[ca] L'objectiu d'aquesta tesi és analitzar les pràctiques socioespacials de les dones en l'espai públic als municipis de San Miguel i Pedro Aguirre Cerda, a la Regió Metropolitana de Xile. Es busca identificar la relació entre la planificació urbana neoliberal i les experiències de violència de gènere, reconeixent les resistències col·lectives i individuals articulades territorialment per les dones. Per a això, es desenvolupen tres línies teòriques: la primera aborda la producció genderitzada de l'espai urbà, des d'una perspectiva feminista que explora les concepcions de lloc i espai. El segon eix, centrat en la vida quotidiana, seguretat i espai públic, es centra en conceptes que expliquen la inseguretat i la por sota discursos hegemònics i punitius de seguretat i ordre públic, considerant el benestar, el gaudi i la construcció d'espais segurs per part de les dones. El tercer eix defineix l'urbanisme neoliberal i les conseqüències dels processos de densificació residencial en alçada i gentrificació des d'una perspectiva de gènere. Per dur a terme aquesta recerca, s'ha dissenyat una proposta metodològica qualitativa que aborda teories feministes del coneixement i posicions decolonials en la geografia. S'utilitzen tècniques com la recopilació de dades i entrevistes a dones, professionals i tècnics dels governs locals, activistes feministes i defensores del dret a la ciutat, a més de l'observació participant, etnografies urbanes, mapes i tallers d'urbanisme feminista. L'anàlisi dels resultats s'organitza atenent a la discussió teòrica. Observant la dimensió emocional del benestar, s'analitza l'aprensió dels llocs i el coneixement espacial mitjançant el qual les dones negocien les seves pràctiques espacials de seguretat i prevenció de la violència de gènere a l'espai públic. Es considera l'experiència de solitud de les dones a la ciutat i les pràctiques relacionals de treballs de reproducció social. Finalment s'analitza la producció del lloc que realitza el mercat immobiliari, a través de l'anàlisi dels processos de destrucció creativa dels actius immobiliaris multifamiliars, mostrant com el capitalisme immobiliari sofistica i produeix dinàmiques de control corporal i sensitiva que profunditzen l'experiència d'inseguretat i desigualtat a l'espai públic.

[es] El objetivo de esta tesis es analizar las prácticas socioespaciales de las mujeres en el espacio público en las comunas de San Miguel y Pedro Aguirre Cerda, en la Región Metropolitana de Chile. Se busca identificar la relación entre la planificación urbana neoliberal y las experiencias de violencia de género, reconociendo las resistencias colectivas e individuales articuladas territorialmente por las mujeres. Para ello, se desarrollan tres líneas teóricas: la primera aborda la producción generizada del espacio urbano, desde una perspectiva feminista que explora las concepciones de lugar y espacio. El segundo eje, centrado en la vida cotidiana, seguridad y espacio público, se enfoca en conceptos que explican la inseguridad y el miedo bajo discursos hegemónicos y punitivos de seguridad y orden público, considerando el bienestar, el disfrute y la construcción de espacios seguros por parte de las mujeres. El tercer eje define el urbanismo neoliberal y las consecuencias de los procesos de densificación residencial en altura y gentrificación desde una perspectiva de género. Para llevar a cabo esta investigación, se ha diseñado una propuesta metodológica cualitativa que aborda teorías feministas del conocimiento y posiciones decoloniales en la geografía. Se utilizan técnicas como la recolección de datos y entrevistas a mujeres, profesionales y técnicos de los gobiernos locales, activistas feministas y defensoras del derecho a la ciudad, además de observación participante, etnografías urbanas, mapeos y talleres de urbanismo feminista. El análisis de los resultados se organiza atendiendo a la discusión teórica, observando la dimensión emocional del bienestar, se analiza la aprehensión de los lugares y el conocimiento espacial mediante el cual las mujeres negocian sus prácticas espaciales de seguridad y prevención de la violencia de género en el espacio público. Se considera la experiencia de soledad de las mujeres en la ciudad y las prácticas relacionales de trabajos de reproducción social. Se analiza la producción del lugar que realiza el mercado inmobiliario, a través del análisis de los procesos de destrucción creativa de los activos inmobiliarios multifamily, mostrando como el capitalismo inmobiliario sofistica y produce dinámicas de control corporal y sensitivo que profundizan la experiencia de inseguridad y desigualdad en el espacio público. Finalmente se documentan las prácticas espaciales feministas de organización y activismo territorial.