BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Des dels estudis antropològics s'ha observat com les pràctiques d'escriptura i lectura de l'era digital estan generant altres formes de llegir i d'escriure que van des de l'apropiació dels textos a la reescriptura d'una part de l'obra i la conformació de comunitats. L'escriptura i la lectura han deixat de ser actes individuals o solitaris per a reafirmar el seu caràcter col·lectiu. Aquests comportaments estan acompanyats del posicionament d'estètiques literàries alternatives que qüestionen els límits dels drets de l'autor i defensen l'ús del llenguatge com a part d'una comunitat. Això anterior s'esbossa a través de l'anàlisi de la proposta literària de l'escriptora mexicana Cristina Rivera Garza, amb l'objectiu d'observar com aquestes pràctiques culturals s'inscriuen dins d'una pedagogia decolonial, segons Mignolo i Walsh, ja que obren el camí a altres formes de conèixer que repten les valoracions estètiques universals i les estructures de mercat hegemòniques.

[es] Desde los estudios antropológicos se ha observado cómo las prácticas de escritura y lectura de la era digital están generando otras formas de leer y de escribir que van desde la apropiación de los textos, la rescritura de una parte de la obra y la conformación de comunidades. La escritura y la lectura han dejado de ser actos individuales o solitarios para reafirmar su carácter colectivo. Estos comportamientos están acompañados del posicionamiento de estéticas literarias alternativas que cuestionan los límites de los derechos del autor y defienden el uso del lenguaje como parte de una comunidad. Lo anterior se esboza a través del análisis de la propuesta literaria de la escritora mexicana Cristina Rivera Garza con el objetivo de observar cómo estas prácticas culturales se inscriben dentro de una pedagogía decolonial, de acuerdo con Mignolo y Walsh, ya que abren el camino a otras formas de conocer que retan las valoraciones estéticas universales y las estructuras de mercado hegemónicas.
[ca] La LOCE i els decrets que la complementen estableixen que en el primer cicle de primària, els cursos en què s'aprèn a llegir i escriure, s'han impartir quatre hores setmanals de castellà. En aquest article s'analitzen les repercussions d'aquesta mesura en el procés d'aprenentatge de la lectura i l'escriptura i en la consecució de l'objectiu lingüístic final del sistema educatiu a Catalunya (garantir el coneixement de les dues llengües oficials). La discussió gira entorn de tres eixos: la diversitat de coneixements lingüístics de l'alumnat que aprèn a llegir i escriure en una mateixa aula, la integració de l'ensenyament de la lectura i l'escriptura en les activitats que es desenvolupen al llarg de la jornada escolar, i la constatació que els infants aprenen a llegir i escriure en les llengües que fan servir els adults quan interaccionen amb ells, encara que els nens no les parlin correctament.

[es] La LOCE y los decretos que la complementan establecen que en el primer ciclo de primaria, los cursos en los que se aprende a leer y escribir, tienen que impartirse cuatro horas semanales de castellano. En este artículo se analizan las repercusiones de esta medida en el proceso de aprendizaje de la lectura y la escritura y en la consecución del objetivo lingüístico final del sistema educativo en Cataluña (garantizar el conocimiento de las dos lenguas oficiales). La discusión gira entorno a tres ejes: la diversidad de conocimientos lingüísticos del alumnado que aprende a leer y escribir en una misma clase, la integración de la enseñanza de la lectura y la escritura en las actividades que se desarrollan a lo largo de la jornada escolar, y la constatación que los niños aprenden a leer y escribir en las lenguas que utilizan los adultos cuando interaccionan con ellos, aunque los niños no las hablen correctamente.
[ca] La Universidad de Monterrey (UDEM) s'ha caracteritzat des de la seva fundació com una universitat orientada a la millora de les condicions de vida de la comunitat, per mitjà del servei i l'acció social. Es va començar el procés d'implementació de l'aprenentatge servei (ApS) a nivell de llicenciatura durant el 2012 i actualment és obligatori. L'objectiu d'aquest treball és analitzar les relacions interdepartamentals durant el procés d'institucionalització de l'ApS, considerant els seus principis fundacionals i la visió intercongregacional des d'una perspectiva sociològica per a la generació d'un model replicable en contextos educatius d'inspiració catòlica. S'analitzen les relacions dels actors que van contribuir a la institucionalització interna, des de la teoria de l'estructuració d'Anthony Giddens mitjançant l'anàlisi de les interaccions interdepartamentals. Aquesta anàlisi permet crear un model d'operació interna per impulsar l'Aps de forma transversal a la institució. Això permet comprendre i generar coneixement basat en pràctiques socials recurrents.

[es] La Universidad de Monterrey (UDEM) se ha caracterizado desde su fundación como una universidad orientada a la mejora de las condiciones de vida de la comunidad, por medio del servicio y la acción social. Se empezó el proceso de implementación del aprendizaje-servicio (ApS) a nivel licenciatura durante el 2012 y actualmente es obligatorio. El objetivo de este trabajo es analizar las relaciones interdepartamentales durante el proceso de institucionalización del ApS, considerando sus principios fundacionales y visión intercongregacional desde una perspectiva sociológica para la generación de un modelo replicable en contextos educativos de inspiración católica. Se analizan las relaciones de los actores que contribuyeron a la institucionalización interna, desde la teoría de la estructuración de Anthony Giddens mediante el análisis de sus interacciones interdepartamentales. Este análisis permite crear un modelo de operación interna para impulsar el ApS de forma transversal en la institución. Ello permite comprender y generar conocimiento basado en prácticas sociales recurrentes.
[ca] Aquest article pretén fer un balanç de la tasca desenvolupada des del portal web Memòria de la presó de dones de Les Corts ‐wwwpresodelescorts.org‐ presentat el 2006 a Barcelona per l'Associació per la Cultura i la Memòria de Catalunya (ACMe), encara en actiu. El text consta de dues parts. En la primera es descriu el projecte situant‐lo en el camp de la història pública, la història digital i la historial oral. La segona es refereix més concretament a les activitats realitzades durant tots aquests anys: des de les de difusió pedagògica –la seva presentació a escoles i instituts‐ fins a les de participació ciutadana, amb la dinamització d'un procés de senyalització, actualment en marxa, que pretén la materialització d'un futur monument a l'antic terreny de la presó, al barri barceloní de les Corts.

[es] Este artículo pretende hacer un balance de la labor desarrollada por el portal web Memòria de la presó de dones de Les Corts –wwwpresodelescorts.org‐ presentado en 2006 en Barcelona por la Associació per la Cultura i la Memòria de Catalunya (ACMe) y todavía en activo. El texto consta de dos partes. En la primera, se describe el proyecto situándolo en el campo de la historia pública, la historia digital y la historial oral. La segunda se refiere más concretamente a las actividades realizadas durante todos estos años: desde las de difusión pedagógica –su presentación en escuelas e institutos‐ hasta las de participación ciudadana, con la dinamización de un proceso participativo de señalización, actualmente en marcha, que pretende materializarse en un futuro monumento en el antiguo solar de la cárcel, en el barrio barcelonés de Les Corts.
[ca] La batalla del Turó del Balís és un episodi poc conegut que s'emmarca en l'ofensiva de Catalunya i l'ocupació militar del Maresme a les acaballes de la Guerra Civil espanyola. Les tropes republicanes van establir una línia defensiva ocupant els promontoris costaners situats entre Sant Andreu de Llavaneres, Sant Vicenç de Montalt i Caldes d'Estrac. El gruix de les forces divisionàries italianes de les Fletxes Blaves va trobar una forta resistència al Turó del Balís, a on s'havia atrinxerat la recentment formada 77a Divisió republicana. Entre els dies 28 i 29 de gener de 1939 tingué lloc un intens combat amb foc creuat d'artilleria fins que el bàndol republicà es retirà en direcció al nou front establert al riu Tordera. Aquest article explora per primera vegada el context històric i espacial de la batalla. Primer, es compara aquest enfrontament amb la resta de l'ofensiva italiana a partir de l'extracció automatitzada de dades del fons documental de les Fletxes Blaves. Tot seguit s'explora l'entorn del turó i la transformació del paisatge en els últims anys. La pressió urbanística de la zona posa en risc la preservació de possibles restes materials i constructives associades als combats. L'estudi arqueològic i la conservació d'aquest espai esdevé un propòsit primordial per a la recuperació de la memòria històrica al Maresme, i representa un pas endavant per posar en relleu la resistència combativa de l'exèrcit republicà durant la defensa de Catalunya.

[es] La batalla del Turó del Balís es un episodio poco conocido que se enmarca en la ofensiva de Cataluña y la ocupación militar del Maresme a finales de la Guerra Civil española. Las tropas republicanas establecieron una línea defensiva ocupando los promontorios costeros situados entre Sant Andreu de Llavaneres, Sant Vicenç de Montalt y Caldes d'Estrac. El grueso de las fuerzas divisionarias italianas de las Flechas Azul encontró una fuerte resistencia en el Turó del Balís, donde se había atrincherado la recién formada 77 División republicana. Entre los días 28 y 29 de enero de 1939 tuvo lugar un intenso combate con fuego cruzado de artillería hasta que el bando republicano se retiró en dirección al nuevo frente establecido en el río Tordera. Este artículo explora por primera vez el contexto histórico y espacial de la batalla. Primero, se compara este enfrentamiento con el resto de la ofensiva italiana a partir de la extracción automatizada de datos del fondo documental de las Flechas Azules. A continuación se explora el entorno de la colina y la transformación del paisaje en los últimos años. La presión urbanística de la zona pone en riesgo la preservación de posibles restos materiales y constructivos asociados a los combates. El estudio arqueológico y la conservación de este espacio se convierte en un propósito primordial para la recuperación de la memoria histórica en el Maresme, y representa un paso adelante para poner de relieve la resistencia combativa del ejército republicano durante la defensa de Cataluña.
[ca] Es possible afirmar que els drets socials no només s'assoleixen gràcies al debat parlamentari, sinó que, la majoria de les vegades, existeixen grups organitzats que lluiten per aquests drets molt abans que arribin al Congrés. Atès que les formes d'organització i militància van canviant segons el context i les necessitats, és interessant observar la manera en què han continuat els moviments socials al llarg de la pandèmia de Covid-19, fent servir les xarxes socials com a mitjà per expressar-se i mantenir activa la seva militància. A l'Argentina, les lluites per la legalització de la Interrupció Voluntària de l'Embaràs van tenir entitat gràcies a la militància de la Campanya Nacional pel Dret a l'Avortament Legal, Segur i Gratuït, com també d'altres organitzacions. El més curiós és que aquest grup també té influència en la implementació real de la llei, i és això el que es vol analitzar en aquest treball.

[es] Es posible afirmar que los derechos sociales no solo se consiguen gracias al debate parlamentario, sino que, la mayoría de las veces, existen grupos organizados que luchan por esos derechos mucho antes de que estos lleguen al Congreso. Al ser que las formas de organización y militancia van cambiando según el contexto y las necesidades, es interesante observar la forma en que han continuado los movimientos sociales a lo largo de la pandemia de Covid-19, utilizando a las redes sociales como medio para expresarse y mantener activa su militancia. En Argentina, las luchas por la legalización de la Interrupción Voluntaria del Embarazo tuvieron entidad gracias a la militancia de la Campaña Nacional por el Derecho al Aborto Legal, Seguro y Gratuito, como también de otras organizaciones. Lo curioso es que este grupo tiene influencia también en la real implementación de la ley, y eso es lo que desea analizarse en este trabajo.
[ca] A partir de les accions realitzades per la Corporació Regional Yariguíes - GEAM, aquest article proposa una interpretació de la lluita ambiental contra el fracking desenvolupada per aquesta Corporació a Barrancabermeja (districte del departament de Santander, Colòmbia), des d'una perspectiva que integra las nocions d'estructura d'oportunitat política (EOP), oportunitat discursiva, repertoris d'acció i teories sobre l'expertesa i els coneixements no-experts. L'article finalitza amb la presentació dels resultats de l'anàlisi de cas, a partir del qual es conclou que l'estructura d'oportunitat política va exigir l'ús de coneixements experts per entrar en el terreny de la disputa ambiental, la qual cosa va comportar la tria de repertoris d'acció que permeten la circulació de coneixements.

[es] Con base en las acciones realizadas por la Corporación Regional Yariguíes- GEAM, este artículo propone una interpretación de la lucha ambiental contra el fracking, desarrollada por esta Corporación en Barrancabermeja (municipio del departamento de Santander), desde una perspectiva que integra las nociones de Estructura de Oportunidad Política (EOP), Oportunidad discursiva, Repertorios de acción y teorías sobre la Experticia y los conocimientos legos. El artículo finaliza con la presentación de los resultados del análisis de caso, a partir del cual se concluye que la Estructura de Oportunidad Política exigió el uso de conocimientos expertos para entrar en el terreno de la disputa ambiental, lo cual derivó en la elección de repertorios de acción que permiten la circulación de conocimientos.
[ca] Aquest article examina el concepte que va elaborar María Zambrano sobre la nació espanyola en diversos assaigs a partir de les aportacions de Miguel de Unamuno i Benito Pérez Galdós. La seva concepció del pensament essencialment espanyol com a poètic, literari o místic difereix molt del d'altres filòsofs contemporanis, com ara Ortega y Gasset o Eduard Nicol; i, tot i això, coincideix gairebé del tot amb les concepcions del seu amic i corresponsal Josep Ferrater Mora.

[es] El presente artículo propone examinar qué concepto elaboró María Zambrano sobre la nación española en diversos ensayos suyos a partir de las aportaciones de Miguel de Unamuno y de Benito Pérez Galdós. Su concepción del pensamiento esencialmente español como poético, literario o místico difiere mucho de la de otros filósofos contemporáneos, como José Ortega y Gasset o Eduard Nicol; en cambio, coincide casi plenamente con las concepciones de su amigo y corresponsal Josep Ferrater Mora.
[ca] El propòsit d'aquest treball és pensar la pel·lícula d'Albert Serra, La mort de Louis XIV (2017), des de la perspectiva de l'arxiu barroc que conté. S'entén per arxiu un espai referencial que consigna les condicions de visibilitat i discursivitat d'una època, i és susceptible de ser recorregut de múltiples maneres, tal com va defensar i va practicar M. Foucault a partir dels anys seixanta. D'altra banda, l'arxiu serà barroc per incidir en els desplaçaments propis d'aquesta època històrica, entre ells aquell que afecta la nova imatge del món i la seva representació, assumpte que estudia per la seva banda G. Deleuze el 1988 des del concepte de plec. Atenent al marc teòric que proporcionen aquests autors, es treballa La mort de Louis XIV com una pel·lícula que activa diversos plecs provinents del Barroc, però no per reproduir-los sinó per crear, des d'ells, alguna cosa nova.

[es] El propósito de este trabajo es pensar la película de Albert Serra, La muerte de Luis XIV (2017), desde la perspectiva del archivo barroco que contiene. Se entenderá por archivo un espacio referencial que consigna las condiciones de visibilidad y discursividad de una época, y es susceptible de recorrerse de múltiples maneras, tal como defendió y practicó M. Foucault a partir de los años sesenta. Por otra parte, el archivo será barroco por incidir en los desplazamientos propios de esta época histórica, entre ellos el que afecta a la nueva imagen del mundo y a su representación, asunto que estudia por su parte G. Deleuze en 1988 desde el concepto de pliegue. Atendiendo al marco teórico que proporcionan estos autores, se trabaja La muerte de Luis XIV como una película que activa diversos pliegues provenientes del Barroco, pero no para reproducirlos sino para crear, desde ellos, algo nuevo.
[ca] Aquest article traça una genealogia de la migració forçada i de les pràctiques de santuari, partint de l'experiència colonial del cimarronatge a les Amèriques i el Carib, la qual va comprendre gairebé quatre segles de resistència a la institució de l'esclavatge. A través d'una revisió de la literatura històrica, arqueològica i antropològica sobre rutes de fugida i assentaments cimarrons, d'una banda, i de literatura etnogràfica i periodística sobre trànsits, campaments i protestes migrants, d'una altra, l'article destaca diferents ressonàncies entre els dos fenòmens relatives a la producció d'espais autònoms, subjectivitats racialitzades, geografies legals i disputes jurídiques. El cimarronatge es presenta com a referència alternativa i innovadora per a des-eurocentrar la història del refugi i obrir la imaginació antropològica, en particular repensant la qüestió del santuari lluny de l'Estat, i centrant-se, en canvi, en les pràctiques de solidaritat amb i entre migrants que fugen d'opressions polítiques, econòmiques i socials.

[es] Este artículo traza una genealogía de la migración forzada y de las prácticas de santuario, partiendo de la experiencia colonial del cimarronaje en las Américas y el Caribe, la cual abarcó casi cuatro siglos de resistencia a la institución de la esclavitud. A través de una revisión de literatura histórica, arqueológica y antropológica sobre rutas de huida y asentamientos cimarrones, por un lado, y de literatura etnográfica y periodística sobre tránsitos, campamentos y protestas migrantes, por el otro, el artículo destaca distintas resonancias entre los dos fenómenos, relativas a la producción de espacios autónomos, subjetividades racializadas, geografías legales y disputas jurídicas. El cimarronaje se presenta como referencia alternativa e innovadora para des-eurocentrar la historia del refugio y abrir la imaginación antropológica, en particular repensando la cuestión del santuario lejos del Estado, y centrándose, en cambio, en las prácticas de solidaridad con y entre migrantes que huyen de opresiones políticas, económicas y sociales.
[ca] Una de les principals funcions de la matrona és l'atenció i assistència de l'embaràs, el part i el puerperi en situacions fisiològiques. A Espanya, a diferència de la majoria dels països de la Unió Europea, les matrones han de formar-se primer com a infermers/es, adquirint un títol de graduades en Infermeria per a posteriorment especialitzar-se en infermeria obstètric-ginecològica (matrones). La formació de matrones es realitza, a Espanya, a través del sistema de residència en unitats docents multiprofessionals d'obstetrícia i ginecologia o en unitats docents de matrones, acreditades per a la formació especialitzada. Existeix una falta de matrones a Espanya, mentre que en la Comunitat Europea hi ha 69,8 matrones per cada 100 000 dones i 25,9 matrones per cada 1 000 naixements, a Espanya la xifra és de 31,6 matrones per cada 100 000 dones i 12,4 matrones per cada 1 000 naixements. Per evitar la sobremedicalització de l'embaràs i part i prevenir la violència obstètrica, és important reconèixer el naixement com un fet fisiològic del cicle de la vida i és inqüestionable que el professional de referència per a la seva atenció ha de ser la matrona, qui hauria de formar-se des d'una perspectiva holística que contempli els aspectes de salut procreativa com a part del cicle vital de la dona, reconeixent que la cura, l'acompanyament i l'atenció han d'ocupar un lloc primordial. És urgent la creació d'una formació independent de les matrones, mitjançant la creació d'un grau universitari que esmeni el dèficit existent d'aquests professionals.

[es] Una de las principales funciones de la matrona es la atención y asistencia del embarazo, el parto y el puerperio en situaciones fisiológicas. En España, a diferencia de la mayoría de los países de la Unión Europea, las matronas deben formarse primero como enfermeros/as, adquiriendo un título de graduadas en Enfermería para posteriormente especializarse en enfermería obstétrico-ginecológica (matronas). La formación de matronas se realiza, en España, mediante el sistema de residencia en unidades docentes multiprofesionales de obstetricia y ginecología o en unidades docentes de matronas, acreditadas para la formación especializada. Existe una falta de matronas en España, mientras en la Comunidad Europea hay 69,8 matronas por cada 100 000 mujeres y 25,9 matronas por cada 1 000 nacimientos, en España la cifra es de 31,6 matronas por cada 100 000 mujeres y 12,4 matronas por cada 1 000 nacimientos. Para evitar la sobremedicalización del embarazo y parto y prevenir la violencia obstétrica es importante reconocer el nacimiento como un hecho fisiológico del ciclo de la vida y es incuestionable que el profesional de referencia para su atención debe ser la matrona, quien debería formarse desde una perspectiva holística que contemple los aspectos de salud procreativa como parte del ciclo vital de la mujer, reconociendo que el cuidado, el acompañamiento y la atención deben ocupar un lugar primordial. Es urgente la creación de una formación independiente de las matronas, mediante la creación de un grado universitario que subsane el déficit existente de estos profesionales.
[ca] La present contribució discuteix l'us del coneixement lingüístic amb finalitats colonials al nord-oest de la Nueva España durant el siglo xvii. Descriu inicialment l'interès lingüístic contemporani a Europa per narrar posteriorment la dimensió pragmàtica adoptada per la lingüística al Nuevo Mundo, amb la idea de fer front el repte del contacte i l'evangelització dels naturals. S'analitzen així comentaris d'un missioner jesuita, Andrés Pérez de Ribas (1575-1665), qui en la seva relació de 1645 expressa com pocs la utilitat del coneixement lingüístic per la tasca evangèlica.

[es] La presente contribución discute el uso del conocimiento lingüístico con fines coloniales en el noroeste de la Nueva España durante el siglo xvii. Describe inicialmente el interés lingüístico contemporáneo en Europa para narrar posteriormente la dimensión pragmática adoptada por la lingüística en el Nuevo Mundo, con la idea de hacer frente al reto del contacto y la evangelización de los naturales. Se analizan así los comentarios de un misionero jesuita, Andrés Pérez de Ribas (1575-1665), quien en su relación de 1645 expresa como pocos la utilidad del conocimiento lingüístico para la labor evangélica