[ca] Fagopyrum esculentum Moench és una planta que té molt d'interès per al consum humà en diferents àmbits (culinari, medicinal, paisatgístic...). Aquest treball té com a objectiu avaluar l'efecte de la composició dels medis de cultiu in vitro en la multiplicació i arrelament d'aquesta espècie i determinar el seu contingut en compostos polifenòlics. Es realitzen assajos de germinació (in vitro i ex vitro) per tal de seleccionar la varietat comercial amb la que es faran els assajos de multiplicació i arrelament in vitro. Aquests assajos de desenvolupament in vitro es fan amb la varietat de flor blanca. En l'assaig de multiplicació s'usa com a medi base el medi MS (Murashige i Skoog, 1962) amb diferents concentracions de bencilaminopuria (BAP) (0, 5, 10 i 20 µM). En l'assaig d'arrelament es cultiven els microbrots obtinguts en l'assaig de multiplicació (identificant l'origen) en un medi formulat amb el mateix medi base que el utilitzat durant la fase de multiplicació però amb les solucions de macronutrientes MS diluïdes a la meitat addicionat amb àcid indolbutíric (IBA) (0, 5 µM). Es determina el contingut de polifenols del material vegetal desenvolupat en la fase de multiplicació i en la fase d'arrelament. En general, la concentració de 20 µM de BAP afavoreix la formació de fulles totals, la taxa de multiplicació total i l'aparició de calls però en canvi provoca microbrots més petits i fulles anòmales. En tots els tractaments d'arrelament s'han obtingut microbrots arrelats, però els percentatges d'arrelament han estat baixos. S'ha pogut observar que 5 µM d'IBA genera arrels més gruixudes que les formades pels microbrots desenvolupats en el medi control. Es detecta presència de rutina i quercetina en la majoria de mostres analitzades, llevat dels microbrots obtinguts amb 20 µM de BAP, en els que tant sols s'ha quantificat rutina.

[es] Fagopyrum esculenum Moench es una planta que tiene mucho interés para el consumo humano en diferentes ámbitos (culinario, medicinal, paisajístico...). Este trabajo tiene como evaluar el efecto de la composición de los medios de cultivo in vitro en la multiplicación y arraigamiento de esta especie y determinar su contenido en compuestos polifenólicos. Se realizan ensayos de germinación (in vitro y ex vitro) con tal de seleccionar la variedad comercial y las condiciones con la que se harán los ensayos de multiplicación y arraigamiento in vitro. Estos ensayos de desarrollo in vitro se realizan con la variedad de flor blanca. En el ensayo de multiplicación se usa como medio base MS (Murashinge y Skoog, 1962) con diferentes concentraciones de bencilaminopurina (BAP) (0, 5, 10 y 20 µM). En el ensayo de arraigamiento se cultivan los microbrotes obtenidos en el ensayo de multiplicación (identificando el origen) en un medio formulado con el mismo medio base que el usado durante la fase de multiplicación pero con las soluciones de macronutrientes MS diluidas a la mitad adicionado con ácido indolbutírico (IBA) (0 y 5 µM). Se determina el contenido en polifenoles del material vegetal desarrollado en la fase de multiplicación y en la fase de arraigamiento. En general, la concentración de 20 µM de BAP favorece la formación de hojas totales, la tasa de multiplicación total y la aparición de callos pero en cambio provoca microbrotes más pequeños y hojas anómalas. En todos los tratamientos de arraigamiento se han obtenido microbrotes arraigados, pero los porcentajes de arraigamiento han sido bajos. Se ha podido observar que 5 µM de IBA genera raíces más gordas que las formadas por los microbrotes desarrollados en el medio control. Se detecta presencia de rutina y quercetina en la mayoría de las muestras analizadas, salvo los microbrotes obtenidos con 20 µM de BAP, en los que solo se ha cuantificado rutina.