[ca] La literatura especialitzada ha dipositat la seva atenció en els darrers anys sobre la relativament nova forma de vertebrar de les metròpolis, és a dir, sobre el policentrisme; diverses metodologies s'han anat desenvolupant per determinar els límits i els subsistemes que conformen el sistema metropolità; els mètodes que semblen ser els més adequats per definir aquestes estructures complexes són aquells basats en la funcionalitat de les mateixes, és a dir, en les interaccions que es produeixen entre els subsistemes com a producte dels fluxos permanents residència-treball. En el present treball s'ha utilitzat la delimitació metropolitana així com la identificació de subcentres determinada a través del mètode funcional de l' "valor d'interacció" per a set metròpolis d'Espanya, s'intenta dilucidar sobre la forma en què s'han vingut distribuint espacialment la població i l'ocupació al llarg dels últims 14 anys. Els resultats han permès establir que encara que en una intensitat molt menor, es mantenen els patrons de la distribució espacial demogràfica als evidenciats en períodes d'anàlisi anteriors a l'seleccionat en aquest treball, és a dir, una divergència en els models de distribució demogràfica, prevalent en uns casos el creixement dispers i d'expansió de l'continu econòmic central (CEC), i, en altres, el creixement policèntric. Pel que fa a la distribució espacial de l'ocupació, s'ha determinat que preval una dinàmica diferent de la demogràfica, que situa la pèrdua de pes dels subcentres i la seva perifèria com l'element més comú, amb un parell de casos també importants en què es produeix una caiguda de llocs de treball al CEC.

[en] The specialized literature has focused its attention in recent years on the relatively new form of structure of the metropolis, that is, on polycentricity; various methodologies have been developed to determine the limits and subsystems that make up the metropolitan system; the methods that seem to be the most appropriate to define these complex structures are those based on their functionality, that is, on the interactions that occur between subsystems as a product of permanent residence-work flows. In the present work the metropolitan delimitation has been used as well as the identification of sub-centers determined through the functional method of the "interaction value" for seven metropolises of Spain, an attempt is made to elucidate the way in which the population has been spatially distributed and employment over the past 14 years. The results have made it possible to establish that although at a much lower intensity, the patterns of the demographic spatial distribution are maintained to those evidenced in periods of analysis prior to the one selected in this work, that is, a divergence in the demographic distribution models, prevailing in some cases, the scattered growth and expansion of the central economic continuum (CEC), and in others, polycentric growth. Regarding the spatial distribution of employment, it has been determined that a different dynamic prevails than the demographic one, which places the weight loss of the sub-centers and their periphery as the most common element, with a couple of also important cases in which there is a drop in jobs in the CEC.