[ca] Els incendis forestals que arriben a la interfície urbana-forestal (WUI, de l'anglès) suposen una amenaça important per a les comunitats, ja que causen danys sobre les estructures i col·lapsen les rutes d'evacuació. Per tant, és crucial quantificar la vulnerabilitat al foc de les estructures i les carreteres a nivell de mesoescala i a nivell comunitari. Aquest treball pretèn refinar i millorar l'eina Wildland Urban Interface Index (WUIX), que avalua les vulnerabilitats de les comunitats WUI a través de l'índex WUIX, que depèn de la continuïtat de la vegetació dins la comunitat i de la distància entre la vegetació i les estructures. Utilitzant informació georreferenciada, s'han establert procediments per crear mapes ràster d'entrada per a l'eina WUIX. Aquests ràsters s'han generat a partir d'ortofotos, i mapes cadastrals o dades d'OpenStreetMaps. S'han desenvolupat models addicionals per identificar la vegetació, les cases i les carreteres a partir d'imatges de satèl·lit d'alta resolució utilitzant tècniques d'aprenentatge automàtic. S'han realitzat anàlisis de sensibilitat per a la resolució de les ortofotos. S'ha pogut concloure que l'ús d'una imatge de 25 cm de resolució proporciona millors resultats en comparació amb les resolucions que van de 10 a 60 m, que es poden obtenir dels satèl·lits Sentinel. També s'ha dut a terme una comparació de les mides dels ràsters, i s'ha pogut concloure que les mides més petites (2 m o 3 m) capten detalls més fins en comparació amb els ràsters de 5 m o 10 m. Els valors òptims per a la resolució gruixuda, utilitzada per calcular l'índex WUIX, oscil·len entre 30 i 50 m, ja que aquesta resolució evita la sobreestimació del resultat WUIX. La metodologia s'ha aplicat a tres àrees WUI d'Espanya. La primera havia estat afectada recentment per un incendi forestal, i s'ha determinat que les cases danyades estaven situades en àrees definides per l'eina WUIX com de vulnerabilitat mitjana-alta a molt alta, validant així l'eina WUIX. Per a le

[es] Los incendios forestales que alcanzan la interfaz urbana-forestal (WUI, del inglés) suponen una importante amenaza para las comunidades, ya que causan daños sobre las estructuras y colapsan las rutas de evacuación. Por lo tanto, es crucial cuantificar la vulnerabilidad a los incendios forestales de las estructuras y las carreteras a nivel de mesoescala y a nivel comunitario. Este trabajo pretende refinar y mejorar la herramienta Wildland Urban Interface Index (WUIX), que evalúa las vulnerabilidades de las comunidades WUI a través del índice WUIX, que depende de la continuidad de la vegetación dentro de la comunidad y de la distancia entre la vegetación y las estructuras. Utilizando información georreferenciada, se han establecido procedimientos para crear mapas ráster de entrada para la herramienta WUIX. Estos rásters se han generado a partir de ortofotos, y mapas catastrales o datos de OpenStreetMaps. Se han desarrollado modelos adicionales para identificar la vegetación, las casas y las carreteras a partir de imágenes de satélite de alta resolución utilizando técnicas de aprendizaje automático. Se han realizado análisis de sensibilidad para la resolución de las ortofotos. Se ha podido concluir que el uso de una imagen de 25 cm de resolución proporciona mejores resultados en comparación con las resoluciones que van de 10 a 60 m, que pueden obtenerse de los satélites Sentinel. También se ha llevado a cabo una comparación de los tamaños de los rásters, y se ha concluido que los tamaños más pequeños (2 m o 3 m) captan detalles más finos en comparación con los rásters de 5 m o 10 m. Los valores óptimos para la resolución gruesa, utilizada para calcular el índice WUIX, oscilan entre 30 y 50 m, ya que esta resolución evita una sobreestimación del resultado WUIX. La metodología desarrollada se ha aplicado en tres áreas WUI de España. La primera de ellas había sido afectada recientemente por un incendio forestal, y se ha determinado que las casas dañadas en el incendio est