[ca] La síndrome de Brugada (BrS) és una cardiopatia hereditària estretament associada amb l'aparició d'arrítmies ventriculars (VA) i la mort sobtada cardíaca (SCD), tot i que una gran part dels individus romanen asimptomàtics i sense cap anomalia aparent en l'estructura cardíaca. La malaltia es caracteritza per la presència de patrons específics en l'electrocardiograma (ECG), que consisteixen en alteracions del segment ST i l'ona T. L'anàlisi d'aquests canvis al llarg dels anys podria conduir a una avaluació més acurada del desenvolupament del trastorn i millorar l'estratificació del risc, tot i que el seu valor clínic encara no ha estat determinat. Aquest estudi té com a objectiu avaluar el progrés de 12 biomarcadors derivats de l'ECG al llarg del temps, a través de l'anàlisi de senyals curts de 12 derivacions en pacients amb BrS. Per complir aquesta fita, cada senyal ha estat adaptada, preprocessada i se n'han extret les posicions d'ona clau. Amb les dades resultants, s'han calculat 12 biomarcadors en cada derivació, incloent la potència mitjana i àrea del complex QRS, interval i interval corregit de QT, desviació del segment ST al punt J i al punt J +60ms, pendent del segment ST, durada, pic i simetria de l'ona T, i simetria del conjunt ST a ona T. S'han avaluat valors mitjans per a cada biomarcador al llarg de 6 anys de seguiment, amb resultats que mostren un augment de la durada de l'ona T i una disminució de l'àrea del complex QRS (en valor absolut), especialment en les derivacions precordials. En conclusió, s'observa una progressió significativa al llarg dels anys en certs marcadors seleccionats. Es necessiten més investigacions que incloguin una major mostra i un grup de control per poder validar aquests resultats i avaluar el seu valor en el tractament i monitorització de la BrS.

[es] El síndrome de Brugada (BrS) es una cardiopatía hereditaria estrechamente asociada con la aparición de arritmias ventriculares (VA) y la muerte súbita cardíaca (SCD), a pesar de que una gran parte de los individuos permanecen asintomáticos y no presentan ninguna anomalía aparente en la estructura cardíaca. La enfermedad se caracteriza por la presencia de patrones específicos en el electrocardiograma (ECG), que consisten en alteraciones del segmento ST y la onda T. El análisis de estos cambios a lo largo de los años podría conducir a una evaluación más precisa del desarrollo del trastorno y mejorar la estratificación del riesgo, a pesar de que su valor clínico todavía no ha sido determinado. Este estudio tiene como objetivo evaluar el progreso de 12 biomarcadores derivados del ECG a lo largo del tiempo, a través del análisis de señales cortas de 12 derivaciones en pacientes con BrS. Para cumplir este hito, cada señal ha sido adaptada, preprocesada y se han extraído las posiciones de onda clave. Con los datos resultantes, se han calculado 12 biomarcadores en cada derivación, incluyendo la potencia media y área del complejo QRS, intervalo e intervalo corregido de QT, desviación del segmento ST en su punto J y en su punto J +60ms, pendiente del segmento ST, duración, pico y simetría de la onda T, y simetría del conjunto ST a onda T. Se han evaluado valores medios para cada biomarcador a lo largo de 6 años de seguimiento, con resultados que muestran un aumento en la duración de la onda T y una disminución del área del complejo QRS (en valor absoluto), especialmente en las derivaciones precordiales. En conclusión, se observa una progresión significativa a lo largo de los años en algunos de los marcadores seleccionados. Se necesitan más investigaciones que incluyan una mayor muestra y un grupo de control para poder validar estos resultados y evaluar su valor en el tratamiento y monitorización del BrS.