[ca] Objectiu: Estudiar i descriure el rendiment cognitiu en dones que han estat diagnosticades de càncer de mama de novo i han estat tractades amb quimioteràpia amb un règim de 5-fluorouracil, epirubicina i ciclofosfamida (FEC) amb o sense taxans (T) associats.Metodologia: Aquesta Tesi es compon de dos articles. En el primer estudi, s'explora la presència d'efecte de pràctica en les proves de valoració cognitiva quan s'administren en retest per analitzar els efectes de la quimioteràpia sobre la cognició. Per respondre a aquest objectiu, es comparen les dades del conjunt de la mostra (N=51) en els tres moments de valoració: a nivell basal (després de ser sotmeses a cirurgia, però abans d'iniciar la quimioteràpia) (T1), després d'acabar els cicles de quimioteràpia (T2) i aproximadament a l'any d'haver acabat els cicles (T3) per determinar si hi ha canvis significatius en el rendiment. Per una banda, els resultats s'analitzen quan les puntuacions han estat corregides per efecte de pràctica, i per l'altra, quan no ho han estat. El segon és un estudi en què es descriuen els efectes dels taxans sobre la cognició quan s'afegeixen a la quimioteràpia amb FEC. Per aquest motiu, es comparen dos grups de pacients: un grup tractat amb FEC (n=26) i un altre grup tractat amb FEC + T (n=25), valorats en tres ocasions (T1, T2 i T3). Es tracta d'un estudi en el qual es fa un seguiment longitudinal i es compara el rendiment entre els dos grups en cadascun dels moments de valoració incloent la correcció per efecte de pràctica en els moments T2 i T3.Resultats: En el primer estudi, s'observa la forta presència d'efectes de pràctica en els retests amb proves neuropsicològiques. Per tant, es posa de manifest la necessitat de controlar-los per poder llegir i interpretar de manera adequada els resultats dels estudis longitudinals sobre la relació entre la quimioteràpia per al càncer i l'alteració de la cognició. En el segon estudi, s'observa que, un cop finalitzats els cicles de tractament amb quimioteràpia (T2) hi ha una disminució estadísticament significativa del rendiment en proves d'atenció visual, memòria diferida i funcions executives en ambdós grups, essent el grup tractat amb taxans (FEC + T) el que obté, a més, pitjor rendiment en proves d'atenció auditiva, aprenentatge verbal i velocitat tant motora com del processament de la informació. A T3 es continuen observant diferències significatives en atenció visual i en algunes mesures de funcions executives quan es compara amb el rendiment basal (T1). En la resta de mesures que es trobaven alterades a T2, el grup tractat amb taxans retorna als rendiments del nivell basal (T1), mentre que en el grup FEC s'observen diferències significatives en velocitat de processament d'informació.Conclusions: En estudis longitudinals de cognició i quimioteràpia amb valoracions repetides hi ha una forta presència d'efectes de pràctica, que cal controlar. La quimioterapia per al càncer de mama amb FEC pot produir alteració en algunes funcions cognitives tant a curt termini (en acabar el tractament) com a llarg termini (a l'any d'haver-lo acabat). Quan s'afegeixen taxans al tractament amb FEC, s'afecten més funcions cognitives a curt termini. A llarg termini continuen observant-se rendiments deficitaris en funcions atencionals i executives, mentre que la memòria verbal torna a rendiments similars als obtinguts en situació basal.

[en] Aim: To study and to describe the cognitive performance of women diagnosed with breast cancer de novo and treated with chemotherapy with a 5-fluorouracil, epirubicine and cyclophosphamide (FEC) regimen with or without added taxanes (T). Methodology: This Thesis is composed of two articles. The first study explores the presence of practice effect on cognitive tests when they are administered serially with the aim of studying the effects of chemotherapy on cognition. For this purpose, we compare the data of the entire sample (N = 51) at three time points: at baseline (after surgery but before starting chemotherapy; T1) after finishing treatment with chemotherapy (T2) and approximately a year after T2 (T3) to determine if there are significant changes in performance. Results are analyzed when the scores are corrected for practice effect and when they are not corrected for practice effect. The second article studies the effects of taxanes on cognition when are they added to a regimen consisting in FEC for breast cancer. Two groups of patients, one group treated with FEC (n = 26) and another group treated with FEC + T (n = 25) are compared. Women participants are evaluated on three occasions: T1, T2 and T3. It is a longitudinal study that compares the cognitive performance between the two groups in each moment of assessment, including the correction for practice effects at T2 and T3. Results: The first study shows the strong presence of the practice effects on neuropsychological tests scores and highlights the need to control them to interpret results properly in longitudinal studies about the relationship between chemotherapy for breast cancer and cognitive impairment. Results from the second study show that when treatment with chemotherapy is finished (T2), there is statistically significant worsening in tests of visual attention, memory, executive functions and delayed memory in both groups. The group treated with FEC and taxanes (FEC + T) has, in addition, worse performance in tests of auditory attention, verbal learning and speed of both motor and information processing. AT T3 there are still significant differences in visual attention and executive functions when compared to baseline (T1). In other measures that were found impaired at T2, the group treated with taxanes returns to baseline performance (T1), while in the FEC group there are significant differences in speed of processing compared with baseline. Conclusions: In longitudinal studies of cognition and chemotherapy with repeated assessments there is a strong presence of practice effects that has to be controlled. Chemotherapy for breast cancer with a FEC regimen can cause cognitive impairment at short-term when the treatment is finished but also at long-term, a year after finishing it. When taxanes are added to a FEC regimen, there are more cognitive functions affected at the short-term assessment. At long-term follow-up is found impaired attention and executive functions, while verbal memory returns to baseline performance.