[ca] L'aliança terapèutica es considera una condició necessària per l'òptim desenvolupament de la teràpia considerant-se com a un bon predictor de l'evolució del procés terapèutic i un element facilitador en el resultat de la teràpia. S'ha demostrat en la investigació de procés-resultat que l'aliança prediu el resultat en la teràpia de parella i de família, tot i que la construcció de l'aliança terapèutica és més complexa en aquests casos, i existeix una quantitat limitada d'estudis dirigits a conèixer la relació entre aliança i el resultat final de la teràpia. Els estudis en aquesta línia demostren que les intervencions ambdós cònjuges són eficaços per a la depressió. Des del model sistèmic, s'ha profunditzat sobre la relació entre la depressió i els conflictes relacionals com a una forma d'alleujar la depressió, canviant els patrons de relació disfuncionals. L'objectiu principal d'aquesta investigació és analitzar i comparar, des del model sistèmic, com es construeix l'aliança terapèutica en teràpia de parella quan un dels dos cònjuges està diagnosticat d'un Trastorn Depressiu Major i en els que s'obté diferent resultat, en base a la simptomatologia depressiva al final del tractament. Els participants de l'estudi són 10 casos gravats de teràpia de parella; 5 casos que milloren la simptomatologia depressiva al final de la teràpia i 5 casos que no milloren la simptomatologia depressiva al final del tractament. Per valorar el canvi simptomàtic es van tenir en compte les puntuacions pre i post de l'Inventari de Depressió de Beck II (BDI-II) per a determinar el rang clínic previ i posterior a la teràpia i per analitzar la construcció de l'aliança terapèutica en la segona, sisena i última sessió es va utilitzar l'instrument Sistema para la Observación de la Alianza Terapéutica en Intervención Familiar (SOATIF-o). S'ha realitzat un anàlisi descriptiu, de variància i seqüencial, aquest últim amb el Analizador Secuencial del Propósito General (GSEQ) per examinar els patrons seqüencials en la construcció de l'aliança entre els casos de millora i no millora simptomàtica. Els resultats indiquen que existeixen diferències significatives respecte els casos de millora i no millora simptomàtica en relació a la construcció de l'aliança terapèutica. I que l'aliança és un procés dinàmic i que fluctua al llarg del tractament. Per tant, és essencial que aquesta s'avaluï en un anàlisi de micro-procés al llarg de la teràpia, sent així un element que ofereix el terapeuta una valuosa informació sobre com s'està desenvolupant el procés terapèutic en casos en que un dels dos cònjuges és diagnosticat d'un Trastorn Depressiu Major. Concloem que aquesta investigació posa de relleu la complexitat de l'aliança terapèutica en teràpia de parella i que aquesta és un factor essencial per entendre el procés i el resultat de la teràpia. Considerem que la teràpia de parella requereix d'un recorregut més ampli que demostri la importància de l'aliança terapèutica en diferents contextos i problemàtiques. I esperem que mitjançant aquesta investigació s'hagin donat eines als terapeutes per tal d'obtenir un òptim resultat en el procés psicoterapèutic, ja que la psicoteràpia no es pot entendre al marge d'establir una relació interpersonal forta i positiva entre la parella i el terapeuta.

[en] Therapeutic alliance is considered a necessary condition for the optimal development of therapy, a good predictor of the evolution of the therapeutic process and a facilitator in the outcome of therapy. The relationship between the therapeutic alliance as a common factor in psychotherapy and treatment outcome has been researched in diverse forms of therapy, such as family therapy and couple therapy. The dynamics of the therapeutic alliance in couple therapy is more complicated than in individual psychotherapeutic processes; nevertheless, there exist a limited number of investigations aimed at understanding the relationship between the therapeutic alliance and the evolution of this type of therapy. Researchers have been interested in the treatment of couples as a form of alleviating depression, supposedly by changing the patterns of dysfunctional relationships. The systemic model provides a framework specifically designed to address relationship patterns in the treatment of couples. Including the couples in the treatment has proved to be effective when treating patients with depression. The purpose of this study is to compare the differences in the construction of the therapeutic alliance, from the systemic model, in cases of couple therapy with different end results in treatment with relation to depressive symptomatology. The participants in the study were 10 recorded cases of couple therapy; 5 cases that improve depressive symptoms at the end of therapy and 5 cases that do not improve depressive symptoms at the end of treatment. To clinically evaluate significant change, we used the pre and post scores of the Beck Depression Inventory, Second Edition (BDI-II) to determine the clinical range before and after treatment, and with the support of the System for Observing Family Therapy Alliances (SOFTA-o) we analyzed the construction of the therapeutic alliance in the second, sixth and last session. We conducted a descriptive, variance and sequentially analysis, the latter with the Generalized Sequential Querier (GSEQ) in order to examine the sequential patrons in the construction of an alliance and therapeutic outcome in both groups of couple. The results show that there are significant differences between the cases of improved and not improved in terms of final outcome in relation to the construction of the therapeutic alliance. And the alliance is a dynamic process that fluctuates throughout the treatment. Therefore, it is essential that to evaluate the alliance in a micro-process analysis throughout therapy, making it an element that provides valuable information to the therapist on what is happening in the therapeutic process in cases where a spouse is diagnosed with Major Depressive Disorder. We conclude that this research highlights the complexity of the therapeutic alliance in the treatment of couples and that this is essential to understand the process and outcome of therapy. We believe that couple therapy requires a wider development to demonstrate the importance of the therapeutic alliance in different contexts and problems. Through this research we expect to have been able to give therapists tools to obtain optimum results in psychotherapeutic process, since the therapy cannot be understood apart from establishing a strong and positive interpersonal relationship between the couple and the therapist.