[ca] Els microorganismes marins, essencials per als ecosistemes oceànics, conformen el 70% de la biomassa marina i exerceixen un paper clau en el cicle biogeoquímic. Els bacteris heteròtrofs, consumeixen al voltant del 50% del carboni fixat pels organismes autòtrofs marins, els quals són responsables d'una gran part de la producció primària oceànica; a més, els bacteris heteròtrofs participen en la transformació del carboni orgànic dissolt (COD) i altres nutrients, contribuint així al manteniment de l'equilibri ecològic dels oceans. Degut a la seva abundància i diversitat, les bactèries marines són capaces d'establir una miríada d'interaccions entre elles. Aquestes interaccions microbianes inclouen comensalisme, mutualisme i parasitisme, afectant l'ecologia i la dinàmica dels oceans. Tanmateix, el seu estudi resulta altament complex, ja que només una porció minúscula dels bacteris marins s'ha pogut cultivar, la qual cosa dificulta dur a terme estudis experimentals sobre interaccions microbianes. Per això, en els darrers anys s'han desenvolupat diferents tècniques computacionals per a l'estudi de les interaccions microbianes. Les xarxes ecològiques representen una aproximació òptima per a inferir aquestes interaccions, bastant-se en abundàncies relatives de diferents grups de bactèries. Aquest estudi es centra en l'estudi d'interaccions microbianes potencials utilitzant dades de l'Observatori Microbiològic de la Badia de Blanes. Utilitzant dades d'abundància taxonòmica de diferents grups microbians i aplicant tècniques de xarxes ecològiques a través de diferents llenguatges de programació (com R i Julia), analitzem les potencials interaccions microbianes a la badia de Blanes i comparem els resultats obtinguts amb estudis previs. Els resultats revelen una xarxa complexa d'interaccions entre bacteris marins, amb predomini de relacions mutualistes i comensalistes. Aquestes troballes ressalten la importància de les tècniques computacionals avançades per comprendre les xarxes microbianes marines, fonamentant futurs estudis ecològics i de conservació.

[es] Los microorganismos marinos, esenciales para los ecosistemas oceánicos, conforman el 70% de la biomasa marina y desempeñan un papel clave en el ciclo biogeoquímico. Las bacterias heterótrofas consumen alrededor del 50% del carbono fijado por los organismos autótrofos marinos, los cuales son responsables de una gran parte de la producción primaria oceánica; además, las bacterias heterótrofas participan en la transformación del carbono orgánico disuelto (COD) y otros nutrientes, contribuyendo así al mantenimiento del equilibrio ecológico de los océanos. Debido a su abundancia y diversidad, las bacterias marinas son capaces de establecer una miríada de interacciones entre ellas. Estas interacciones microbianas incluyen comensalismo, mutualismo y parasitismo, afectando la ecología y la dinámica de los océanos. Sin embargo, su estudio resulta altamente complejo, ya que solo una porción minúscula de las bacterias marinas se ha podido cultivar, lo que dificulta llevar a cabo estudios experimentales sobre interacciones microbianas. Por ello, en los últimos años se han desarrollado diferentes técnicas computacionales para el estudio de las interacciones microbianas. Las redes ecológicas representan una aproximación óptima para inferir estas interacciones, basándose en abundancias relativas de diferentes grupos de bacterias. Este estudio se centra en el estudio de interacciones microbianas potenciales utilizando datos del Observatorio Microbiológico de la Bahía de Blanes. Utilizando datos de abundancia taxonómica de diferentes grupos microbianos y aplicando técnicas de redes ecológicas a través de distintitos lenguajes de programación (como R y Julia), analizamos las potenciales interacciones microbianas en la bahía de Blanes y comparamos los resultados obtenidos con estudios previos. Los resultados revelan una red compleja de interacciones entre bacterias marinas, con predominio de relaciones mutualistas y comensalistas. Estos hallazgos resaltan la importancia de las técnicas computacionales avanzadas para comprender las redes microbianas marinas, sentando las bases para futuros estudios ecológicos y de conservación.