[ca] La participació en maratons i curses d'ultra resistència creix cada dia, però és preocupant que aquest tipus de curses es converteixin en esdeveniments massius, on molts corredors no estan prou preparats. Per exemple, a la marató Barcelona del 2017 hi havía 19.740 corredors, mentre que a la marató del 2007 hi havia 7.430 corredors (Zurich Barcelona Marató). En l'era de les xarxes socials, tots volen posar la seva foto i comentar a lnstagram, Facebook, Twitter, etc., sobre l'assoliment aconseguit, independentment de si la seva salut s'ha vist compromesa. Una marató o cursa de llarga distància, requereix esforços sígnificatius i té un impacte en el nostre cos amb unes conseqüències a curt i llarg termini pera la nostra salut. Mai abans havia¿ estat tan de moda córrer, però fins a quin punt es fa de manera saludable? La motivació i el mèrit d'aquesta tesi rau en el fet de veure !'impacte d'una carrera de 42 km en el nostre cos i avaluar el risc de dany muscular i cardíac, d'inflamació i infecció, i d'insuficiència renal. Els resultats exposats en els diferents articles d'investigació d'aquesta tesi, a causa del petit nombre de corredors, són subjectius i mostren una tendència a ser validats en altres estudis amb més atletes. Es van estudiar més de 80 corredors no elit durant 4 anys (del 2016 al 2019). Els canvis avaluats en les condicions prèvies a la cursa (estat basal), al final i 48 hores després de la cursa, es van realitzar a través de biomarcadors en sang i saliva. A més a més, es van avaluar altres variables abans de la cursa, corn l'equilibri nutricional i una suplementació específica, i es va demostrar com el pes corporal, el temps de recuperació i la quantitat d'entrenament realitzat poden afectar directament el rendiment i la salut del corredor. Les elevacions més altes en els biomarcadors associats amb el dany muscular (CK), la inflamació (CRP) i la salut cardiovascular (Hs-TnT, NT-proBNP, ST2) es van observar en els corredors amb pitjor rendiment en carrera i amb menys hores d'entrenament abans de la cursa. A més, la marató va provocar canvis en la immunitat salival i va augmentar el risc de desenvolupar una infecció del tracte respiratori. Així mateix, les accions de suplementació com les basades en polisacàrids van afectar positivament la resposta immune iniciada durant l'esforç de córrer 42 km. Segons el mètode BIVA, es pot fer una correlació del desplaçament del vector impedància a les 24 h i 48 h després de la carrera sobre les el·lipses de tolerància d'una població de referencia caucàsica europea, amb els biomarcadors de dany renal. Els valors transitoris de la lesió renal aguda (AKI) tipus 1, més relacionats amb factors inflamatoris que amb el dany muscular, es van trobar en molts maratonians que van recuperar a les 48 h després de la cursa. Pel que fa a la dieta, una correcta ingesta d'àcids grassos monoinsaturats i poliinsaturats, potasi i magnesi abans de la marató va influir en un millar rendiment i una millar salut cardiovascular. Però quins són els efectes negatius a llarg termini d'aquests canvis aguts en els bíomarcadors clínics i en les mesures de bioimpedància després de 42 km? Com afecta una dieta i una preparació inadequades? Aquesta tesi es basa en cinc publicacions originals, 3 acceptades i dos en revisió, separades en tres capítols ordenats del 2 al 4, començant amb biomarcadors cardiovasculars, infecció, immunitat i suplementació. En l'Annex 1, la funció renal i el desplaçament del vector de bioimpedància, i l'Annex 2, els efectes de la dieta sobre el rendiment í la salut cardíaca. Una introducció al Capital 1 descriu la justificació del treball publicat i el seu lloc dins el tema general d'aquesta tesi. Com a corredora d'elit durant molts anys i ja veterana, aquesta tesi és el meu "gra de sorra" en el fascinant món de les respostes metabòliques mentre correm.

[en] Participation in marathons and ultra-endurance races is growing every day, but it is worrisome that these types of races are becoming mass events, where many runners are not sufficiently prepared. For example, in the 2017 Barcelona marathon there were 19.740 runners, whereas in the 2007 marathon there were 7.430_ runners (Zurich Barcelona Marathon). In the age of social media everyone wants to put his/her photo and comment on instagram, facebook, twitter, etc., about the achievement reached, without caríng if his/her healt.h has been compromised. A marathon or longer distance races, require significant exertions and result in impact to our bodies and bring short and long-term consequences for our health. Never befare has running been so fashionable, but to what extent is it done in a healthy manner? The motivation and merit of this thesis líes in the fact of finding the impact of a 42km run on our body and evaluate the risk of muscle and cardiac damage, inflammation and infection, and renal impairment. The results embodied in the different research articles of this thesís, due to the small number of runners are subjective and show a tendency to be validated in other studies with more athletes. More than 80 non-elite runners were studied during 4 years (from 2016 to 2019). The changes evaluated in pre-race conditions {baseline), at the end, and 48h post-race were through blood and saliva biomarkers. Additionally, other variables were assessed before the race, like nutrition balance and sorne specific supplement intake, and it was proved how the body weight, recovery time, and amount of training done can directly affect the runner's performance and health. The highest elevations in biomarkers associated to muscle damage (CK), inflammation (CRP), and cardiovascular health (Hs-TnT, NT-proBNP, ST2) were seen in the runners with the worse performance time and less training hours before-race. Also, the marathon provoked changes in the salivary immunity and increased the risk of developing a respiratory tract infection. In addition, supplementation actions like polysaccharide-based ones, positively affected on the immune response initiated during a 42 km effort. By BIVA methodogly, a correlation can be made with a displacement ofthe vector impedance at 24 h and 48 h post-race on the tolerance ellipses of a European Caucasian reference population with biomarkers of renal damage. Transient values of acute kidney injury (AKI) stage 1, more related to inflammatory factors rather than muscle damage, were found in many marathoners which recovered mostly 48 h post-race. · Regarding diet, a correct mono- and poly-unsaturated fatty acid, potassium, and magnesium intake befare the marathon influenced better performance and better cardiovascular health. But, what are the negative long-term effects of these acute changes in clinical biomarkers and bioimpedance measurements after 42 km? How does it affect an inadequate diet and preparation? This thesis is based on five original publications, three accepted and two under review, separated in three chapters ordered from 2 to 4, starting with cardidVascular biomarkers, immunity, and supplements. In Appendix 1, renal function and bioimpedance vector displacement, and in Appendix 2, diet effects on performance and cardiac health. An introduction in Chapter 1, describes the rationale of the published work and its place within the whole topic of this thesis. As an elite runner for many years and already a veteran, this thesis is my "grain of sand" in the fasciriating world of metabolic responses while running.