[ca] Davant el canvi climàtic antropogènic i l'imperatiu per descarbonitzar l'economia mundial, s'observa un creixent interès per part d'organitzacions internacionals, bancs de desenvolupament i inversors privats per promoure la implementació de megaprojectes d'energia renovable al llarg de el Sud Global. L'ímpetu per "desaccelerar" el canvi climàtic "accelerant" el desenvolupament verd troba, però, una creixent resistència a escala local. El progressiu augment de conflictes al voltant de megaprojectes d'energia renovable suggereix noves preguntes per a l'Ecologia Política i la Justícia Ambiental - Com s'està concebent la transició energètica i sota quins supòsits? Com es desenvolupen aquests projectes: a on, per qui, per a qui? Quin tipus de transformacions causen aquestes infraestructures i quin és el paper de les comunitats locals en definir aquests canvis? Aquesta tesi estudia els fenòmens apuntats anteriorment enfocant-se en el cas de l'energia eòlica i solar. El treball parteix d'una perspectiva biofísica, emfatitzant que la necessària sortida de les energies fòssils i cap a les energies renovables implicarà reconfiguracions espai-territorials a diferents escales. Aquests processos, qüestionen el com les energies renovables podrien revertir o, per contra, reforçar, les desiguals estructures de poder existents. Al posicionar l'estudi dels conflictes com a tema central d'anàlisi, la tesi posa llum a les veus que desafien els enfocaments dominants per a la implementació de les energies renovables que es deriven de les fórmules de desenvolupament basades en el creixement. El treball es basa en l'Atles de Justícia Ambiental i altres exercicis de cartografia, proporcionant un anàlisi multi-escalar sobre les inversions i els conflictes. Es presenten estudis de cas sobre Mèxic, les Amèriques, Àsia, Àfrica i Europa, identificant patrons comuns i diferències en les veus que reclamen més reconeixement, participació democràtica i redistribució en la transició energètica. L'anàlisi conjunta llança sis resultats transversals per a l'anàlisi, la planificació i la imaginació de transicions energètiques més justes i sostenibles: 1. La naturalesa intrínseca de les energies renovables -més disperses i menys productives que les fòssils- combinada amb l'imperatiu per mantenir l'expansió del metabolisme industrial, es tradueix en noves formes de canvi i conflicte ambiental. 2.-Sota l'imperatiu del "creixement com a desenvolupament", l'expansió d'energies renovables empeny la creació de noves fronteres energètiques. Aquestes fronteres es caracteritzen per la seva naturalesa "horitzontal": es requereixen grans extensions de terra per aprofitar, a escala industrial, els fluxos de radiació solar i els corrents de vent. 3. Les polítiques neoliberals estan jugant un paper central en "trencar les barreres" per a l'expansió d'aquestes fronteres (incloent la liberalització de terres rurals i el sector elèctric). Es facilita, així, la implementació d'infraestructures corporatives, centralitzades i a gran escala; subministrant electricitat per a diferents activitats extractives, indústries i ciutats. 4. Els canvis en la tinença i usos de la terra, així com en la cobertura vegetal que promouen aquestes infraestructures afecten de manera desproporcionada a les comunitats camperoles, indígenes i altres grups rurals de el Sud Global. En aquest procés, els enfocaments públics i comunitaris per a una transició energètica semblen quedar eliminats. 5. La terra i el territori es converteixen en el tema polític central dels conflictes. A escales més àmplies, els conflictes revelen com els megaprojectes renovables estan reforçant la dinàmica centre-perifèria, rural-urbana, nord-sud que ha caracteritzat a el sistema d'energia fòssil. 6.- En lloc de només negociar els beneficis d'un "desenvolupament baix en carboni", les lluites ambientals populars estan obrint espais cada vegada més amplis per configurar enfocaments alternatius a la transició, considerant transformacions socials que apunten a la configuració de metabolismes basats en la suficiència, l'equitat i els béns comuns.

[en] Renewable energies are expanding globally due to the increasing concerns over anthropogenic climate change and concomitant calls to decarbonize the world economy. In this process, international agencies, developing banks, and private investors are progressively shifting attention towards the "developing world," promoting a rapid deployment of large-scale projects. This momentum, however, brings a paradox to the fore. The idea of "slowing-down" climate change while "speeding-up" green development encounters increasing resistance at local scales. These processes bring new questions for Political Ecology and Environmental Justice studies: How is the expansion of renewable energies envisioned? Under which assumptions? How is this process taking place (where, by whom, and for whom)? How are local territories being rearranged for such purposes, and how are communities involved, actively or passively, in such processes? This dissertation studies the ongoing expansion of mega wind and solar power projects across the Global South and the local contestations emerging in response. The work starts from a biophysical perspective, highlighting that the required phase out from fossil fuels and towards renewable energies implies spatial reconfigurations at different scales. This process, it shows, involves deep social rearrangements, shifting attention to how renewable energies might reinforce or revert existing power structures. In positioning the study of environmental conflicts as the central subject of analysis, the dissertation sheds light on the emerging voices of dissent that challenge dominant approaches to renewable energy implementation stemming from the Ecological Modernization Paradigm and its growth-based development formulas. The work rests on the Environmental Justice Atlas and other critical-cartography exercises, providing a multi-scalar analysis of renewable energy investments and conflicts. It presents different case-studies from Mexico and other contexts of the Americas, Asia, Africa, and Europe. The thesis provides insights on common patterns and diverse narratives of communities claiming their rights for recognition, democratic participation, and redistribution in envisioning a low-carbon future. Six transversal findings shed light on how space, justice, and politics intersect in the study, planning, and imagination of (just) energy transitions: 1. Renewable energies' biophysical nature, more dispersed and less productive than fossil ones, combined with the imperative of sustaining the growing industrial metabolism, translates into new forms of environmental change and conflict. 2.-The expansion of renewables under a growth-based development paradigm produces new energy frontiers. These frontiers shift attention to its "horizontal" character: vast tracts of land are required to harness the flows of solar radiation and wind currents at an industrial scale. 3. Neoliberal policies are playing a central role in "breaking the barriers" for these frontiers to expand. The deregulation of land transactions and the "liberalization" of electricity markets facilitate the implementation of large-scale, centralized, and corporate facilities, commonly supplying electricity to extractive activities, industries, and cities. 4. Shifts in land tenure, land uses, and land cover are favoring private energy corporations while disproportionally affecting peasant, indigenous, and other rural communities across the Global South. In this process, public and communal approaches for an energy transition seem to be foreclosed. 5. Land becomes the central political subject of emerging conflicts. Local communities mobilize concerns, claims, and discourses around the lack of recognition, participation, and distribution in changes over access, control, and valuation of their territories. At larger scales, conflicts unveil how mega-renewable projects reinforce the center-periphery, rural-urban, north-south dynamics that have characterized the fossil energy system. 6.-As a framework for analysis and as a discourse of political action, Environmental Justice reveals new insights and sets important political questions in the energy transition. Rather than only negotiating the benefits of low-carbon development, popular environmental struggles are increasingly opening spaces to configure alternative approaches to more sufficient, egalitarian, and commons-based metabolic transformations.