[ca] Les noves directives de la UE sobre la protecció dels porcs (Sus scrofa) fan necessari el desenvolupament de sistemes d'allotjament en grup apropiats des del punt de vista del benestar i de la productivitat. L'objectiu general d'aquest estudi fou la comparació entre dos sistemes comercials d'allotjament en grup i les gàbies convencionals per a truges gestants, mitjançant mesures de comportament, fisiològiques i productives. Cent vuitanta truges gestants, de primer a novè part, se seleccionaren d'una granja comercial i foren emprades en tres rèpliques diferents (60 truges per rèplica). Les truges foren allotjades del dia 29 de gestació a una setmana abans del part en gàbies convencionals (STALL), en grups de 10 amb un sistema d'alimentació de caiguda lenta (TRICK) i en grups de 20 amb un dispensador de pinso electrònic sense protecció (FITMIX; 20 truges per sistema d'alimentació i rèplica). Totes les truges havien estat prèviament allotjades en gàbies i foren alimentades de forma igualment restringida. Les truges s'observaren 11 dies no consecutius durant 4 h al dia. En tots els sistemes, els nivells d'activitat general i d'estereotípies es mesuraren mitjançant la tècnica d'observació scan-sampling a intervals de 10 minuts. S'obtingueren dues mostres de sang per rèplica i es determinaren els nivells d'haptoglobina (Hp) i pig-MAP per valorar el grau d'estrès físic. El gruix de greix dorsal, el pes viu i els resultats reproductius també foren considerats. En els dos sistemes d'allotjament en grup, s'enregistraren les agressions mitjançant observació contínua i posteriorment es calculà l'ordre de dominància (RI). Al sistema FITMIX, s'analitzaren les dades de comportament alimentari enregistrades automàticament durant 25 cicles alimentaris no consecutius. El número de visites al dispensador, la duració de les visites i l'ocupació del dispensador s'analitzaren per dia i per hora per determinar els patrons de comportament alimentari i la seva evolució circadiària i al llarg del temps. També es determinà l'establiment de l'ordre d'accés al dispensador. En general, l'allotjament de les truges en grup amb FITMIX incrementà el descans i disminuí les estereotípies oronasofacials en major mesura que l'allotjament en grup amb TRICK. Ambdós sistemes d'allotjament en grup reduïren considerablement la masticació en buit. Les primípares mostraren uns nivells d'activitat general i d'estereotípies menors que les truges adultes en tots els sistemes. Els nivells d'Hp i de pig-MAP, i les mesures productives no diferiren entre sistemes. En canvi, les incidències com coixeses o ferides de vulva foren més freqüents en els sistemes d'allotjament en grup. La freqüència, la intensitat i la proporció de resolució de les agressions foren més altes al sistema FITMIX, tot i que el contacte físic intens fou inusual en ambdós sistemes. Els conflictes al sistema FITMIX foren principalment per menjar, mentre que al sistema TRICK es produïren principalment a la zona de descans. Tanmateix, la proporció d'agressions per beure fou major al sistema TRICK. La correlació entre l'RI i el pes viu fou major al sistema FITMIX, tot i que la correlació entre l'RI i el número de part fou similar en ambdós sistemes. Les primípares participaren menys en agressions, tot i que en reberen més que n'iniciaren en ambdós sistemes. El 46% de les truges del sistema FITMIX, majoritàriament primípares i subordinades, necessitaren ajuda per adaptar-se al sistema d'alimentació. Finalment, el 8,3% de les truges del sistema FITMIX no s'adaptaren i foren eliminades. Les truges del sistema FITMIX feren diverses visites al dispensador per obtenir la seva ració diària, tot i que l'ocupació diària del dispensador fou menor que la citada a la literatura referent als sistemes d'alimentació electrònica amb protecció (ESF). L'ocupació diària disminuí al llarg del temps. Dins de cada cicle alimentari, la màxima activitat al voltant del dispensador s'observà a les hores immediates al seu inici, de manera que l'activitat fou molt baixa en la segona meitat del cicle. Un ordre d'accés al dispensador relativament estable i correlacionat amb l'RI s'establí ràpidament i es mantingué durant l'experiment. Les truges dominants accediren al dispensador més aviat i feren un número de visites similar a les truges subordinades però de major duració i per tant, ocuparen el dispensador durant més temps. En conclusió, els sistemes d'allotjament en grup augmentaren el descans i disminuïren les estereotípies mantenint uns nivells de productivitat i de dany tissular similars als de les truges en gàbies. El sistema FITMIX presentà major competitivitat que el sistema TRICK a causa de l'alimentació seqüencial. El sistema FITMIX fou eficient en grups estables de mida mitjana, tot i que l'optimització de l'eficiència no s'assolí fins al cap d'uns dies. D'altra banda, l'establiment d'un ordre d'accés al dispensador correlacionat amb l'ordre de dominància podria disminuir el conflicte per menjar i ajudar al personal a detectar problemes. Tenint en compte tots els factors, l'allotjament en grup podria ser una bona alternativa a les gàbies sempre que el maneig sigui l'adequat. Un personal més qualificat podria ser necessari per la detecció precoç i la solució dels problemes, sobretot per prevenir l'agressivitat excessiva i assegurar l'adaptació en sistemes d'alimentació seqüencial. Malgrat tot, els efectes a llarg termini dels sistemes d'allotjament en grup sobre el benestar haurien de ser avaluats prèviament a llur recomanació.

[es] Las nuevas directivas de la UE sobre la protección de los cerdos (Sus scrofa) hacen necesario el desarrollo de sistemas de alojamiento en grupo apropiados desde el punto de vista del bienestar y la productividad. El objetivo general de este estudio fue la comparación entre dos sistemas comerciales de alojamiento en grupo y las jaulas convencionales para cerdas gestantes, mediante medidas de comportamiento, fisiológicas y productivas. Ciento ochenta cerdas gestantes, de primer a noveno parto, se seleccionaron en una granja comercial y se repartieron en tres réplicas diferentes (60 cerdas por réplica). Las cerdas se alojaron desde el día 29 de gestación a una semana antes del parto en jaulas convencionales (STALL), en grupos de 10 con un sistema de alimentación de caída lenta (TRICK) y en grupos de 20 con un dispensador de pienso electrónico sin protección (FITMIX; 20 cerdas por sistema de alimentación y réplica). Todas las cerdas habían estado previamente alojadas en jaulas y se alimentaron de forma igualmente restringida. Las cerdas se observaron 11 días no consecutivos durante 4 h al día. En todos los sistemas, los niveles de actividad general y de estereotipias se midieron mediante la técnica de observación scan-sampling a intervalos de 10 minutos. Se obtuvieron dos muestras de sangre por réplica y se determinaron los niveles de haptoglobina (Hp) y pig-MAP para valorar el grado de estrés físico. El espesor de tocino dorsal, el peso vivo y los resultados reproductivos también fueron considerados. En los dos sistemas de alojamiento en grupo, se registraron las agresiones mediante observación continua y posteriormente se calculó el orden de dominancia (RI). En el sistema FITMIX, se analizaron los datos de comportamiento alimentario registrados automáticamente durante 25 ciclos alimentarios no consecutivos. El número de visitas al dispensador, la duración de las visitas y la ocupación del dispensador se analizaron por día y por hora para determinar los patrones de comportamiento alimentario y su evolución circadiana y a lo largo del tiempo. También se determinó el establecimiento del orden de acceso al dispensador. En general, el alojamiento de las cerdas en grupo con FITMIX incrementó el descanso y disminuyó las estereotipias oronasofaciales en mayor medida que el alojamiento en grupo con TRICK. Ambos sistemas de alojamiento en grupo redujeron considerablemente la masticación en vacío. Las primíparas mostraron unos niveles de actividad general y de estereotipias menores que las cerdas adultas en todos los sistemas. Los niveles de Hp y de pig-MAP, y las medidas productivas no difirieron entre sistemas. En cambio, las incidencias como cojeras o heridas de vulva fueron más frecuentes en los sistemas de alojamiento en grupo. La frecuencia, la intensidad y la proporción de resolución de las agresiones fueron mayores en el sistema FITMIX, aunque el contacto físico intenso fue inusual en ambos sistemas. Los conflictos en el sistema FITMIX fueron principalmente por comer, mientras que en el sistema TRICK se produjeron principalmente en la zona de descanso. Asimismo, la proporción de agresiones en el bebedero fue mayor en el sistema TRICK. La correlación entre el RI y el peso vivo fue mayor en el sistema FITMIX, a pesar de que la correlación entre el RI y el número de parto fue similar en ambos sistemas. Las primíparas participaron menos en agresiones, aunque recibieron más que las que iniciaron en ambos sistemas. El 46% de las cerdas del sistema FITMIX, mayoritariamente primíparas y subordinadas, necesitaron ayuda para adaptarse al sistema de alimentación. Finalmente, el 8,3% de las cerdas del sistema FITMIX no se adaptaron y fueron eliminadas. Las cerdas del sistema FITMIX hicieron diversas visitas al dispensador para obtener su ración diaria, aunque la ocupación diaria del dispensador fue menor que la citada en la literatura referente a los sistemas de alimentación electrónica con protección (ESF). La ocupación diaria disminuyó a lo largo del tiempo. En cada ciclo alimentario, la máxima actividad alrededor del dispensador se observó en las horas inmediatas a su inicio, de manera que la actividad fue muy baja en la segunda mitad del ciclo. Un orden de acceso al dispensador relativamente estable y correlacionado con el RI se estableció rápidamente y se mantuvo durante el experimento. Las cerdas dominantes accedieron al dispensador más temprano e hicieron un número de visitas similar a las cerdas subordinadas pero de mayor duración, por lo que ocuparon el dispensador durante más tiempo. En conclusión, los sistemas de alojamiento en grupo aumentaron el descanso y disminuyeron las estereotipias manteniendo unos niveles de productividad y de lesión tisular similares a los de las cerdas en jaulas. El sistema FITMIX presentó mayor competitividad que el sistema TRICK a causa de la alimentación secuencial. El sistema FITMIX se mostró eficiente en grupos estables de tamaño medio, aunque la optimización de la eficiencia no se alcanzó hasta al cabo de unos días. Por otra parte, el establecimiento de un orden de acceso al dispensador correlacionado con el RI podría disminuir el conflicto por comer y ayudar al personal a detectar problemas. Teniendo en cuenta todos los factores, el alojamiento en grupo podría ser una buena alternativa a las jaulas siempre que el manejo sea el adecuado. Un personal más cualificado podría ser necesario para la detección precoz y la solución de los problemas, sobre todo para prevenir la agresividad excesiva y asegurar la adaptación en sistemas de alimentación secuencial. No obstante, los efectos a largo plazo de los sistemas de alojamiento en grupo sobre el bienestar deberían ser evaluados previamente a su recomendación.