) i el sector del petroli i el gas. L'entitat estatal es va convertir des de desembre de 2010 fins avui en el líder mundial de la indústria del gas natural liquat (GNL) amb una producció i exportació de 77,4 (tm/any). El pla de QP és reiniciar el desenvolupament del Camp Nord, el major jaciment de gas del món, després d'una moratòria de 12 anys. Però malgrat la seva importància, hi ha poc en la literatura acadèmica que expliqui per què existeix QP, i com es governa i globalitza. Aquesta tesi pretén omplir aquest buit. Aborda la qüestió: Quins són els patrons que impulsen la governança i la globalització de QP? Per a respondre-la, considerem tres patrons principals que expliquen el nostre cas d'estudi: 1) les polítiques de les elits; 2) la capacitat institucional; i 3) la naturalesa dels recursos. En analitzar aquests patrons i els seus factors associats, la tesi desenvolupa un enfocament transdisciplinar que integra Relacions Internacionals, Història, Economia Política Internacional, Ciència Política i Sociologia. La governança i la globalització de la QP reflecteixen: 1) Les polítiques de les elits: Les polítiques de nacionalització, privatització i liberalització reflecteixen les lògiques, les estratègies i els objectius de l'elit governant de Qatar per a l'acumulació de poder i la supervivència. 1.1. La nacionalització i el llegat colonial. L'Imperi Britànic i el APOC van tenir una gran influència en el sorgiment de Qatar i la seva indústria petroliera. La APOC i les "Set Germanes" van exercir un monopoli absolut sobre els recursos de Qatar, aquesta pràctica va generar una ona de nacionalisme i nacionalització dels recursos petroliers i la creació de les empreses nacionals de petroli (ENP) coordinada sota el paraigua de l'OPEP. La QP va ser creada en 1974 i existeix per la raó de controlar els recursos de petroli i gas per part de l'elit governant de Qatar. 1.2 La privatització parcial per la "porta de darrere" ha transformat a QP d'una administració burocràtica estatal en una entitat amb mentalitat comercial i, per tant, ha alterat la seva identitat i comportament enfront de les institucions estatals. 1.3 La liberalització del sector energètic nacional està estretament relacionada amb la privatització parcial de QP i les seves subsidiàries. (2) La capacitat institucional (inclosa la capacitat administrativa i la presa de decisions). Hem comprovat que el sector es regeix pel model de governança principal (elit governant) agent (QP). Aquest sistema permet a l'Estat de Qatar actuar com a autoritat principal, delegant en el seu agent QP la missió nacional, els objectius i les funcions a desenvolupar. L'Emir, és qui dicta la política de l'empresa nacional, el seu pressupost, els nomenaments, les inversions o els contractes amb les empreses internacionals de petroli (EIP). (3) La naturalesa dels recursos: QP desenvolupa petroli, gas i GNL i altres recursos; l'alt nivell de risc i la dificultat d'explotar els recursos de petroli i gas són una pauta important en el desenvolupament de la indústria dels hidrocarburs. La indústria del gas, que implica un alt risc de capital i inversió i tecnologia, va obligar als governants xeics Khalifa i Hamad a establir aliances estratègiques amb les EIP per a gestionar els riscos geològics i de mercat. L'enorme grandària de North Field ha requerit la participació de gegants de l'energia com ExxonMobil, Total, Shell, BP i altres. Concloem que les polítiques de privatització i liberalització són els factors-patró més importants en la governança i la globalització de la QP i el sector del petroli i el gas.

[en] The thesis examines the patterns that drive the governance and globalisation of Qatar Petroleum (QP) and the oil and gas sector. The state-owned entity became from December 2010 until today, the world leader in of liquefied natural gas industry (LNG) with production and exportation of 77,4 (mt/y). QP's plan is to the restart development of the North Field, the world biggest gas field after the 12-year Moratorium. But despite its importance, there is little in the academic literature that explains why QP exist, and how is governed and globalised. This thesis seeks to fill the gap. It addresses the question: What are the patterns driving the governance and globalisation of QP. In order to answer this, we consider three main patterns that explain our case study: 1) elite's policies; 2) institutional capacity, and ;3) nature of resources. In analysing these patterns and their factor-patterns associated, the thesis develops a transdisciplinary approach that integrates International Relations, History, International Political Economy, Political Science and Sociology. Governance and globalisation of QP reflect: 1) Elite's policies: Nationalization, privatisation, liberalisation policies reflect the logics, the strategies and the goals of the Qatari ruling elite for the accumulation of power and survival. 1.1. Nationalization and Colonial legacy. The British Empire and APOC had a major influence on the emergence of Qatar and its oil industry. APOC and the "Seven Sisters" exercised an absolute monopoly over Qatar's resources, this practice generated a wave of nationalism and nationalization of oil resources and the creation of the NOCS coordinated under the umbrella of OPEC. QP was created in 1974 and exists for the reason of controlling oil and gas resources by the Qatari ruling elite. The control of the oil and gas sector and the profits obtained means the domination of the two main power resources of the Qatari regime of power: the oil sector and capital. 1.2 Partial Privatization through the "back-door" has transformed QP from a state bureaucratic administration into a commercially minded entity and thus altered its identity and behaviour vis-à-vis state institutions. 1.3 The liberalisation of the domestic energy sector is strongly interlinked with the partial privatisation of QP and its subsidiaries. The lifting of controls on foreign participation of IOCs in the oil and gas energy sector provided QP and its subsidiaries with the financial resources to venture into overseas investments. (2) The institutional capacity (including administrative capacity and decision-making). We have found that the sector is governed by the principal governance model (elite ruling) agent (QP). This system allows the Qatari state to act as the principal authority, delegating to its agent QP the national mission, the objectives and the functions to be developed. The Emir as chairman of the Supreme Council for Economic Affairs and Investment is the one who dictates the policy of the national company, its budget, appointments, investments, or contracts with IOCs. (3) The nature of resources: QP develops oil, gas and LNG and other resources; the high level of risk and the difficulty of exploiting oil and gas resources are an important pattern in the development of the hydrocarbon industry. The gas industry involving high capital and investment risk and technology forced Sheikhs rulers Khalifa and Hamad to establish strategic alliances with IOCs to manage geological and market risks. The enormous size of North Field has required the involvement of energy giants such as ExxonMobil, Total, Shell, BP, and others. We conclude that privatisation and liberalisation policies are the most important factor-patterns in the governance and globalisation of QP and the oil and gas sector.