[ca] El tomàquet (Solanum lycopersicum L.) és un dels vegetals més consumits arreu del món i la seva demanda creix anualment. Degut a aquest fet el tomàquet s'ha convertit en un fruit d'especial interès en recerca de noves tecnologies i procediments que en facin més eficient la seva producció. L'objectiu d'aquest treball és estudiar la capacitat de l'espectroscòpia NIR en la determinació de paràmetres de qualitat del tomàquet a partir de la comparació entre les dades espectrals i les dels anàlisis de referència (anàlisis químics). S'ha estudiat 4 genotips diferents: Guzman 7, Guzman 8, LC748 i Montgrí. Alhora per a cada genotip els fruits han estat cultivats de tres maneres diferents: empeltats amb peu Beaufort, empeltats amb peu Multifort o sense empeltar. Primerament es va fer una lectura amb el tomàquet recent collit del pes i de la quantitat de sòlids solubles totals (°Brix) després de enregistrar-ne el seu espectre amb una sonda de fibra òptica. Posteriorment s'ha procedit a fer els anàlisi químics de referència de les mostren on se'n va analitzar: el percentatge de matèria seca, el pH i l'acidesa valorable. Finalment a partir de les mostres deshidratades, resultat de l'estudi de la matèria seca, s'obté una farina homogènia de tomàquet. Aquesta s'enregistra utilitzant el mòdul rotacional de l'espectòmetre NIR per obtenir-ne el perfil espectral. A partir de les dades de referència s'ha pogut estudiar estadísticament les diferències significatives entre genotips i entres els tractaments emprats. Posteriorment s'ha pogut comparar amb els resultats de les dades espectrals per al desenvolupament de models de predicció utilitzant models de regressió PLS. Els resultats obtinguts dels anàlisis de referència indiquen que hi ha diferències significatives entre els diferents genotips i també entre els tractaments utilitzats. Cada paràmetre estudiat varia però, en general, el pes és la variable amb més desviació entre lectures i el pH i l'acidesa valorable els que menys. L'enregistrament espectral amb la sonda de fibra òptica són correctes però no relacionables amb les dades de referència. Les lectures amb l'esfera amb rotació sí són relacionables amb les dades de referència però és important tenir present que per a fer aquest enregistrament la mostra ha seguit un procés de transformació llarg i costós. Els models de predicció obtinguts de la relació entre les dades espectrals i les de referència no són bons, és a dir no han assolit els valors dels paràmetres de control establerts per a determinar-los com a vàlids. L'únic model que ha assolit un valor de predicció acceptable és el de predicció de °Brix a partir del registre de farina. El contingut en sòlids solubles és dels paràmetres més importants per a la determinació de la qualitat organolèptica d'aquest fruit però aquesta lectura sol fer-se amb el tomàquet sencer.

[es] El tomate (Solanum lycopersicum L.) es uno de los vegetales más consumidos alrededor del mundo i su demanda crece anualmente. Debido a este hecho el tomate se ha convertido en una fruta de especial interés en la búsqueda de nuevas tecnologías i procedimientos que hagan de este una producción más eficiente. El objetivo de este trabajo es estudiar la capacidad de la espectroscopia NIR en la determinación de parámetros de calidad del tomate a partir de la comparación entre los datos espectrales i los de los análisis de referencia (análisis químicos). Se ha estudiado 4 genotipos distintos: Guzman 7, Guzman 8, LC748 i Montgrí. A su vez para cada genotipo los frutos han estado cultivas de tres modos distintos: con injerto con pie de Beaufort, con pie Multifort o sin injerto. Primeramente, se hace la lectura con el tomate recién cogido del peso i de la cantidad de sólidos solubles totales (°Brix) después de registrar su espectro con una sonda de fibra òptica. Posteriormente se hace los análisis químicos de referencia de las muestras donde se analiza: el porcentaje de materia seca, el pH i la acidez valorable. Finalmente, de las muestras deshidratadas, resultado del estudio del porcentaje de materia seca de estas, se obtuvo una harina homogénea de tomate. Esta se registra utilizando el módulo rotacional del espectrómetro NIR. Con los datos de referencia se ha podido estudiar estadísticamente las diferencias significativas entre los genotipos i tipos de injertos utilizados. Así ha sido posible compara los resultados espectrales para el desarrollo de modelos de predicción utilizando modelos de regresión PLS. Los resultados obtenidos de los análisis de referencia indican que hay diferencias significativas entre los diferentes genotipos i también entre los tratamientos de injerto utilizados. Cada parámetro estudiado varia, pero en general el peso es la variable con más desviación entre lecturas i el pH i la acidez valorable los que menos. Los registros espectrales con la sonda de fibra óptica son correctos, pero no relacionables con los datos de referencia. Las lecturas con la esfera rotacional sí son relacionables con los datos de referencia, pero es importante tener presente que para hacer el registro la muestra ha pasado por un proceso de transformación largo i costoso. Los modelos de predicción obtenidos de la relación entre los datos espectrales i los de referencia no son buenos, es decir, los valores para los parámetros de control no son óptimos para definirlos como válidos. El único modelo que tiene valores de predicción aceptables es el de predicción de °Brix a partir del registro con harina. El contenido en sólidos solubles es unos de los parámetros con más importancia en la determinación organoléptica de este fruto pero en general esta lectura se realiza con el tomate entero.