[ca] Aquest article explora les interseccions entre les teories textuals de l'intermundi de Gloria Anzaldúa i Josefina Báez pel que fa a qüestions de textualitat i, de manera més àmplia, de relacionalitat, en els seus primers treballs. En la seva recerca filosòfica, Anzaldúa va idear una fenomenologia en què les metàfores de la frontera, les terres frontereres o els ponts i el concepte de nepantla assenyalen el lloc de l'escriptura en el context de la colonialitat, la decolonialitat i la migració. Des del seu pensament primerenc, aquests conceptes solen capturar no tan sols qüestions d'ubicació sinó també de relacionalitat, intencionalitat i canvi (decolonial). De manera similar, l'autora, directora i intèrpret dominicana-nordamericana (Dominican York) Josefina Báez explora els espais inestables i la temporalitat de l'intermundi en el context de la immigració/migració i la colonització, centrant l'experiència de les comunitats de la diàspora dominicana i la seva pròpia. Báez proposa conceptes com dominicanish o "goig" com a espais relacionals i imaginats i estats que són no-territorials, fugaços i resisteixen la fixesa de les categoritzacions opressives del subjecte. Ambdues autores estan interessades a trobar poètiques que puguin ser apropiades per a aquests espais transfrontera i estats personals i col·lectius, així com a teoritzar noves pràctiques de lectura (o visionat) i escriptura des d'aquests espais. Aquest article examina aquestes teories en els primers treballs de les autores i mostra com, en oferir a qui llegeix trobades textuals poc ortodoxes, el "Jo" ha d'entrar en espais inestables, difícilment solubles, a Borderlands/La Frontera: The New Mestiza (1987) i Dominicanish (2000). Com a amfitriones textuals, les autores conviden lectors i audiència a participar en una fenomenologia del canvi en què les experiències inquietants de l'in-betweenness i la impermanència poden donar lloc a una transformació decolonial.

[en] This article explores the intersections between Gloria Anzaldúa's and Josefina Báez's textual theories of in- betweenness, as they pertain to issues of textuality, and more broadly relationality, in their early work. In her life-long philosophical search Anzaldúa devised a phenomenology in which the metaphors of the border, borderlands, or bridges, and&nbsp;the concept of nepantla signal the place of writing in the context of coloniality, decoloniality, and migration. From her early thought, these concepts often capture&nbsp;not only issues of location, but also of intentionality and decolonial change. Similarly, Dominican American (DominicanYork) author, director, and performer Josefina Báez, explores&nbsp;the unstable spaces and temporariness of in-betweenness in the context of im/migration and colonization centering the experience of Dominican diasporic communities. Báez&nbsp;proposes concepts such as dominicanish or 'bliss' as imagined, relational spaces and states that are non-territorial, fleeting, and that resist the fixity of oppressive categorizations of the subject. Both authors are interested in finding the poetics that may be appropriate for such transfrontera spaces and states, as well as in theorizing new practices of reading (or viewing) and writing from these spaces. This paper describes these theories and shows how, by presenting readers with textual encounters in which the I must enter the unstable, hardly meltable, spaces in Borderlands/La Frontera: The New Mestiza (1987) and Dominicanish (2000), where the authors, as textual hosts, invite audiences to engage in a phenomenology of shifting where unsettling experiences of in-betweenness and impermanence may result in decolonial transformation.