[ca] Aquesta tesi té com a eix principal l'anàlisi d'aquells elements i aspectes que ajuden a establir el marc de referència de la gestió d'emergències i crisis dins del camp de la seguretat. I, específicament, des de la "Seguretat Humana". Des d'aquest enfocament, la Seguretat és un concepte transversal que es va desenvolupar des de tres perspectives bàsiques: la Seguretat com una cosa integral, la Seguretat com una cosa global i la Seguretat com un element que ha d'estar -essencialment- al servei del desenvolupament humà. El que, sens dubte, està condicionat per l'impacte, la vulnerabilitat i la capacitat de resiliència en tots els ordres. El que està afectat pels processos de globalització, pels elements que intervenen en la governabilitat i pel desenvolupament de la idea efectiva del que suposa la governança. Això suposa que les emergències i les crisis, en totes les seves manifestacions i en totes les situacions possibles que les generen, siguin fenòmens que poden tenir -i tenen- una incidència transcendental en aquells entorns socials on esdevenen. Per tant, són situacions susceptibles de ser "seguritzades". Per això s'analitza el terme i els processos de "segurització" i es proposa el "Cicle de la segurització" com a aportació i com a mecanisme estratègic que afecta nombrosos factors crítics. Factors com la legalitat, la transparència, el control i la rendició de comptes dels poders públics i dels seus agents, així com el funcionament, la configuració i la idea de la protecció dels ciutadans com un servei públic essencial. Això anterior suposa la vinculació directa de la seguretat (i la manca de seguretat) amb l'ordre i el consens, amb l'equilibri i l'estabilitat social així com amb el canvi, la disrupció i el trencament de la normalitat. D'aquí neixen -conceptualment i com es desenvolupen en aquesta tesi- dos fenòmens socials associats que, encara que diferents, es configuren com a realitats, en moltes ocasions, complementàries. Aquests són la contingència i el conflicte. El que genera una sèrie de factors de perill que ajuden a configurar el fonament dels conceptes de risc i l'amenaça. Ajudant a entendre les conseqüències incidentals que es manifesten en forma tant d'emergència com de crisi. El que influeix també en l'adaptabilitat i en el disseny de les organitzacions vinculades amb la Seguretat, les Emergències i la Defensa. En tot cas, s'exposen aspectes no només formals i de tipus jurídic, sinó també els tan necessaris elements sistèmics, estructurals, funcionals i organitzacionals de tipus operacional, procedimental i instrumental que permeten la gestió. El que, sens dubte, configura de manera efectiva la capacitat i el tipus de resposta que s'ha de desplegar per a cada tipus d'escenari. L'anterior es conforma com un conjunt articulat d'elements essencials que han de permetre -en qualsevol situació d'emergència i/o de crisi- modular els diferents elements que són necessaris gestionar i dirigir de manera coherent, consistent i coordinada. Amb això es garanteix la integralitat, la integració i la integrabilitat dels mateixos el que evita la divergència, la desviació i la dissonància entre estructures, sistemes, funcions, actors i accions. L'abordatge d'aquesta temàtica des de l'àmbit del Dret Global Públic permet oferir, no només un enfocament inicial jurídic de tipus aplicat, sinó també contextualitzar, entendre i emmarca el que justifica la resta d'elements que s'han d'analitzar i que esdevenen d'altres àmbits de el Dret (Laboral, Administratiu, Civil i Penal), de la Sociologia, de la Psicologia Social i Organitzacional, de les Ciències del Treball i de les Relacions Laborals, de la seguretat i salut ocupacional així com d'altres camps tècnics i científics afins.

[en] This thesis has as its main axis the analysis of those elements and aspects that help to establish the framework of reference for emergency and crisis management within the field of Security. And, specifically, from "Human Security". From this approach, Security is a transversal concept that was developed from three basic perspectives: Security as something integral, Security as something global and Security as an element that must be -essentially- at the service of human development This, undoubtedly, is conditioned by the impact, the vulnerability and the resilience capacity in all orders. What affects -and is affected- by globalization processes, by the elements that intervene in governance and by the development of the effective idea of what governance entails. This supposes that emergencies and crises, in all their manifestations and in all the possible situations that generate them, are phenomena that can have -and has- a transcendental impact in those social environments where they occur. Therefore, they are situations that can be "secured". In view of this, this thesis analizes the term and processes of "securitization" and proposes the "Cycle of Securitization" as a contribution and as a strategic mechanism that affects numerous critical factors. Factors like legality, transparency, control and accountability of the public powers and their agents, as well as the operation, the configuration and the idea of protecting citizens as an essential public service. This supposes the direct link between security (and the lack of security) with order and consensus, with balance and social stability as well as with change, disruption and the breakdown of normality. From here are born -conceptually and as developed in this thesis- two associated social phenomena that, although different, are configured as realities, on many occasions, complementarities. These are contingency and conflict. This generates a series of danger factors that help to configure the basis of the concepts of risk and threat. And, consequently, they help to understand the incidental consequences that manifest themselves in the form of both emergencies and crises. This also influences in the adaptability and design of the organizations related to Security, Emergencies and Defence. In any case, this thesis presents not only formal and legal aspects, but also the necessary systemic, structural, functional and organizational elements of an operational, procedural and instrumental type that allow management. This, without a doubt, effectively configures the capacity and type of response that must be deployed for each type of scenario. The foregoing is formed as an articulated set of essential elements that should allow -in any emergency and/or crisis situation- to modulate the different elements that are necessary to manage and direct in a coherent, consistent and coordinated manner. This guarantees comprehensiveness, integration and integrability of them, which avoids divergence, deviation and dissonance between structures, systems, functions, actors and actions. Anyway, all of the above means that addressing this issue from the field of Global Public Law allows offering, not only an initial applied legal approach, but also allows contextualizing, understanding and framing what justifies the rest of the elements that must be analyzed and comes from others areas of Law (Labour, Administrative, Civil and Criminal), from Sociology, from Social and Organizational Psychology, from Labour Relations and Work Sciences, from Occupational Safety and Health as well as from other technical and scientific fields.