[ca] El període d'al-Andalus va introduir una nova religió, poblacions i ordre polític a la Península Ibèrica, així com una sèrie de novetats en els costums, els coneixements mèdics i els aliments disponibles per la dieta, que van arribar a tots els sectors de la societat. La conquesta feudal posterior dels territoris d'al-Andalus també va comportar canvis d'ordre polític, econòmic i social i, en el cas del Regne de València, la coexistència entre la població andalusina, convertida en minoria, i els colons procedents dels regnes cristians. Les comunitats que formaven part d'al-Andalus i les aljames del Regne de València van deixar com a testimoni directe de les seves vides i els processos que van viure els cementiris en els que s'enterraven i les seves restes esquelètiques. Els cementiris no només reflecteixen el ritus funerari i les creences d'una comunitat sinó que també poden ser indicatius de la seva organització social i/o familiar, mitjançant el tipus de tombes que es registren i la seva possible agrupació, i de la permanència d'una població en un territori. D'altra banda, els esquelets són un reflex, esbiaixat, de la població que un dia va viure i com a tal poden ser informatius de la seva distribució paleodemogràfica, la seva ascendència i mobilitat, el seu mode de vida i activitat física, les malalties que patien i la seva dieta. L'objectiu d'aquesta tesi doctoral és caracteritzar dues comunitats que van habitar la Frontera Superior d'al-Andalus, Santa Coloma d'Àger i Balaguer, i una comunitat que va viure com a part d'una aljama mudèjar del Regne de València, Vall d'Uixó, mitjançant les seves restes esquelètiques i el registre funerari dels cementiris on aquestes s'allotjaven. Per realitzar aquesta caracterització, les tres poblacions s'estudien a nivell funerari, antropològic i isotòpic. A més a més, els resultats obtinguts es comparen amb els publicats sobre altres poblacions medievals peninsulars, islàmiques i cristianes, per poder entendre millor les dades que s'han obtingut de cada població. Mitjançant aquest estudi també es vol determinar fins a quin punt les diferències en la religió, els costums i l'accés a recursos, així com el context socioeconòmic, polític i ecològic que hi van influir, van condicionar la salut, el mode de vida i la dieta de les tres poblacions estudiades.

[es] El periodo de al-Andalus introdujo una nueva religión, poblaciones y orden político en la Península Ibérica, así como una serie de novedades en las costumbres, los conocimientos médicos y los alimentos disponibles para la dieta, que llegaron a todos los sectores de la sociedad. La posterior conquista feudal de los territorios de al-Andalus también conllevó cambios de orden político, económico y social y, en el caso del Reino de Valencia, la coexistencia entre la población andalusí, convertida en minoría, y los colonos procedentes de los reinos cristianos. Las comunidades que formaban parte de al-Andalus y las aljamas del Reino de Valencia dejaron como testimonio directo de sus vidas y los procesos que vivieron los cementerios en los que se enterraban y sus propios restos esqueléticos. Los cementerios no solo reflejan el rito funerario y las creencias de una comunidad sino que también pueden ser indicativos de su organización social y/o familiar, mediante el tipo de tumbas que se registran y su posible agrupación, y de la misma perduración de una población en un territorio. Por otro lado, los esqueletos son un reflejo, aunque sesgado, de la población que un día vivió y como tales pueden ser informativos de su distribución paleodemográfica, su ascendencia y movilidad, su modo de vida y actividad física, las enfermedades que padecían y su dieta. El objetivo de esta tesis doctoral es caracterizar dos comunidades que habitaron la Frontera Superior de al-Andalus, Santa Coloma d'Àger y Balaguer, y una comunidad que vivió como parte de una aljama mudéjar del Reino de Valencia, Vall d'Uixó, mediante sus restos esqueléticos y el registro funerario de los cementerios en los que estos se alojaban. Para realizar esta caracterización, las tres poblaciones se estudian a nivel funerario, antropológico e isotópico, y además, los resultados obtenidos se comparan con los publicados sobre otras poblaciones medievales peninsulares, islámicas y cristianas, para poder comprender mejor los datos que se han obtenido de cada población. Mediante este estudio también se pretende determinar hasta qué punto las diferencias en la religión, las costumbres y el acceso a recursos, así como el contexto socioeconómico, político y ecológico que influyeron en estos, condicionaron la salud, el modo de vida y la dieta de las tres poblaciones estudiadas.