[ca] Actualment, el Trastorn de Dèficit d'Atenció i Hiperactivitat (TDAH) és un dels trastorns del neurodesenvolupament infantils més comuns, que pot passar desapercebut fins a l'adolescència, quan comencen les exigències escolars i la necessitat d'adaptació al món adult. Des de l'atenció primerenca, s'emfatitza la necessitat de detectar precoçment les alteracions del desenvolupament, per millorar-ne el pronòstic i la qualitat de vida dels afectats i de la societat. Aquest estudi contempla dos objectius: (1) Afirmar que els adolescents amb TDAH tenen més probabilitat de presentar conductes disruptives en l'àmbit acadèmic; (2) Relacionar si l'atenció precoç en famílies i infants amb TDAH s'associa amb un millor rendiment acadèmic i una disminució de conductes disruptives durant l'adolescència. S'ha fet una revisió sistemàtica de la literatura científica (últims 20 anys) de caràcter qualitatiu, sintetitzant les principals característiques i resultats, des d'una perspectiva psicopedagògica, contemplant els àmbits personal, familiar, escolar i socio-relacional. Els resultats semblen evidenciar que aquest alumnat presenta més dificultats conductuals en l'àmbit escolar i que la detecció i intervenció primerenca pot fomentar una millora del pronòstic. Afirmen que les conductes disruptives són més pròpies de l'alumnat amb patologies conductuals i destaquen la importància d'un acompanyament psicopedagògic. Es conclou que cal una detecció i intervenció precoç amb famílies i infants, per poder-los proporcionar les ajudes i recursos necessaris, intentant evitar un increment de les conductes disruptives i les conseqüències negatives que poden patir, així com una major comprensió de les dificultats. Per verificar les conclusions, caldria un estudi experimental, no contemplat en aquest treball.

[es] Actualmente, el Trastorno de Déficit de Atención e hiperactividad (TDAH) es uno de los trastornos del neurodesarrollo infantiles más comunes, que puede pasar desapercibido hasta la adolescencia, cuando empiezan las exigencias escolares y la necesidad de adaptación al mundo adulto. Desde la atención temprana, se enfatiza la necesidad de detectar precozmente las alteraciones del desarrollo, para mejorar el pronóstico y la calidad de vida de los afectados y de la sociedad. Este estudio contempla dos objetivos: (1) Afirmar que los adolescentes con TDAH tienen más probabilidad de presentar conductas disruptivas en el ámbito académico; (2) Relacionar si la atención temprana en familias y niños con TDAH se asocia con un mejor rendimiento académico y una disminución de conductas disruptivas durante la adolescencia. Se ha hecho una revisión sistemática de la literatura científica (últimos 20 años) de carácter cualitativo, sintetizando las principales características y resultados, desde una perspectiva psicopedagógica, contemplando los ámbitos personal, familiar, escolar y socio-relacional. Los resultados parecen evidenciar que este alumnado presenta más dificultades conductuales en el ámbito escolar y que la detección e intervención temprana puede fomentar una mejora del pronóstico. Afirman que las conductas disruptivas son más propias del alumnado con patologías conductuales y destacan la importancia de un acompañamiento psicopedagógico. Se concluye que hace falta una detección e intervención precoz con familias y niños, para poderlos proporcionar las ayudas y recursos necesarios, intentando evitar un incremento de las conductas disruptivas y las consecuencias negativas que pueden sufrir, así como una mayor comprensión de las dificultades. Para verificar las conclusiones, haría falta un estudio experimental, no contemplado en este trabajo.