[ca] Objectiu: El famós pla de Roma de Nolli (1748) il·lustra la permeabilitat de l'estructura urbana de la ciutat utilitzant una representació de planta i per primera vegada incloent els patis i les àrees internes dels edificis públics com a espais cívics. Aquest article es refereix a la qüestió d'identificar i descriure la noció de permeabilitat urbana mitjançant l'anàlisi de dues ciutats paradigmàtiques, Barcelona i Hong Kong. Metodologia: En aquest article s'analitzarà la relació simbiòtica entre l'arquitectura i la ciutat, els espais públics urbans i l'entorn construït mitjançant una anàlisi comparativa. Amb l'objectiu d'aclarir la noció de permeabilitat urbana en diferents contextos espacials, s'analitzaran diversos fenòmens urbans per entendre els contrastos, similituds i especificitats d'ambdues ciutats. Conclusions: Al centre històric de Barcelona, la intricada seqüència de places i passatges estratègics són un exemple extraordinari de permeabilitat urbana a nivell del sòl. D'altra banda, el districte financer de l'illa Central de Hong Kong demostra com circulen els fluxos de vianants com un fluid dens a través d'una xarxa tridimensional d'edificis, passos subterranis i passos de cel. Aquest sistema genera una sèrie d'espais col·lectius a diferents nivells i crea una circulació vertical que connecta directament amb el sistema de transport públic. Originalitat: El grau de permeabilitat urbana influeix en l'exploració i la percepció de l'entorn urbà. No obstant això, no hi ha estudis específics sobre com aquesta qualitat caracteritza l'estructura espacial de Hong Kong i Barcelona. Aquest article abordarà aquesta bretxa del coneixement mitjançant l'anàlisi d'aquestes dues formes urbanes denses i complexes.

[en] Objective: The famous plan of Rome by Nolli (1748) illustrates the permeability of the urban structure of the city using a figure-ground representation and for the first time including the courtyards and internal areas of public buildings as civic spaces. This paper is concerned with the question of identifying and describing the notion of urban permeability through analysing two paradigmatic cities, Barcelona and Hong Kong. Methodology: In this article, the symbiotic relationship between architecture and city, urban public spaces and the built environment will be explored using a comparative analysis. With the aim to clarify the notion of urban permeability in different spatial contexts, various urban phenomena will be analysed to understand the contrasts, similarities and specificities of both cities. Conclusions: In the historic centre of Barcelona, the intricate sequence of squares and strategic passage-ways are an extraordinary example of urban permeability at ground level. On the other hand, the financial district of Central Hong Kong Island demonstrates how the pedestrian flows circulate like a dense fluid through a three-dimensional network of buildings, subterranean passages and skywalks. This system generates a series of collective spaces at different levels and creates vertical circulation which connects directly to the public transport system. Originality: The degree of urban permeability influences the exploration and the perception of the urban environment. However, there are no specific studies on how this quality characterizes the spatial structure of Hong Kong and Barcelona. This article will address this knowledge gap by analysing these two dense and complex urban forms.