BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] L'any 1930 es registra l'entrada a la Biblioteca de Catalunya del primer dels quatre manuscrits que conformen el "Fons Verdú". Posteriorment, el 1934, Higini Anglès es trasllada a Verdú (província de Lleida), d'on extreu de l'arxiu parroquial la resta de manuscrits dit fons. El coneixement que d'aquest fons es tenia tant per part d'Anglès com de David Pujol, a la vegada que el trasllat de la documentació musical i la seva entrada a la Biblioteca de Catalunya, ens presenten avui dia diversos interrogants. Amb l'anàlisi de la informació existent es pretén aportar una mica de claror a las diferents qüestions sorgides en dit trasllat.

[en] 1930 marked the arrival of the fi rst of four manuscripts that make up the "Fons Verdú" to La Biblioteca de Catalunya. Later in 1934, Higini Anglès relocated to Verdú (province of Lleida). Here he took from the Church fi les, the remaining manuscripts that from part of the "Fons Verdú". The knowledge brought by Anglès and David Pujol, as well as the relocation document containing music and its consequent entrance into the Biblioteca de Catalunya. Today presents us with various questions through an analysis of existing information. They want to examine a number of questions which came about as a result of the mentioned recolocation.
[ca] Amb motiu del merescut homenatge que se li ofereix al canonge Dr. Josep Pavia, l'Arxiu Diocesà de Barcelona, vol col•laborar amb el present article. Aquest resum tracta de la quasi absoluta desfeta d'orgues —en nombre de cinquanta-quatre— i d'harmòniums —en nombre de cent setanta-tres—, alguns d'ells eren peces de gran interés artístico-musical. Hom sols es pregunta: "Perqué?"... No entenem els motius de tan gran destrucció. Quina culpa tenien aquests instruments musicals? L'article pot servir ais investigadors de referent a la història dels nostres harmòniums i orgues.

[en] With this article the Diocesan Archives in Barcelona wishes to participate on the occasion of the much deserved tribute paid to Canon Dr. Josep Pavia. We present a synopsis of the almost disastrous state of some 54 organs and 173 harmoniums, some of which were of great artistic and musical worth. We can but ask ourselves - why this state of affairs? We cannot fathom the reasons behind such disrepair. Surely the musical instruments are not to blame? May the present study contribute to a greater understanding of the history of our harmoniums and church organs.
[ca] El objetivo del presente artículo es colaborar a la recuperación histórica de la música producida en la catedral de Tarragona en la segunda mitad del siglo XVIII. En este caso, a través del vaciado sistemático de la información alusiva a la música contenida en el Libro borrador correspondiente al período 1764-1779. Esta documentación permitirá obtener una primera visión de las actividades de la capilla de música de la catedral Metropolitana de Tarragona y Primada de las Españas durante la segunda mitad del siglo XVIII. Se trata de una de las capillas menos conocidas de Cataluña, a pesar de que ha sido objeto de algunos estudios concretos así como de algunas tesis doctorales centradas en las figuras de los maestros de capilla del siglo XVIII. Con la primera publicación del vaciado musical de las actas capitulares se espera contribuir a la difusión de los aspectos documentales alrededor de la citada capilla, una de las más destacadas de la Cataluña del siglo XVIII. [ct] L'objectiu del present article és col·laborar en la recuperació històrica de la música produïda a la catedral de Tarragona durant la segona meitat del segle XVIII. En aquest cas, per mitjà del buidatge sistemàtic de la informació al·lusiva a la música present en el Llibre esborrany corresponent al període 1764-1779. Aquestes dades permetran obtenir una primera visió de les activitats de la capella de música de la catedral metropolitana de Tarragona i primada de les Espanyes a la segona meitat del segle XVIII. Es tracta d'una de les capelles menys conegudes de Catalunya, tot i que ha estat objecte d'alguns estudis concrets, així com d'algunes tesis doctorals centrades en els mestres de capella del segle XVIII. Amb la primera publicació del buidatge musical de les actes capitulars s'espera contribuir a la difusió dels aspectes documentals que envolten l'esmentada capella, una de les més destacades de la Catalunya del segle XVIII.

[en] The aim of this essay is to contribute to the historical recovery of the music composed in Tarragona Cathedral in the second half of the 18th century. This recovery was made possible through the systematic extraction of information regarding the music existing in the Rough Book belonging to the period between 1764 and 1779. This information will enable us to have a preliminary idea of the activities which took place in the music chapel of the Metropolitan Cathedral of Tarragona and Primacy of Spain during the second half of the 18th century. This is one of the lesser known chapels in Catalonia. However, it has been the object of some specific studies as well as some PhD theses focusing on the figures of 18th century chapel masters. The first publication of the extracted music from the Chapter House Acts will contribute to the expansion of knowledge about the documents from the aforementioned chapel.
[ca] Este artículo responde a la necesidad de un standard fonético para el latín que, por motivos varios, no ha cuajado en el ámbito lingüístico catalán. Va dirigido sobre todo a cantantes y directores corales que deseen pronunciar correctamente un texto en latín haciendo justicia, a la vez, al sistema fonológico catalán. Después de exponer la situación de déficit, y sus posibles causas, se revisan las propuestas anteriores, y por qué no satisfacen las necesidades de coros y de solistas catalanohablantes. Finalmente, después de distinguir los tres casos básicos con que un intérprete actual se puede encontrar, ante un texto latino, se argumentan y presentan las soluciones que, partiendo de los trabajos de Antoni Seva (1994, 2011), parecen más útiles y apropiadas. El artículo se cierra con una serie de tablas, para facilitar una consulta expeditiva, y con la transcripción fonética del Ordinario de la misa católica, como ejemplo práctico. [cat] Aquest article respon a la necessitat d'un standard fonètic per al llatí que, per tot de motius, no ha quallat en l'àmbit lingüistic català. Va dirigit sobretot als cantants o directors corals que desitgin pronunciar correctament un text en llatí fent justícia, alhora, al sistema fonològic català.1 Després d'exposar la situació de dèfi cit, i com s'hi ha arribat, es revisen les propostes anteriors, i per què no satisfan les necessitats dels cors i dels solistes catalanoparlants. Finalment, després de distingir els tres casos bàsics amb què un intèrpret actual es pot trobar, pel que fa a un text llatí, s'argumenten i es presenten les solucions que, partint del que ha escrit Antoni Seva (1994, 2011), semblen més útils i adients. L'article es clou amb una sèrie de taules, per facilitar-ne la consulta expeditiva, i amb la transcripció fonètica de l'Ordinari de la missa catòlica, com a exemple pràctic.

[en] The article responds to the need of a Catalan standard pronunciation for Latin, which for several historical reasons could not be established so far in the Catalan speaking countries. It addresses above all singers and choral leaders who wish to pronounce correctly a Latin text while doing justice to the phonological Catalan system. After exposing the defi citary situation, and its possible causes, some former proposals are critically revised, as to why they do not satisfy the needs of Catalan-speaking choirs and soloists. Finally, after distinguishing the three basic cases with which a current interpreter is faced, when dealing with a Latin text, some suitable and useful solutions are presented and discussed. These are based on the works of Antoni SEVA (1994, 2011). The article closes with some tables to facilitate a quick and simple reference, and with the phonetic transcription of the Catholic Ordinarium, as a practical example.
[ca] Bajo el nombre de autor de Guillermus de Podio se conservan dos obras de teoría musical de finales del siglo XV: la impresa Ars musicorum (Valencia, Hagenbach y Hutz, 1495) y el manuscrito Enchiridion de principiis musice discipline contra negantes illa et destruentes. A pesar de la gran influencia que este músico ejerció sobre los teóricos españoles del siglo XVI, son mínimos los datos biográficos generalmente aceptados por la comunidad investigadora. El presente artículo pretende ofrecer unos cimientos sólidos sobre los cuales poder construir su biografía. Con esta finalidad, se distinguen primeramente los datos contrastados de los que forman parte de la especulación en la historiografía del músico. Finalmente se aportan nuevos documentos que resuelven las dudas sobre su identidad y desvelan su magisterio en la catedral de Valencia. [ct] Sota el nom d'autor de Guillermus de Podio es conserven dues obres de teoria musical de finals del segle XV: l'impresa Ars musicorum (València, Hagenbach i Hutz, 1495) i el manuscrit Enchiridion de principiis musice discipline contra negantes illa et destruentes. Malgrat la gran influència que aquest músic va exercir sobre els teòrics espanyols del segle XVI, són mínimes les seues dades biogràfiques generalment acceptades per la comunitat investigadora. El present article pretén oferir uns fonaments sòlids sobre els quals poder construir la seua biografia. Amb aquesta fi nalitat, es distingeixen primerament les dades contrastades de les que formen part de l'especulació en la historiografia del músic. Finalment s'aporten nous documents que resolen els dubtes sobre la seua identitat i desvelen el seu magisteri en la seu de València.

[en] Two works of music theory from the endings of the 15th Century with the name of author Guillermus de Podio are preserved: the printed Ars musicorum (València, Hagenbach and Hutz, 1495) and the manuscript Enchiridion de principiis musice discipline contra negantes illa et destruentes. Despite the great influence that this musician exerted on Spanish theorists of the 16th Century, there are only few commonly accepted data about his biography. This article pretends to offer solid foundations to build his biography. In first place, verified from speculated data in the historiography of the musician will be distinguished. Finally, new documents will clarify his identity and will reveal his work as master of chant in the catedral of Valencia.
[ca] A partir de les obres teôriques de Juan Bermudo Declaración de Instrumentos musicales (1555) i de Tomás de Santa María Libro llamado Arte de tañer Fantasía (1565) podem obersevar l'evolució del digitat en els instruments de teclat. L'influència de les fonts ibériques del xvi arriba fins els teôrics de finals del s. xviii C. Ph. E. Bach y Wilhelm Marpurg.

[en] Starting from the theoretical works of Juan Bermudo Declaración de Instrumentos musicales (1555) and Tomás de Santa María Libro llamado Arte de tañer Fantasía (1565), we can appreciate the fingering evolution in the keyboard instruments. The influence of the iberian sources from the sixteenth century spreads to the late eighteenth century theorists C. Ph. E. Bach and Wilhelm Marpurg.
[ca] Aquest treball, mante la mateixa línia metodològica, emprada en els meus treballs publicats sobre la Capella de Música de la Catedral de Barcelona, durant tot el segle XVII i la primera meitat del s. XVIII, deis quals n'és continuació. Hi trobareu, dones, molts musics, dels quals ja se n'ha parlat en els precedents treballs, en trobareu de nous i també circumstàncies, unes noves i d'altres semblants que animaren la vida musical de l'esmentada Catedral i n'eren la preocupació del Capítol. Alguns punts, tocants a certes persones o matèries, queden sense resolució final, al present treball. Espero poder-les oferir, en altra col•laboració posterior.

[en] This study is a continuation of my published work concerning the history of the Music Chapel in the Barcelona Cathedral during all of the XVII and the first half of the XVIII centuries, and it is faithful to the methodology I have hitherto employed. You will, therefore, come across many of the musicians I have referred to in my previous articles, as well as some new names, plus novel and similar circumstances that enlivened the musical life of the said Cathedral and which were scrutinized by its Chapter. Some points pertaining to certain persons and matters have been left unanswered in this present study, but which I hope to address at a later stage.
[ca] En aquest article es tracta la relació entre les practiques musicals i la festa. Després de delimitar la idea de festa des d'una perspectiva antropològica, es delineen els principals tipus de manifestacions musicals talment com apareixen a les celebracions festives i s'intenta explicar la rellevància del fet musical en l'àmbit festiu a partir principalment de la estreta complicitat de la música amb les quatre constants que Vittorio Lanternari va formular per entendre la festa: sociabilitat, participació, ritualitat i l'anul•lació temporal i simbòlica de l'ordre.

[en] This article deals with the relationship between music and festive practices. After having delimited the idea of Fiesta from an anthropological point of view, the author traces the main types of different musical manifestations as they appear in festivals and celebrations. The last part of the article seeks to explain the importance of music in festive practices basically through the fact of the extreme complicity of music with the four constants, formulated by Vittorio Lanternari, regarding the idea of Fiesta: sociability, participation, rituality and the temporal and simbolic annulment of order.
[ca] Un manuscrit inèdit sobre la capella de música de la Seu de Manresa, de l' historiador local Joaquim Sarret i Arbós, aporta gran quantitat de dades sobre la capella de música, fundada el 1611, amb informacions sobre el sistema d'elecció, els salaris i les obligacions dels seus mestres i dels corers, així com també una cronologia dels mestres de capella existents des de l'any 1625 (Rnt. Jaume Canyelles) fins al 1919 (Rnt Mariano Torras). Això permet conèixer, a mes dels noms dels mestres de capella i de la seva organització, les seves activitats i el context en el qual es va desenvolupar la capella de música de la Seu a la ciutat de Manresa.

[en] An unpublished manuscript concerning the Music Chapel in the collegiate church in Manresa, written by the local historian Joaquim Sarret i Arbós has provided us with much information about the said chapel, which was founded in 1611, relating to data on the electoral system, salaries and the duties of the maestri di cappella and the choir members as well as a chronology of the incumbent maestri di cappella from the year 1625 (Rev. Jaume Canyelles) until 1919 (Rev. Mariano Torras). We can therefore not only discover the names of the maestri di cappella and their work load, but also their acdvities and the context in which the Music Chapel developed in the collegiate church of the city of Manresa.
[ca] El m&uacute;sic catal&agrave; Josep Masvas&iacute; fou mestre de capella de la Seu de Manresa (1731-1762). Malgrat aquesta llarga estada de 31 anys, tenim poques not&iacute;cies de la seva producci&oacute; musical, doncs nom&eacute;s es conserva un Responsori per les Matines de Nadal (1733) i la informaci&oacute; de varis oratoris sacres que foren cantats a Manresa per la capella de m&uacute;sica de la Seu. Una an&agrave;lisi d&rsquo;aquest nocturn Verbum caro factum est ens mostra les t&egrave;cniques compositives que utilitzava, oferint aix&iacute; un exemple d&rsquo;aquest per&iacute;ode del barroc musical catal&agrave;.

[en] The catalan musician Josep Masvas&iacute; was chapelmaster of Manresa cathedral (1731-1762). In spite of his staying there for a long while (31 years), we still have few records about his musical production. There ist only notice of one Responsory for Christmas&rsquo; matins (1733) and scarce information on several sacred oratories composed by him, performed by the musical chapel of the cathedral in Manresa. The analysis of this nocturne, Verbum caro factum est, shows the compositional techniques he used, and provides us with an example of this concrete period of Catalonian baroque music.
[ca] Analitzarem les representacions de les dones en l'elegia llatina i la cançó dels trobadors. Emprant alguns tòpics literaris aplicats a un corpus, indicarem les seves principals característiques i les interpretarem. Demostrarem la relació entre les cultures llatina i romànica dins la tradició literària i les estructures socials. Oferim un tema que ha passat desapercebut en els estudis literaris a Espanya, encara que aquests gèneres ja han estat estudiats per separat.

[en] We will analyse women's representations in Latin love elegy and troubadour songs. Taking some literary motifs, by means of a corpus, their main characteristics will be pointed out and they shall be interpreted. The relationship between Latin and Romance cultures will be shown both in tradition and social structures. It is our purpose to offer, although these two genres have already been studied separately, a theme that has not been paid much attention in literary studies in Spain.
[ca] S'analitza el pòdcast audiovisual Estirando el chicle com a cas d'èxit parant esment en la connexió del programa amb les seves audiències socials per conèixer si existeixen elements de parasocialitat. S'empra el mètode de l'estudi de cas amb un disseny mixt que combina l'anàlisi del discurs i l'anàlisi de contingut per conèixer: 1) les estratègies discursives utilit-zades per les creadores buscant un efecte de coorientació amb l'audiència i 2) si el fandomexpressa a Youtube l'existència de parasocialitat. Els resultats mostren que les presentado-res fan servir cinc estratègies per ser percebudes com a autèntiques i connectar amb les audiències: l'autorevelació, el subgènere narratiu "després de l'escena", la visibilitat de la salut mental, el rebuig al discurs aspiracional dels influencers i la simulació d'interacció. Quant als indicis de parasocialitat en el fandom, es va trobar que el 63,8% dels comentaris es dirigeix a les presentadores amb familiaritat, el 14,4% dels textos expressa una afectivi-tat pròpia del grup primari i les gratificacions que reconeixen obtenir del pòdcast són entreteniment (46,5%), pertinença a la comunitat (18,9%), autoexpressió (11%), identi-ficació (4,7%) i la millora d'algun aspecte de la seva vida (4,7%).

[en] The Estirando el chicle [Stretching the chewing gum] audiovisual podcast is analyzed as a success story that focuses on the connection between the program and its social audiences to determine whether elements of parasociality exist. The case study method is used, with a mixed design that combines discourse analysis and content analysis to understand: 1) the discursive strategies used by the creators, searching for a co-orientation effect with their audience, and 2) whether fandom expresses the existence of parasociality on You -tube. The results show that the hosts use five strategies to be perceived as authentic and to connect with their audience: self-revelation, the "behind-the-scenes" narrative subgenre, visibility of mental health issues, rejection of the aspirational discourse of influencers, and the simulation of interaction. As regards signs of parasociality among the fandom, it is found that 63.8% of comments address the hosts with familiarity, 14.4% of the texts express affectivity belonging to the primary group, and the gratifications from the pod -cast obtained are entertainment (46.5%), the sense of belonging to the community (18.9%), self-expression (11%), identification (4.7%), and an improvement in some aspect of their life (4.7%).
[ca] L'objectiu d'aquest estudi se centra a analitzar els factors que incideixen en el professorat per utilitzar o descartar la classe inversa (en anglès, flipped learning) com a metodologia, com ara l'àmbit de l'assignatura, l'etapa educativa, el tipus de centre i el nivell de formació contínua. La investigació es basa en un disseny no experimental i quantitatiu de tipus descriptiu i correlacional. S'hi ha emprat un qüestionari ad hoc validat com a instrument de mesura sobre una mostra de 642 docents de diversos centres educatius d'Espanya. Els resultats reflecteixen que la pràctica de la classe inversa com a metodologia didàctica és molt infreqüent. Les causes principals perquè succeeixi així són el desconeixement que pateix el professorat sobre com funciona la metodologia i la manca de recursos tecnicopedagògics existents al centre on imparteix docència. L'ús majoritari que se'n fa es focalitza en les matèries relacionades amb l'àmbit de la filologia i les matemàtiques, dins de l'educació secundària i superior, i amb especial protagonisme dels centres privats i concertats respecte als públics. Així mateix, la formació específica en classe invertida esdevé un factor determinant per a l'aplicabilitat d'aquest procediment, sense importar el nivell de coneixement d'altres metodologies actives.

[en] This study analyses factors that influence teachers' decision to use or rule out flipped learning as a methodology; specifically, the scope of the subject, the educational stage, the type of institution and the level of continuing education. The research is based on a nonexperimental and quantitative descriptive and correlational design. A validated, ad hoc questionnaire was used as a measuring instrument in a sample of 642 teachers from various educational institutions in Spain. The results reflect that the use of flipped learning as a didactic methodology is very rare, mainly due to teachers' lack of knowledge about how the methodology works and the scarcity of techno-pedagogical resources where they teach. Flipped learning is primarily used for teaching topics related to language and mathematics in secondary and higher education, particularly in private and state-funded private schools with respect to public ones. Likewise, specific training in flipped learning was found to be a determining factor for the applicability of the methodology, regardless of the level of training in other active methodologies.
[ca] Dins un marc de lliure mobilitat, les migracions intraeuropees de joves amb estudis han estat definides com a flexibles i sense caràcter durador. Així doncs, la tornada també pot reunir aquestes mateixes característiques. L'objectiu del present article és estudiar el retorn internacional com a procés dinàmic a partir del cas de l'emigració andalusa recent. La investigació és de caràcter qualitatiu i ha estat realitzada a partir d'entrevistes a joves andalusos que van emigrar fa poc al Regne Unit i a França. Els resultats revelen que la decisió de tornar es basa en múltiples factors de caràcter personal, encara que tenir garantida una feina a Espanya n'és una condició essencial. En canvi, la decisió no està presa en base al fet de considerar que la situació hagi millorat a Espanya, sinó que els canvis estan en els joves que tornen, amb més experiència professional, coneixement d'idiomes i més segurs de si mateixos. No es descarten futures mobilitats.

[en] Within a framework of free mobility, intra-European migrations of young people with education have been defined as flexible and unenduring in nature. Therefore the return can also have these same characteristics. This article aims to study the international return as a dynamic process based on the case of recent Andalusian emigration. The qualitative research is based on interviews with young Andalusians who recently emigrated to the United Kingdom and France. The results reveal that the decision to return is based on multiple factors of a personal nature, although having a guaranteed job in Spain is essential. On the other hand, the decision is not based on the consideration that the situation has improved in Spain: the change is in the young people who return, with more professional experience, knowledge of languages and more self-confidence. Future mobility is not ruled out.