[ca] Aquesta tesi doctoral aborda la política i les contradiccions multiescalars i multidimensionals de les transformacions territorials causades pels transvasaments d'aigua entre conques, concretament l'Aqüeducte Tajo-Segura (Espanya). Com a tipologia d'infraestructura hidràulica a gran escala, els transvasaments entre conques han estat poc investigats en comparació amb altres tipus d'infraestructures similars. Tot i així, hi ha una creixent atenció als impactes socials, ambientals i econòmics dels transvasaments. L'estrès hídric que es viu a les conques del Tajo i el Segura no és només resultat del canvi climàtic, sinó també d'un segle amb una visió política de canvi socioecològic i territorial del país. Aquesta tesi examina empíricament i teòrica les relacions hidrològiques i socials de l'aigua, en escales i dimensions múltiples, i el transport d'aquesta a través dels transvasaments entre conques, informant i alhora essent informada per conceptes i debats de l'ecologia política i l'ecologia política de l'aigua, les hegemonies i contrahegemonies, i les ecologies polítiques feministes de les subjectivitats i l'ètica del més que humà. Cerca respondre com l'aqüeducte Tajo-Segura ha recreat les narratives dominants sobre l'ús i el valor donat a l'aigua, i d'aquesta manera, crea configuracions territorials desiguals i subjectes regants. La tesi també explora la política situada de la conformitat i la resistència a aquests processos de territorialització hidrosocial i la creació de subjectes, així com quins van ser els resultats d'aquesta política. En primer lloc, faig una revisió i anàlisi dels transvasaments entre conca a partir de la literatura científica i utilitzo un marc analític de l'ecologia política de l'aigua per analitzar els impactes i les degradacions causades pels mateixos, així com el resultat dels conflictes i contestacions polítiques que sorgeixen de la construcció i operació dels transvasaments. Tot seguit, utilitzo un marc de territoris hidrosocials per examinar i caracteritzar les eines i sentits comuns d'hegemonia i contrahegemonia en la construcció de diversos territoris hidrosocials de l'aqüeducte Tajo-Segura, mitjançant l'operació del transvasament i de les accions i polítiques de modernització del regadiu. A continuació, faig servir el mateix cas d'estudi per combinar el marc de territoris hidrosocials amb l'anàlisi de l'ecologia política feminista de les subjectivitats per analitzar com l'aqüeducte Tajo-Segura i les polítiques de modernització del regadiu han contribuït a la construcció de subjectes regants ideals, i com a la pràctica els subjectes regants s'alineen o no amb aquest ideal als territoris hidrosocials on viuen. Continuo baixant a l'escala personal, on m'inspiro en la meva pròpia història i en les relacions personals amb diversos llocs de les conques del Tajo i el Segura, acompanyat amb les experiències investigatives basades a l'Índia dels meus col·legues de WEGO per pensar de forma conjunta sobre les conseqüències ètiques de les relacions més-que-humanes lligades a l'aigua. Mitjançant aquest viatge en múltiples escales, aquesta investigació contribueix a una reflexió crítica dels impactes dels transvasaments entre conques i dels territoris i subjectes que creen, i alhora indica les alternatives existents i possibles que estan arrelades en relacions hidrosocials més justes i igualitàries.

[es] Esta tesis doctoral aborda la política y las contradicciones multiescalares y multidimensionales de las transformaciones territoriales causadas por los trasvases de agua entre cuencas, concretamente el Acueducto Tajo-Segura (España). Como tipología de infraestructura hidráulica a gran escala, los trasvases entre cuencas han sido poco investigados en comparación con otros tipos de infraestructuras similares. Aun así, hay una creciente atención a los impactos sociales, ambientales y económicos de los trasvases. El estrés hídrico experimentado en las cuencas del Tajo y el Segura es resultado no solo del cambio climático, sino también de un siglo con una visión política de cambio socio-ecológico y territorial del país. Esta tesis examina empírica y teóricamente las relaciones hidrológicas y sociales del agua, en sus múltiples escalas y dimensiones, y el transporte de esta a través de los trasvases entre cuencas, que informa y a su vez es informado por conceptos y debates de la ecología política y la ecología política del agua, hegemonías y contrahegemonías, y de ecologías políticas feministas de las subjetividades y la ética del más-que-humano. Busca responder cómo el acueducto Tajo-Segura ha recreado las narrativas dominantes sobre el uso y valor dado al agua, y mediante esto, crea configuraciones territoriales desiguales y sujetos regantes. La tesis también explora la política situada de la conformidad y resistencia a estos procesos de territorialización hidrosocial y la creación de sujetos, así como los resultados de esta política. En primer lugar, hago una revisión y análisis de los trasvases entre cuenca a partir de la literatura científica y utilizo un marco analítico de la ecología política del agua para analizar los impactos y degradaciones causadas por las mismos, al igual que el resultado de los conflictos y contestaciones políticas que surgen de la construcción y operación de los trasvases. A continuación, utilizo un marco de territorios hidrosociales para examinar y caracterizar las herramientas y sentidos comunes de hegemonía y contrahegemonía en la construcción de varios territorios hidrosociales del acueducto Tajo-Segura, mediante la operación del trasvase y asimismo de las acciones y políticas de modernización del regadío. Seguidamente, utilizo el mismo caso de estudio para combinar el marco de territorios hidrosociales con el análisis de la ecología política feminista de las subjetividades para analizar como el acueducto Tajo-Segura y las políticas de modernización del regadío han contribuido a la construcción de sujetos regantes ideales, y como en la práctica los sujetos regantes se alinean o no con este ideal en los territorios hidrosociales en los que viven. Continúo bajando a la escala de lo personal, donde me inspiro en mi propia historia y en las relaciones personales con diversos lugares en las cuencas del Tajo y el Segura, acompañado con las experiencias investigativas basadas en la India de mis colegas de WEGO para pensar de forma conjunta sobre las consecuencias éticas de las relaciones más-que-humanas ligadas al agua. A través de este viaje en múltiples escalas, esta investigación contribuye a una reflexión crítica de los impactos de los trasvases entre cuencas y de los territorios y sujetos que crean, y al mismo tiempo indica las alternativas existentes y posibles que están arraigadas en relaciones hidrosociales más justas e igualitarias.