[ca] Aquest Treball de Fi de Màster té per objecte estudiar el concepte d'autenticitat tal com es va concebre en la filosofia existencialista del segle XX i aplicar-lo al món actual, en el qual les xarxes socials cobren gran protagonisme. Concretament, el text parteix d'una revisió general de l'autenticitat i amplia la seva exposició amb les aportacions de dos pensadors existencialistes: Jean-Paul Sartre i Albert Camus. Després, aquests temes pròpiament existencialistes, com la llibertat, la responsabilitat, la 'mala fe' sartreana o la 'rebel·lió' camusiana, es posen en diàleg amb algunes de les problemàtiques associades a l'ús de les xarxes socials estudiades per autors contemporanis com ara Sherry Turkle, Jaron Lanier i Kate Eichhorn. Després d'aquesta anàlisi es conclou que determinats usos de les plataformes digitals poden obstaculitzar la cerca de l'autenticitat; concretament, és així quan aquestes són utilitzades per a fugir de l'angoixa existencial mitjançant la construcció d'identitats i realitats simplificades, còmodes i, a vegades, completament distorsionades. La recerca s'emmarca dins d'una controvèrsia acadèmica més àmplia, a saber, en el debat entre teories deterministes i constructivistes de la tecnologia. L'Existencialisme, a causa del seu clar èmfasi en la llibertat i responsabilitat humanes, s'alinea amb el constructivisme tecnològic, la qual cosa, en l'àmbit concret de les xarxes socials, es tradueix a una visió dels usuaris com a agents actius capaços de resistir les tendències majoritàries i inventar nous usos. Aquesta perspectiva implica que, si bé les xarxes socials s'utilitzen sovint de manera inauténtica, poden servir també per al contrari, és a dir, per a facilitar l'assoliment de l'autenticitat existencialista.

[es] Este Trabajo de Fin de Máster tiene por objeto estudiar el concepto de autenticidad tal y como se concibió en la filosofía existencialista del siglo XX y aplicarlo al mundo actual, en el que las redes sociales cobran gran protagonismo. Concretamente, el texto parte de una revisión general de la autenticidad y amplía su exposición con las aportaciones de dos pensadores existencialistas: Jean-Paul Sartre y Albert Camus. Luego, estos temas propiamente existencialistas, como la libertad, la responsabilidad, la 'mala fe' sartreana o la 'rebelión' camusiana, se ponen en diálogo con algunas de las problemáticas asociadas al uso de las redes sociales estudiadas por autores contemporáneos tales como Sherry Turkle, Jaron Lanier y Kate Eichhorn. Tras este análisis se concluye que determinados usos de las plataformas digitales pueden obstaculizar la búsqueda de la autenticidad; concretamente, es así cuando éstas son utilizadas para huir de la angustia existencial mediante la construcción de identidades y realidades simplificadas, cómodas y, en ocasiones, completamente distorsionadas. La investigación se enmarca dentro de una controversia académica más amplia, a saber, en el debate entre teorías deterministas y constructivistas de la tecnología. El Existencialismo, debido a su claro énfasis en la libertad y responsabilidad humanas, se alinea con el constructivismo tecnológico, lo cual, en el ámbito concreto de las redes sociales, se traduce a una visión de los usuarios como agentes activos capaces de resistir las tendencias mayoritarias e inventar nuevos usos. Esta perspectiva implica que, si bien las redes sociales se utilizan a menudo de manera inauténtica, pueden servir también para lo contrario, es decir, para facilitar el logro de la autenticidad existencialista.