[ca] La presa seqüencial de decisions òptimes és un problema fonamental en diversos camps. En els últims anys, els mètodes d'aprenentatge per reforç (RL) han experimentat un èxit sense precedents, en gran part gràcies a l'ús de models d'aprenentatge profund, aconseguint un rendiment a nivell humà en diversos dominis, com els videojocs d'Atari o l'antic joc de Go. En contrast amb l'enfocament de RL, on l'agent aprèn una política a partir de mostres d'interacció amb l'entorn, ignorant l'estructura del problema, l'enfocament de planificació assumeix models coneguts per als objectius de l'agent i la dinàmica del domini, i es basa en determinar com ha de comportar-se l'agent per aconseguir els seus objectius. Els planificadors actuals són capaços de resoldre problemes que involucren grans espais d'estats precisament explotant l'estructura del problema, definida en el model estat-acció. En aquest treball combinem els dos enfocaments, aprofitant polítiques ràpides i compactes dels mètodes d'aprenentatge i la capacitat de fer cerques en problemes combinatoris dels mètodes de planificació. En particular, ens enfoquem en una família de planificadors basats en el width (ample), que han tingut molt èxit en els últims anys gràcies a que la seva escalabilitat és independent de la mida de l'espai d'estats. L'algorisme bàsic, Iterated Width (IW), es va proposar originalment per problemes de planificació clàssica, on el model de transicions d'estat i objectius ve completament determinat, representat per conjunts d'àtoms. No obstant, els planificadors basats en width no requereixen un model de l'entorn completament definit i es poden utilitzar amb simuladors. Per exemple, s'han aplicat recentment a dominis gràfics com els jocs d'Atari. Malgrat el seu èxit, IW és un algorisme purament exploratori i no aprofita la informació de recompenses anteriors. A més, requereix que l'estat estigui factoritzat en característiques, que han de predefinirse per a la tasca en concret. A més, executar l'algorisme amb un width superior a 1 sol ser computacionalment intractable a la pràctica, el que impedeix que IW resolgui problemes de width superior. Comencem aquesta tesi estudiant la complexitat dels mètodes basats en width quan l'espai d'estats està definit per característiques multivalor, com en els problemes de RL, en lloc d'àtoms booleans. Proporcionem un límit superior més precís en la quantitat de nodes expandits per IW, així com resultats generals de complexitat algorísmica. Per fer front a problemes més complexos (és a dir, aquells amb un width superior a 1), presentem un algorisme jeràrquic que planifica en dos nivells d'abstracció. El planificador d'alt nivell utilitza característiques abstractes que es van descobrint gradualment a partir de decisions de poda en l'arbre de baix nivell. Il·lustrem aquest algorisme en dominis PDDL de planificació clàssica, així com en dominis de simuladors gràfics. En planificació clàssica, mostrem com IW(1) en dos nivells d'abstracció pot resoldre problemes de width 2. Per aprofitar la informació de recompenses passades, incorporem una política explícita en el mecanisme de selecció d'accions. El nostre mètode, anomenat π-IW, intercala la planificació basada en width i l'aprenentatge de la política usant les accions visitades pel planificador. Representem la política amb una xarxa neuronal que, al seu torn, s'utilitza per guiar la planificació, reforçant així camins prometedors. A més, la representació apresa per la xarxa neuronal es pot utilitzar com a característiques per al planificador sense degradar el seu rendiment, eliminant així el requisit d'usar característiques predefinides. Comparem π-IW amb mètodes anteriors basats en width i amb AlphaZero, un mètode que també intercala planificació i aprenentatge, i mostrem que π-IW té un rendiment superior en entorns simples. També mostrem que l'algorisme π-IW supera altres mètodes basats en width en els jocs d'Atari. Finalment, mostrem que el mètode IW jeràrquic proposat pot integrar-se fàcilment amb el nostre esquema d'aprenentatge de la política, donant com a resultat un algorisme que supera els planificadors no jeràrquics basats en IW en els jocs d'Atari amb recompenses distants.

[en] Optimal sequential decision making is a fundamental problem to many diverse fields. In recent years, Reinforcement Learning (RL) methods have experienced unprecedented success, largely enabled by the use of deep learning models, reaching human-level performance in several domains, such as the Atari video games or the ancient game of Go. In contrast to the RL approach in which the agent learns a policy from environment interaction samples, ignoring the structure of the problem, the planning approach for decision making assumes known models for the agent's goals and domain dynamics, and focuses on determining how the agent should behave to achieve its objectives. Current planners are able to solve problem instances involving huge state spaces by precisely exploiting the problem structure that is defined in the state-action model. In this work we combine the two approaches, leveraging fast and compact policies from learning methods and the capacity to perform lookaheads in combinatorial problems from planning methods. In particular, we focus on a family of planners called width-based planners, that has demonstrated great success in recent years due to its ability to scale independently of the size of the state space. The basic algorithm, Iterated Width (IW), was originally proposed for classical planning problems, where a model for state transitions and goals, represented by sets of atoms, is fully determined. Nevertheless, width-based planners do not require a fully defined model of the environment, and can be used with simulators. For instance, they have been recently applied in pixel domains such as the Atari games. Despite its success, IW is purely exploratory, and does not leverage past reward information. Furthermore, it requires the state to be factored into features that need to be pre-defined for the particular task. Moreover, running the algorithm with a width larger than 1 in practice is usually computationally intractable, prohibiting IW from solving higher width problems. We begin this dissertation by studying the complexity of width-based methods when the state space is defined by multivalued features, as in the RL setting, instead of Boolean atoms. We provide a tight upper bound on the amount of nodes expanded by IW, as well as overall algorithmic complexity results. In order to deal with more challenging problems (i.e., those with a width higher than 1), we present a hierarchical algorithm that plans at two levels of abstraction. A high-level planner uses abstract features that are incrementally discovered from low-level pruning decisions. We illustrate this algorithm in classical planning PDDL domains as well as in pixel-based simulator domains. In classical planning, we show how IW(1) at two levels of abstraction can solve problems of width 2. To leverage past reward information, we extend width-based planning by incorporating an explicit policy in the action selection mechanism. Our method, called π-IW, interleaves width-based planning and policy learning using the state-actions visited by the planner. The policy estimate takes the form of a neural network and is in turn used to guide the planning step, thus reinforcing promising paths. Notably, the representation learned by the neural network can be used as a feature space for the width-based planner without degrading its performance, thus removing the requirement of pre-defined features for the planner. We compare π-IW with previous width-based methods and with AlphaZero, a method that also interleaves planning and learning, in simple environments, and show that π-IW has superior performance. We also show that the π-IW algorithm outperforms previous width-based methods in the pixel setting of Atari games suite. Finally, we show that the proposed hierarchical IW can be seamlessly integrated with our policy learning scheme, resulting in an algorithm that outperforms flat IW-based planners in Atari games with sparse rewards.