[ca] ANTECEDENTS: L'endometriosi empitjora la qualitat de vida i causa dolor pelvià crònic, especialment en dones joves. El retard en el diagnòstic pot trigar de mitjana uns 7 anys a causa de la manca d'eines de diagnòstic precoç, cosa que negativament impacta en el benestar de les pacients i en la fertilitat, tenint a més, alts costos econòmics i socials. La recurrència és una altra prioritat en la investigació en endometriosi, ja que fins a un 40-50% de pacients intervingudes recorren durant els 5 anys posteriors a la cirurgia. Consegüentment, la detecció de pacients en risc de recurrència podria permetre adequar el seguiment postquirúrgic al risc de recurrència de cada pacient i individualitzar-ne els tractaments. Per tant, hi ha una necessitat d'identificació de noves tècniques que puguin proporcionar un diagnòstic precoç i eines pronòstiques per disminuir la comorbilitat associada. En aquest context, la nostra hipòtesi va ser que l'angiogènesi té un paper important en la patogènesi d'endometriosi. OBJECTIUS: Analitzar l'expressió de factors angiogènics, en concret, endoglina (Eng), tirosina quinasa 1 tipus fms (sFlt-1) i factor de creixement placentari (PlGF) en plasma, aspirat endometrial i teixit endometriòsic per identificar potencials biomarcadors diagnòstics i pronòstics de la malaltia. METODOLOGIA: Per a aquest estudi prospectiu de casos i controls se'n van reclutar 77 amb endometriosi (amb confirmació histològica de la malaltia) i 103 dones sanes sense endometriosi. L'estudi es va desenvolupar a l'Hospital de la Vall d'Hebron (Barcelona, Espanya) entre els anys 2014 i 2020. Les mostres de plasma van ser analitzades mitjançant kits ELISA comercialitzats per a l'expressió de sEng, sFlt-1 i PlGF. Les mostres de teixit d'aspirat endometrial i de teixit endometriòsic es van analitzar i l'expressió de sEng, sFlt-1 i PlGF va ser mesurada mitjançant reacció en cadena de polimerasa en temps real (RTqPCR). RESULTATS: En plasma, sFlt-1 va ser augmentat en endometriosi i va presentar valors sota la corba ROC de 0.78 com a biomarcador diagnòstic. No hi va haver diferències per la sEng i el PlGF. En aspirat endometrial, tots els factors analitzats van ser significativament més baixos en endometriosi en comparació del grup control i no hi va haver diferències en l'expressió de factors en funció del tipus de la malaltia (adenomiosi, endometriosi ovàrica-profunda, afectació orgànica). Tot i que no hi va haver diferències estadísticament significatives entre l'endometriosi recurrent i la no recurrent, hi va haver una tendència cap a una menor expressió de Eng, sFlt-1 i PlGF al grup d'endometriosi recurrent. En teixit endometriòsic, tots els factors angiogènics van ser elevats en endometriosi, incloent els diferents subtipus (ovàrica i profunda). L'anàlisi de la recurrència en endometriosi primària va mostrar un increment en els nivells de factors angiogènics en aquelles pacients amb recurrència i va proporcionar valors AUC en rang de 0.75-0.87 com a biomarcadors pronòstics. CONLUSIÓ: sFlt-1 podria ser un biomarcador diagnòstic en plasma. Tots els biomarcadors estudiats a nivell d'aspirat endometrial han demostrat una alta capacitat diagnòstica de l'endometriosi. Eng, sFlt-1 i PlGF podrien ser biomarcadors pronòstics amb capacitat de predir la recurrència a nivell de teixit endometrial ectòpic. A totes les mostres analitzades, no vam poder predir la severitat o el tipus de la malaltia mitjançant l'anàlisi de Eng, sFlt-1 i PlGF.

[es] ANTECEDENTES: La endometriosis empeora la calidad de vida y causa dolor pélvico crónico, especialmente en mujeres jóvenes. El retraso en el diagnóstico puede tardar de media unos 7 años debido a la falta de herramientas de diagnóstico tempranas, lo que negativamente impacta en el bienestar de las pacientes y en la fertilidad, teniendo, además, altos costes económicos y sociales. La recurrencia es otra prioridad en la investigación en endometriosis, ya que hasta un 40-50% de pacientes intervenidas recurren en los 5 años posteriores a la cirugía. Consecuentemente, la detección de pacientes en riesgo de recurrencia podría permitir adecuar el seguimiento postquirúrgico al riesgo de recurrencia de cada paciente e individualizar los tratamientos. Por tanto, existe una necesidad de identificación de nuevas técnicas que puedan proporcionar un diagnóstico temprano y herramientas pronósticas para disminuir la comorbilidad asociada. En este contexto, nuestra hipótesis fue que la angiogenesis desarrolla un papel importante en la patogénesis de endometriosis. OBJETIVOS: Analizar la expresión de factores angiogénicos, en concreto, endoglina (Eng), tirosina quinasa 1 tipo fms (sFlt-1) y factor de crecimiento placentario (PlGF) en plasma, aspirado endometrial y tejido endometriósico para identificar potenciales biomarcadores diagnósticos y pronósticos de la enfermedad. METODOLOGÍA: Para este estudio prospectivo de casos y controles se reclutaron 77 con endometriosis (con confirmación histológica de la enfermedad) y 103 mujeres sanas sin endometriosis. El estudio fue desarrollado en el Hospital de la Vall d'Hebron (Barcelona, España) entre los años 2014 y 2020. Las muestras de plasma fueron analizadas mediante kits ELISA comercializados para la expresión de Eng, sFlt-1 and PlGF. Las muestras de tejido de aspirado endometrial y de tejido endometriósico se analizaron y la expresión de Eng, sFlt-1 y PlGF fue medida mediante reacción en cadena de polimerasa en tiempo real (RTqPCR). RESULTADOS: En plasma, sFlt-1 fue aumentado en endometriosis y presentó valores bajo la curva ROC de 0.78 como biomarcador diagnóstico. No hubo diferencias para la Eng y PlGF. En aspirado endometrial, todos los factores analizados fueron significativamente más bajos en endometriosis en comparación con grupo control y no hubo diferencias en la expresión de factores en función del tipo de la enfermedad (adenomiosis, endometriosis ovárica-profunda, afectación orgánica). Aunque no hubo diferencias estadísticamente significativas entre la endometriosis recurrente y la no recurrente, hubo una tendencia hacia una menor expresión de Eng, sFlt-1 y PlGF en el grupo de endometriosis recurrente. En tejido endometriósico, todos los factores angiogénicos fueron elevados en endometriosis, incluyendo los diferentes subtipos (ovárica y profunda). El análisis de la recurrencia en endometriosis primaria mostró un incremento en los niveles de factores angiogénicos en aquellas pacientes con recurrencia y proporcionó valores AUC en rango de 0.75-0.87 como biomarcadores pronósticos. CONCLUSIONES: sFlt-1 podría ser un biomarcador diagnóstico en plasma. Todos los biomarcadores estudiados a nivel de aspirado endometrial han demostrado alta capacidad diagnóstica de la endometriosis. Eng, sFlt-1 y PlGF podrían ser biomarcadores pronósticos con capacidad de predecir la recurrencia a nivel de tejido endometrial ectópico. En todas las muestras analizadas, no pudimos predecir la severidad o el tipo de la enfermedad mediante el análisis de Eng, sFlt-1 y PlGF.