[ca] Nascut a la costa sud del Pont Euxí a finals del segle V aC, el treball intel·lectual d'Herodor d'Heraclea Pòntica pertany a la primera tradició mitogràfica. Tot i que el públic lector de la literatura mitogràfica era substancial i variat, la majoria dels seus textos han estat transmesos indirectament a través de citacions. Una Argonàutica apareix com a títol i motiu entre els seixanta-set fragments conservats sota l'autoritat d'Herodor. Això no obstant, era conegut principalment per la seva Heraclea, una obra monumental d'almenys disset llibres sobre la vida i l'obra d'Hèracles. A més a més, els textos que es conserven mostren un interès per una varietat de temes que van més enllà de la informació mitogràfica. Com suggereix el títol "Herodor d'Heraclea: edició crítica, traducció, comentari mitogràfic", els objectius principals eren: a) elaborar una edició crítica revisada, b) oferir una traducció al català, i c) produir un comentari mitogràfic i textual acurat, línia per línia, dels fragments. La seva singularitat es manifesta en tres aspectes: la seva posició determinant com a escriptor en prosa vinculat al Mar Negre i a la seva "prehistòria mitològica"; la seva perspectiva racionalitzadora cap al mite; i el seu coneixement velat de certes doctrines pitagòriques. L'activitat d'Herodor s'ha de situar en un context molt específic: Heraclea Pòntica, una ἀποικία megaresa i beòcia al Mar Negre. Un factor significatiu en la seva producció literària és el fet que es trobava a la perifèria del món grec clàssic. Probablement, Herodor estava interessat en mites connectats a la seva regió perquè històries com l'Argonàutica desdibuixaven les categories simples de grecs i no grecs per construir una ascendència mítica compartida. Malgrat els estereotips hostils, aquestes històries proporcionaven un marc ideològic per a la cooperació tant entre locals com amb els estrangers grecs. Els fragments d'Herodor contenen informació valuosa sobre la realitat històrica de la colònia i els seus interessos polítics, ja que serveixen com a exemple de l'ús de connexions simbòliques a través d'històries mítiques en benefici de les elits heracleotes. Així mateix, els fragments d'Herodor solen oferir versions racionalitzades de mites ben coneguts. La racionalització s'ha d'entendre com històries més "plausibles històricament", però sempre en els termes propis de cada autor. Finalment, és important tenir en compte que alguns fragments mostren nocions pitagòriques aplicades als mites en qüestió. La concurrència entre racionalització i pitagorisme no ha estat estudiada fins ara i no s'ha de donar per feta. A través del comentari dels fragments, he examinat la correlació entre aquests dos fenòmens en l'obra d'Herodor, especialment tenint en compte els σύμβολα pitagòrics com una manifestació primerenca de la interpretació mítica.

[es] Nacido en la costa sur del Ponto Euxino a finales del siglo V a.C., el trabajo intelectual de Herodoro de Heraclea Póntica pertenece a la primera tradición mitográfica. Aunque el público lector de la literatura mitográfica era sustancial y variado, la mayoría de sus textos se han transmitido indirectamente a través de citas. Una Argonáutica aparece como título y motivo entre los sesenta y siete fragmentos conservados bajo la autoridad de Herodoro. No obstante, era conocido principalmente por su Heraclea, una obra monumental de al menos diecisiete libros sobre la vida y obra de Héracles. Además, los textos que se conservan muestran un interés por una variedad de temas que van más allá de la información mitográfica. Como sugiere el título "Herodor d'Heraclea: edició crítica, traducció, comentari mitogràfic", los objetivos principales eran: a) elaborar una edición crítica revisada, b) ofrecer una traducción al catalán, y c) producir un comentario mitográfico y textual preciso, línea por línea, de los fragmentos. Su singularidad se manifiesta en tres aspectos: su posición determinante como escritor en prosa vinculado al Mar Negro y a su "prehistoria mitológica"; su perspectiva racionalizadora del mito; y su conocimiento velado de ciertas doctrinas pitagóricas. La actividad de Herodoro debe situarse en un contexto muy específico: Heraclea Póntica, una ἀποικία megarense y beocia en el Mar Negro. Un factor significativo en su producción literaria es el hecho de que se encontraba en la periferia del mundo griego clásico. Probablemente, Herodoro estaba interesado en mitos conectados a su región porque historias como la Argonáutica desdibujaban las categorías simples de griegos y no griegos para construir una ascendencia mítica compartida. A pesar de los estereotipos hostiles, estas historias proporcionaban un marco ideológico para la cooperación tanto entre locales como con los extranjeros griegos. Los fragmentos de Herodoro contienen información valiosa sobre la realidad histórica de la colonia y sus intereses políticos, ya que sirven como un ejemplo del uso de conexiones simbólicas a través de historias míticas en beneficio de las élites heracleotas. Asimismo, los fragmentos de Herodoro suelen ofrecer versiones racionalizadas de mitos bien conocidos. La racionalización debe entenderse como historias más "plausibles históricamente", pero siempre en los términos propios de cada autor. Finalmente, es importante tener en cuenta que algunos fragmentos muestran nociones pitagóricas aplicadas a los mitos en cuestión. La concurrencia entre racionalización y pitagorismo no ha sido estudiada hasta ahora y no debe darse por sentada. A través del comentario de los fragmentos, he examinado la correlación entre estos dos fenómenos en la obra de Herodoro, especialmente teniendo en cuenta los σύμβολα pitagóricos como una manifestación temprana de la interpretación mítica.