[ca] La diversificació en el color del fruit ha despertat interès pels processos de millora genètica del tomàquet. Per tal de seleccionar els millors genotips d'una població segregant F2, en aquest Treball de Fi de Grau s'ha realitzat una breu consulta bibliogràfica per veure com els mutants del color non-ripening (nor), yellow flesh(r), yellow epidermis(y), tangerine (t) i sherry (sh) afecten el metabolisme de carotenoides associats al color i el sabor del fruit. La població, resultant de la barreja de l'autofecundació de 10 F1 creats per l'Andrea Mazzucato (UNITUS, Itàlia), s'han fenotipat en una parcel•la experimental (Agropolis, Viladecans) utilitzant descriptors qualitatius per caracteritzar els paràmetres fenotípics i agronòmics de la població. S'ha classificat la població en funció del color per estudiar així si les diferents mutacions presents tenen algun efecte pleiotròpic sobre les característiques agronòmiques i mitjançant selecció participativa s'han escollit els millors genotips. Els resultats observats van mostrar una gran variabilitat fenotípica per a tots els paràmetres estudiats, sent una bona plataforma per a la realització de treballs de selecció participativa. De la població segregant estudiada, el fenotip groc pàl•lid va presentar diferències associades al contingut en sòlids solubles i al nombre de fruits per planta, considerant-se que podria ser causat no únicament pel mutant sherry sinó també per la interacció dels mutants yellow flesh i yellow epidermis. L'estudi del perfil de color mitjançant colorimetria (espai CIELAB) va mostrar una bona classificació dels mutants pels paràmetres L, a* i b*. La participació de diversos agricultors de la zona del Baix Llobregat va permetre seleccionar 12 genotips de tota la població segregant que van presentar les millors característiques morfo-agronòmiques, sent 7 del tipus cherry i 5 del tipus amanida. Els materials seleccionats es diferencien de la mitjana de la població per nombre de fruits per planta, sent aquesta una característica determinant en la valoració dels agricultors. Aquests 12 genotips passaran a la generació següent del programa de millora genètica duta a terme per l'investigador Andrea Mazzucato en participació amb la Fundació Miquel Agustí

[es] La diversificación en el color del fruto ha despertado interés en los procesos de mejora genética de tomate. Con tal de seleccionar los mejores genotipos de una población F2 creada por presentar segregación en el color del fruto, en este Trabajo de Fin de Grado se ha realizado una breve consulta bibliográfica para ver como los mutantes de color non-ripening (nor), yellow flesh (r), yellow epidermis (y), tangerine (t) y sherry (sh) afectan al metabolismo de carotenoides asociados al color y sabor del fruto. La población, resultado de la mezcla de la autofecundación de 10 F1 creados por Andrea Mazzucato (UNITUS, Italia), se ha fenotipado en una parcela experimental (Agropolis, Viladecans) utilizando descriptores cualitativos para caracterizar los parámetros fenotípicos y agronómicos de la población. Se ha clasificado la población en función del color para así estudiar si las diferentes mutaciones presentes tienen algún efecto pleiotrópico sobre las características agronómicas y mediante selección participativa se han escogido los mejores genotipos. Los resultados muestran que la población presenta una gran variabilidad fenotípica para todos los parámetros estudiados, siendo una buena plataforma para la realización de trabajos de selección participativa. El fenotipo amarillo pálido presentó diferencias asociadas al contenido en sólidos solubles y al número de frutos por planta. Este fenotipo podría ser causado no únicamente por la mutación sherry, sino también por la interacción de los mutantes yellow flesh y yellow epidermis. El estudio del perfil de color mediante colorimetría (espacio CIELAB) mostró una buena clasificación de los mutantes por los parámetros L, a*, b*. La participación de varios agricultores de la zona del Baix Llobregat permitió seleccionar 12 genotipos que presentaron las mejores características morfo-agronómicas, siendo 7 del tipo cherry y 5 del tipo ensalada. Los materiales seleccionados se diferencian del promedio de la población por el número de frutos por planta, siendo éste un carácter determinante en la valoración de los agricultores. Estos 12 genotipos pasaran a la siguiente generación del programa de mejora genética llevada a cabo por el investigador Andrea Mazzucato en participación con la Fundación Miquel Agustí.