[ca] Les imperfeccions geomètriques inicials són un factor constant en el disseny d'estructures d'acer tant globalment, en el context de pòrtics, com a nivell local, considerant els elements individuals. Aquestes imperfeccions, que es poden manifestar com la caiguda global de l'estructura, la manca de rectitud en els elements o les imperfeccions a la secció transversal, exerceixen un impacte significatiu en la resposta i la capacitat resistent de les estructures d'acer. Per tant, cal tenir en compte en el projecte de les esmentades estructures. A l'hora d'abordar la modelització d'aquestes imperfeccions inicials, hi ha diverses aproximacions, però la més pràctica i senzilla implica fer una superposició lineal i escalada de les maneres pròpies de l'estructura, obtingudes prèviament mitjançant una anàlisi de pandeig elàstic. Els codis internacionals especifiquen la magnitud i la manera com s'han d'assumir les imperfeccions; no obstant, no proporcionen una guia clara sobre com combinar-les. En general, els codis requereixen considerar totes les combinacions possibles i seleccionar la més crítica, cosa que resulta poc pràctica a causa del gran nombre de possibles combinacions, fins i tot en casos d'estructures simples. Fins ara, s'ha demostrat que, per a pòrtics no arriostrats, el cas d'imperfecció inicial més crític sol estar associat amb la primera manera de pandeig, relacionat amb la caiguda global del pòrtic. Per tant, considerar una combinació arbitrària d'imperfeccions (per exemple, amb amplituds positives d'imperfeccions) pot ser suficient i permet simplificar l'anàlisi. No obstant això, aquesta afirmació no és directament extrapolable a pòrtics arriostrats, ja que no hi ha risc de caiguda, i la influència de la combinació d'imperfeccions en aquest tipus de pòrtics encara no ha estat estudiada.

[en] Initial geometric imperfections are a constant factor in the design of steel structures both globally, in the context of frames, and locally, considering individual elements. These imperfections, which can manifest as frame out-of-plumbness, lack of straightness in members or local imperfections in cross-sections, have a significant impact on the response and strength of steel structures. Therefore, they must be taken into account in design. When approaching the modeling of these initial imperfections, there are various approaches, but the most practical and simple involves performing a linear superposition of scaled eigenmodes, previously obtained from an elastic buckling analysis. International design codes specify the magnitude and shape of imperfections that should be assumed in design. However, they do not provide clear guidance on how this combination should be carried out. In general, design codes require considering all possible imperfection combinations and selecting the most critical one, which is impractical due to the large number of possible combinations, even for simple cases. To date, it has been proven that, for unbraced frames, the most critical imperfection case is usually associated with the first buckling mode, related to the global frames out-of-plumbness. Therefore, considering an arbitrary combination of imperfections (e.g. all positive imperfection amplitudes) is usually sufficient and allows simplifying the analysis. However, this statement cannot be directly extended to braced frames because the governing sway imperfection is not present, and the influence of initial imperfection combinations in the collapse of such structures has not been investigated yet.