[ca] Aquesta tesi doctoral és un compendi de 4 articles basats en la precisió de la determinació de la longitut de treball (LT), pas fonamental en un tractament endodòntic, mitjançant localitzadors electrònics d'àpex (LEAs). Un gran nombre d'estudis reflecteixen els beneficis i el funcionament clínic dels diversos models de LEAs que s'han desenvolupat en els últims anys, entre ells el Raypex 5 (VDW, Munic, Alemanya), l'iPex (NSK, Tochigi, Japó) i el Mini Apex Locator (SybronEndo, Anaheim, CA). No obstant això, es pot observar un buit en la literatura pel que fa al comportament dels LEAs Mini Apex Locator i iPex i una informació limitada pel que fa al Raypex 5, respecte al comportament d'aquests LEAs en condicions clíniques. Per tant, el primer objectiu d'aquesta tesi era avaluar l'exactitud dels LEAs iPex, Raypex 5, Mini Apex Locator i Root ZX (J. Morita Corp, Tòquio, Japó), considerat aquest últim el gold standard dels LEAs contra el que tot nou localitzador hauria de ser comparat, per determinar la LT tant en condicions in vitro com in vivo. Així mateix, a causa de la dificultat d'obtenir mostres per als estudis in vivo, el segon objectiu de la tesi era determinar si l'avaluació in vitro dels LEAs presentava diferències significatives amb l'avaluació in vivo, ja que fins ara aquesta pregunta no es havia contestat i la majoria d'estudis publicats sobre l'exactitud dels diferents LEAs s'han realitzat sota condicions in vitro. D'acord amb les troballes es pot concloure que no existeixen diferències significatives entre els LEAs Root ZX, iPex, Raypex 5 i Mini Apex Locator per a determinar la LT final (establerta 0.5 mm coronal al foramen major) i tampoc hi ha diferències significatives entre les mesures obtingudes en condicions in vivo o in vitro quan es van utilitzar els quatre localitzadors.

[es] Esta tesis doctoral es un compendio de 4 artículos basados en la precisión de la determinación de la longitud de trabajo (LT), paso fundamental en un tratamiento endodóntico, mediante localizadores electrónicos de ápice (LEAs). Un gran número de estudios reflejan los beneficios y el funcionamiento clínico de los diversos modelos de LEAs que se han desarrollado en los últimos años, entre ellos el Raypex 5 (VDW, Munich, Alemania), el iPex (NSK, Tochigi, Japón) y el Mini Apex Locator (SybronEndo, Anaheim, CA). No obstante, se puede observar un vacío en la literatura en lo que concierne al comportamiento de los LEAs Mini Apex Locator e iPex y una información limitada en lo referente al Raypex 5, respecto al comportamiento de estos LEAs en condiciones clínicas. Por tanto, el primer objetivo de esta tesis era evaluar la exactitud de los LEAs iPex, Raypex 5, Mini Apex Locator y Root ZX (J. Morita Corp., Tokyo, Japón), considerado este último el gold standard de los LEAs contra el que todo nuevo localizador debería ser comparado, para determinar la LT tanto en condiciones in vitro como in vivo. Así mismo, debido a la dificultad de obtener muestras para los estudios in vivo, el segundo objetivo de la tesis era determinar si la evaluación in vitro de los LEAs presentaba diferencias significativas con la evaluación in vivo, ya que hasta la fecha esta pregunta no se había contestado y la mayoría de estudios publicados sobre la exactitud de los diferentes LEAs se han realizado bajo condiciones in vitro. En base a los hallazgos se puede concluir que no existen diferencias significativas entre los LEAs Root ZX, iPex, Raypex 5 y Mini Apex Locator para determinar la LT final (establecida 0.5 mm coronal al foramen mayor) y tampoco existen diferencias significativas entre las medidas obtenidas en condiciones in vivo o in vitro cuando se utilizaron los cuatro localizadores.