BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] L'objectiu principal d'aquest treball és donar una solució completa del problema 10 de Hilbert. Aquest demana trobar un algoritme tal que, donada una equació diofantina amb coeficients enters, determini si aquesta té solucions enteres. Per fer-ho construïm els fonaments del llenguatge diofantí, utilitzant, entre d'altres, les solucions de l'equació de Brahmagupta-Pell. En concret, demostrem mecanismes per crear i determinar conjunts i funcions diofantines, etre les quals destaquen l'exponencial, la binomial, la factorial i la productori. A més, introduim les funcions recursives i demostrem l'equivalència d'aquestes amb el llenguatge diofantí. Donada la solució del problema, construïm un polinomi les imatges positives del qual seran tots els nombres primers i establim una formulació de la Hipòtesi de Riemann i de la Conjectura de Goldbach en termes del llenguatge de predicats diofantins desenvolupat prèviament. Finalment, exposarem una breu biografia de la Julia Robinson, una de les màximes contribuïdores en la solució del Problema 10 de Hilbert. En aquesta exposarem les fites acadèmiques més rellevants d'aquesta a més d'un apunt històric de la solució del problema que ens ocupa.

[es] El objetivo principal de este trabajo es dar una solución completa del problema 10 de Hilbert. Este pide encontrar un algoritmo tal que, dada una ecuación diofantina con coeficientes enteros, determine si esta tiene soluciones enteras. Para hacerlo construimos los cimientos del lenguaje diofantí, utilizando, entre otros, las soluciones de la ecuación de Brahmagupta-Piel. En concreto, demuestramos mecanismos para crear y determinar conjuntos y funciones diofantines, etre las cuales destacan el exponencial, la binomial, la factorial y la productori. Además, introduim las funciones recursivas y demuestramos la equivalencia de estas con el lenguaje diofantí. Dada la solución del problema, construimos un polinomio las imágenes positivas del cual serán todos los números primos y establecemos una formulación de la Hipótesis de Riemann y de la Conjetura de Goldbach en términos del lenguaje de predicados diofantins desarrollado previamente. Finalmente, expondremos una breve biografía de Julia Robinson, una de las máximas contribuidoras en la solución del Problema 10 de Hilbert. En esta expondremos los hitos académicos más relevantes de esta además de un apunte histórico de la solución del problema que nos ocupa.
[ca] El creixement en el consum de contingut audiovisual a través d'Internet no para de créixer any rere any, per això usuaris d'arreu del món necessiten que aquest contingut estigui disponible a les seves necessitats de connexió i dispositiu. El concepte de streaming amb bitrate adaptatiu va aparèixer ja fa uns anys i és una tècnica que permet ajustar el flux del contingut audiovisual a cada usuari. MPEG-DASH es l'estàndard que va néixer amb l'objectiu d'unificar les diferents tècniques propietàries de streming adaptatiu ja existents. Aquest treball consisteix primerament estudi de l'estàndard, permetent a posteriori la creació d'una plataforma tancada de distribució de continguts audiovisuals MPEG-DASH. Aquesta plataforma, que estarà formada per diferent software com un segmetador i diversos clients, ens permetrà l'avaluació dels algoritmes de canvi de qualitat. S'aconseguirà crear aquesta plataforma, podent crear contingut MPEG-DASH eficaç a partir de qualsevol vídeo original, realitzant després una avaluació dels algoritmes de canvi de qualitat que implementen els clients segons diferents condicions de xarxa i aportant millores per a alguna de les situacions.

[es] El crecimiento en el consumo de contenido audiovisual a través de Internet no para de crecer año tras año, con ello usuarios de todas partes del mundo necesitan que ese contenido esté disponible a sus necesidades de conexión y dispositivo. El concepto de streaming con bitrate adaptativo apareció ya hace unos años y es una técnica que permite ajustar el flujo del contenido audiovisual a cada usuario. MPEG-DASH es el estándar que nació con el objetivo de unificar las distintas técnicas propietarias de streaming adaptativo ya existentes. Este trabajo consiste primeramente en un estudio del estándar, permitiendo a posteriori la creación de una plataforma cerrada de distribución de contenidos audiovisuales MPEG-DASH. Esta plataforma, que estará formada por diferente software como un segmentador y varios clientes, nos permitirá la evaluación de los algoritmos de cambio de calidad. Se conseguirá crear dicha plataforma, pudiendo crear contenido MPEG-DASH eficaz a partir de cualquier video original, realizando después una evaluación de los algoritmos de cambio de calidad que implementan los clientes según distintas condiciones de red y aportando mejoras para alguna de las situaciones.
[ca] En aquesta tesi dues solucions de detecció radar bidimensional s'investiguen, implementen i analitzen amb la finalitat de ser utilitzat en un dispositiu RCS mòbil que requereix específiques limitacions a tenir en compte. Un algoritme en el domini de la freqüència anomenat Fast Cyclical Convolution (FCC) i dues alternatives més en el domini del temps anomenats Back-Projection (BP) i Fast Factorized Back-Projection (FFBP) es presenten. Atès que l'existència d'errors de fase s'ha de tenir en compte, l'abast d'aquesta tesi va ser ampliat per a la investigació, l'execució i l'anàlisi d'un altre tipus d'algoritmes anomenats algoritmes de Autofocus. Diverses variants possibles s'introdueixen i un algoritme apropiat es va seleccionar i es va analitzar. Durant les simulacions d'ambdós tipus d'algorismes també es van combinar per tal d'estudiar la seva compatibilitat. Els resultats mostren un acompliment satisfactori i prometedor per diversos escenaris.

[es] En esta tesis dos soluciones de detección radar bidimensional se investigan, implementan y analizan con el fin de ser utilizadas en un RCS móvil que requiere ciertas condiciones. Un algoritmo en el dominio de la frecuencia denominado Fast Cyclical Convolution (FCC) y dos alternativas más en el dominio del tiempo llamados Back-Projection (BP) y Fast Factorized Back-Projection (FFBP) se presentan. Dado que la existencia de errores de fase se debe tener en cuenta, el alcance de esta tesis fue ampliado para la investigación, la ejecución y el análisis de otro tipo de algoritmos que se llaman algoritmos de autoenfoque. Varias variantes posibles se introducen y un algoritmo apropiado se seleccionó y se analizó. Durante las simulaciones de ambos tipos de algoritmos también se combinaron con el fin de estudiar su compatibilidad. Los resultados muestran un desempeño satisfactorio y prometedor para varios escenarios.
[ca] D'una banda, el coneixement del temps del símbol i el desplaçament de freqüència és necessari per a la desmodulació en els sistemes de comunicació digital. D'altra banda, les capacitats de Machine Learning en el domini de les comunicacions encara no s'han desenvolupat per poder tenir un impacte en els sistemes i tecnologies actuals. L'objectiu és realitzar un algoritme de sincronització computacionalment eficient basat en xarxes neuronals (NN). El principal atractiu de les NN és el fet que, donada una estructura la qual és sabut que pot convergir, es dóna la capacitat d'implementar-se fàcilment i entrenar-la sobre el tipus concret de condicions que es donen en cada entorn per a que doni lloc al millor estimador en cada cas A més, tot i que ja s'ha explotat la possibilitat de dissenyar funcions d'activació pròpies, és important que l'estructura NN que es trobi estigui composta de feedforward hidden layers amb les funcions d'activació habituals que es troben a la biblioteca Keras (per exemple linear, Relu), Sigmoid, etc.).

[es] Por un lado, el conocimiento del tiempo del símbolo y el desplazamiento de frecuencia es necesario para la demodulación en los sistemas de comunicación digital. Por otro lado, las capacidades de Machine Learning en el dominio de las comunicaciones aún no se han desarrollado para poder tener un impacto en los sistemas y tecnologías actuales. El objetivo es realizar un algoritmo de sincronización computacionalmente eficiente basado en redes neuronales (NN). El principal atractivo de las NN es el hecho que, dada una estructura la cual es sabido que puede converger, se da la capacidad de implementarla fácilmente y entrenarla sobre el tipo concreto de condiciones que se dan en cada entorno para que de lugar al mejor estimador en cada caso Además, a pesar de que ya se ha explotado la posibilidad de diseñar funciones de activación propias, es importante que la estructura NN que se encuentre esté compuesta de feedforward hidden layers con las funciones de activación habituales que se encuentran en la biblioteca Keras (por ejemplo Linear, Relu) , Sigmoid, etc.).
[ca] El seguiment és un dels subsistemes més crítics en un coet, ja que tant la seguretat com la recuperació de la càrrega útil estan directament relacionades amb un posicionament precís de l'aeronau. Existeixen diferents tècniques per a fer el seguiment d'una aeronau. Aquesta tesi estudia la utilització de tècniques passives de detecció d'angle d'arribada, basades en la teoria del monopuls, per fer el seguiment d'un coet suborbital amb un apogeu de 15 km fent servir la banda ICM de 868 MHz. En el projecte s'han descrit diversos mètodes per a implementar el sistema de seguiment fent servir tècniques de monupuls. S'ha examinat detalladament l'ús d'un detector de fase amb tècniques d'interferometria. S'ha realitzat un estudi de la viabilitat del sistema, així com el desenvolupament d'un simulador complet fet amb MATLAB. Per a dimensionar el sistema, s'ha fet un anàlisi amb mesures de dels efectes de canviar la separació entre les antenes receptores i de variar tant les posicions de les estacions de terra com les orientacions. Al final els resultats del dimensionament i especificacions obtingudes es mostren i se n'extreuen algunes conclusions, així com millores que es poden fer i idees per a treballar en un futur.

[es] El seguimiento es uno de los subsistemas más críticos en un cohete, ya que tanto la seguridad como la recuperación de la carga útil están directamente relacionadas con un posicionamiento preciso de la aeronave. Existen diferentes técnicas para hacer el seguimiento de una aeronave. Esta tesis estudia la utilización de técnicas pasivas de detección del ángulo de llegada, basadas en la teoría del monopulso, para hacer el seguimiento de un cohete suborbital con un apogeo de 15 km utilizando la banda ICM de 868 MHz. En el proyecto se han descrito varios métodos para implementar el sistema de seguimiento utilizando técnicas de monupulso. Se ha examinado detalladamente el uso de un detector de fase con técnicas de interferometría. Se ha realizado un estudio de la viabilidad del sistema, así como el desarrollo de un simulador completo hecho con MATLAB. Para dimensionar el sistema, se ha hecho un análisis con medidas de los efectos de cambiar la separación entre las antenas receptoras y de variar tanto las posiciones de las estaciones de tierra como las orientaciones. Al final los resultados del dimensionamiento y especificaciones obtenidas se muestran y se extraen algunas conclusiones, así como mejoras que se pueden hacer e ideas para trabajar en un futuro.
[ca] Els colorants azoics són compostos orgànics sintètics difícils de degradar i que, a més, suposen un perill a causa del seu potencial cancerigen i mutagènic. L'ús de partícules metàl·liques per degradar colorants azoics, representa una oportunitat a causa de la seva gran eficàcia i de l'alta disponibilitat dels materials emprats en la seva fabricació. En aquest treball es va intentar produir partícules amorfes Al90Ca10 i Ca90Al10, a partir de cintes metàl·liques sintetitzades mitjançant la tècnica de solidificació ràpida en roda de coure (melt spinning) i triturades en un molí de boles. Es va estudiar la degradació del tint azoic Reactive Black 5 emprant les partícules fabricades. L'estructura química i la morfologia de les partícules es va caracteritzar per microscòpia electrònica de rastreig i difracció de raigs X. La degradació del tint es va mesurar a través d'un espectrofotòmetre ultraviolat-visible. Les partícules fabricades van mostrar un percentatge d'eliminació del tint al voltant del 67% i 99% de la seva concentració inicial (25 µM), emprant 0,1 g de partícules Al90Ca10 i Ca90Al10, respectivament. Les partícules obtingudes van ser nanocristal·lines i cristal·lines, respectivament. La mida mitjana de partícula obtinguda va ser de 17 µm per Al90Ca10 i 8 µm per Ca90Al10. El mecanisme d'eliminació proposat es basa en l'adsorció del grup sulfonat del Reactive Black 5, on el calci té un paper destacat en el procés.

[es] Los colorantes azoicos son compuestos orgánicos sintéticos difíciles de degradar y que, además, suponen un peligro debido a su potencial cancerígeno y mutagénico. El uso de partículas metálicas para degradar colorantes azoicos, representa una oportunidad debido a su gran eficacia y a la alta disponibilidad de los materiales empleados en su fabricación. En este trabajo se intentó producir partículas amorfas Al90Ca10 y Ca90Al10, a partir de cintas metálicas sintetizadas mediante la técnica de solidificación rápida en rueda de cobre (melt spinning) y trituradas en un molino de bolas. Se estudió la degradación del tinte azoico Reactive Black 5 empleando las partículas fabricadas. La estructura química y la morfología de las partículas se caracterizó por microscopía electrónica de barrido y difracción de rayos X. La degradación del tinte se midió a través de un espectrofotómetro ultravioleta-visible. Las partículas fabricadas mostraron un porcentaje de eliminación del tinte alrededor del 67% y 99 % de su concentración inicial (25 µM), empleando 0,1 g de partículas Al90Ca10 y Ca90Al10, respectivamente. Las partículas obtenidas fueron nanocristalinas y cristalinas, respectivamente. El tamaño medio de partícula obtenido fue de 17 µm para Al90Ca10 y 8 µm para Ca90Al10. El mecanismo de eliminación propuesto se basa en la adsorción del grupo sulfonato del Reactive Black 5, donde el calcio desempeña un papel destacado en el proceso.
[ca] Els hàbits de compra, les percepcions i les actituds dels consumidors estan canviant a causa de la COVID-19. La gent ha après a conviure en una crisi sanitària amb el que comporta una adaptació del consum a les noves circumstàncies existents. Aquest estudi pretenia identificar els canvis en la compra i el consum d'aliments a causa de la COVID-19 i comparar els canvis dels hàbits de compra i consum abans de la pandèmia, durant el confinament i actualment a la província de Barcelona. Per fer-ho es va realitzar un qüestionari en línia semiestructurat i estratificat per sexe, edat i comarca que es va realitzar a finals de desembre de 2021. El qüestionari va recollir informació sobre les percepcions actuals a causa de la COVID-19, els principals canvis de compra, consum d'aliments, dieta, hàbits personals i malbaratament. Així mateix, les característiques sociodemogràfiques dels enquestats. Aquest estudi va incloure 1.036 enquestats (mostra representativa). Segons aquest estudi, les restriccions adoptades per les autoritats per frenar la propagació de la COVID-19 van obligar als consumidors a disminuir la freqüència de compra i augmentar el volum de compra. Ara, la freqüència de compra s'ha restablert al nivell d'abans de la pandèmia i els hàbits segons els enquestats no ha canviat o ha canviat molt poc. Els canvis més representatius que s'han donat durant aquest període han estat l'augmenta per l'interès i la motivació per consumir productes de proximitat.

[es] Los hábitos de compra, las percepciones y las actitudes de los consumidores están cambiando a causa de la COVID-19. La gente ha aprendido a convivir en una crisis sanitaria que comporta una adaptación del consumo a las nuevas circunstancias existentes. Este estudio pretendía identificar los cambios en la compra y el consumo de los alimentos a causa del COVID-19 y comparar los cambios de los hábitos de compra y consumo antes de la pandemia, durante el confinamiento y actualmente, en la provincia de Barcelona. Para hacerlo se realizó un cuestionario en línea semiestructurado y estratificado por sexo, edad y comarca que se realizó a finales de diciembre de 2021. El cuestionario recogió información sobre las percepciones actuales a cauda del COVID-19, los principales cambios de compra, consumo de alimentos, dieta, hábitos personales y desperdicio. Así mismo, las características sociodemográficas de los encuestados. Este estudio incluyó 1.036 encuestados (muestra representativa). Según este estudio, las restricciones adoptadas por las autoridades para frenar la propagación de la COVID-19 obligaron a los consumidores a disminuir la frecuencia de compra y aumentar el volumen de compra. Ahora, la frecuencia de compra se ha restablecido al nivel anterior a la pandemia y los hábitos según los encuestados no han cambiado o no han cambiado muy poco. Los cambios más representativos que se han dado durante este periodo han sido el aumento por el interés y la motivación para consumir los productos de proximidad.
[ca] En l'actualitat, la Municipalitat Provincial de Piura al Perú manca d'un Pla Integral de Residus Sòlids (PIR), això condueix al fet que tots els residus generats siguin dipositats en botaders a cel obert a prop de la ciutat. Després d'una anàlisi de la situació actual, s'han identificat les conseqüències greus d'aquesta gestió deficient. Per això, el propòsit d'aquest estudi és desenvolupar un disseny per a una planta de classificació que contribueixi a reduir l'impacte provocat per les deixalles i fomenti el progrés del municipi. La planta seleccionada és una de Triatge i Compostatge, amb el Compost com un dels productes principals, a causa de l'alta activitat agrícola a la zona. El disseny integral de la planta contempla la definició inicial de les característiques necessàries pel flux de treball. Aquest procés es divideix en tres parts: recepció i descàrrega dels residus, pretractament i classificació i compostatge. S'ha dissenyat el flux que cal seguir, la distribució de l'espai i els requisits de maquinària necessaris per a cada àrea. Els productes finals inclouen els materials recuperats i el compost. A més, s'ha inclòs el disseny de processos auxiliars, com ara el control d'olors i lixiviats, per tal de minimitzar l'impacte ambiental a la comunitat local. Finalment, es presenta un pressupost estimat per a la implementació del projecte així com un plànol que facilita la comprensió de la disposició interna de la planta.

[es] En la actualidad, la Municipalidad Provincial de Piura en Perú carece de un Plan Integral de Residuos Sólidos (PIR), lo que conduce a que todos los residuos generados sean depositados en botaderos a cielo abierto en las cercanías de la ciudad. Tras un análisis de la situación actual, se han identificado las graves consecuencias de esta deficiente gestión. Por esta razón, el propósito de este estudio es desarrollar un diseño para una Planta de Clasificación que contribuya a reducir el impacto provocado por los desechos y fomente el progreso del municipio. La planta seleccionada es una de Triaje y Compostaje, con el Compost como uno de los productos principales, debido a la alta actividad agrícola en la zona. El diseño integral de la planta contempla la definición inicial de las características necesarias para el flujo de trabajo. Este proceso se divide en tres partes: recepción y descarga de los residuos, pretratamiento y clasificación, y compostaje. Se ha diseñado el flujo a seguir, la distribución del espacio y los requisitos de maquinaria necesarios para cada área. Los productos finales incluyen los materiales recuperados y el compost. Además, se ha incluido el diseño de procesos auxiliares, como el control de olores y lixiviados, con el fin de minimizar el impacto ambiental en la comunidad local. Finalmente, se presenta un presupuesto estimado para la implementación del proyecto, así como un plano que facilita la comprensión de la disposición interna de la planta.
[ca] En el camp de l'aprenentatge automàtic, sovint ens trobem amb conjunts de dades incomplets i necessitem l'ús de mètodes de tractament dades que falten per superar aquest problema. Tanmateix, algunes tècniques d'aprenentatge automàtic només requereixen el càlcul de distàncies o funcions de kernel. Per tant, cal imputar primer els valors perduts per calcular posteriorment les distàncies o és millor estimar directament les distàncies sense haver d'imputar? En aquest treball, realitzem un estudi comparatiu de diversos mètodes de tractament de dades perdudes aplicats a problemes de classificació mitjançant l'anomenada Radial Basis Function Neural Network per veure si s'ha d'utilitzar sempre un pas previ d'imputació o no. L'estudi s'ha dut a terme mitjançant dades sintètiques generant valors perduts artificialment, i dades del món real amb valors perduts de forma natural i induïts per nosaltres. A més, hem realitzat una anàlisi de la complexitat dels mètodes usats en termes de temps i espai. Els resultats experimentals mostren que predir les distàncies sense haver d'imputar dóna millors resultats que imputar primer i després calcular la distància. Per tant, només s'haurien d'utilitzar els mètodes d'imputació quan fos estrictament necessari, i no per resoldre qualsevol problema. Per concloure, també introduïm la necessitat de calcular una cota superior pels diversos mètodes, i exposem dos casos diferents en els quals calculem aquesta cota superior.

[es] En el campo del aprendizaje automático, a menudo nos encontramos con conjuntos de datos incompletos y necesitamos el uso de métodos de tratamiento de los valores perdidos para superar este problema. No obstante, algunas técnicas de aprendizaje automático solo requieren el cálculo de distancias o funciones de kernel. Por lo tanto, ¿es necesario imputar primero los valores perdidos para calcular posteriormente las distancias o es mejor predecir directamente las distancias sin tener que imputar primero? En este trabajo, realizamos un estudio comparativo de varios métodos de tratamiento de datos perdidos aplicados a problemas de clasificación mediante la llamada Radial Basis Function Neural Network para ver si se debe utilizar siempre un paso previo de imputación o no. El estudio se ha llevado a cabo mediante el uso de datos sintéticos generando valores perdidos artificialmente, y datos del mundo real con valores perdidos de forma natural e inducidos por nosotros. Además, hemos realizado un análisis de la complejidad de los métodos usados en términos de tiempo y espacio. Los resultados experimentales muestran que predecir las distancias sin tener que imputar da mejores resultados que imputar primero para después calcular la distancia. Por lo tanto, solo deberían utilizarse los métodos de imputación cuando fuera estrictamente necesario, y no para solventar cualquier problema. Para concluir, también introducimos la necesidad de calcular una cota superior para los diversos métodos, y exponemos dos casos diferentes en los que calculamos esta cota superior.