[ca] Antecedents i objectius: El Trastorn Obsessivocompulsiu (TOC) és un trastorn notablement heterogeni. Anàlisis de factors han agrupat de manera consistent els símptomes del TOC en diverses dimensions que, de manera diferencial, correlacionen amb diferents característiques biològiques i clíniques. Un cos creixent de dades científiques dóna suport a la idea de que aquesta heterogeneïtat clínica pot ser deguda a una heterogeneïtat etiològica. No obstant això, la major part d'aquest coneixement es basa en estudis fets en adults. Aquesta tesi va investigar 1) l'estabilitat temporal de les dimensions de símptomes del TOC en nens i 2) les característiques demogràfiques i clíniques i la resposta al tractament de nens i adolescents amb obsessions sexuals, una presentació comú i particularment pertorbadora de TOC. Mètodes: Tots els pacients inclosos complien criteris diagnòstics per al TOC i havien estat derivats a una clínica nacional i especialista en TOC en població pediàtrica de Londres, Regne Unit. Els participants van ser avaluats amb una sèrie de mesures aplicades pels clínics i també amb mesures autoadministrades. Estudi 1: La mostra la van conformar 74 participants avaluats en dues ocasions amb una diferència d'entre 1 i 11 anys entre les dues avaluacions (mitjana de 5 anys). Es van utilitzar anàlisis de la variància i models de regressió múltiple per examinar els canvis dins i entre les diferents categories de símptomes i dins i entre les principals dimensions de símptomes. Estudi 2: Tres-cents vuitanta-tres participants van ser avaluats en el moment de l'avaluació clínica inicial i, per aquells pacients tractats a la clínica, l'avaluació es va repetir un cop finalitzat el tractament. Els pacients amb i sense obsessions sexuals es van comparar respecte a les seves característiques sociodemogràfiques i clíniques. Anàlisis de models mixtos de la variància van comparar la resposta al tractament d'ambdós grups. Resultats: Estudi 1: Es van observar canvis dins de categories de símptomes individuals d'obsessions i compulsions en aproximadament el 15%-45% dels casos. El predictor més fort de la presència d'una dimensió de símptomes particular en el seguiment va ser la presència de la mateixa dimensió en la primera avaluació. Els canvis d'una dimensió a una altra van ser poc comuns. Estudi 2: Una quarta part dels pacients va presentar obsessions sexuals actuals. Els participants amb obsessions sexuals tenien símptomes més greus de TOC i estaven significativament més deprimits. Les obsessions agressives i religioses, el pensament màgic, la por de dir certes coses, els rituals de repetició, els jocs supersticiosos, els rituals mentals i la necessitat de comptar, preguntar o confessar van ser més freqüents en el grup amb obsessions sexuals. De manera important, no es van trobar diferències entre els grups en la resposta al tractament. Conclusions: Confirmant treballs similar en adults amb TOC, l'Estudi 1 va mostrar que el contingut dels símptomes del TOC en població pediàtrica és relativament estable en el temps. La majoria dels canvis van ser deguts a la millora clínica/remissió i es van produir dintre de cada dimensió i no entre les dimensions de símptomes. L'Estudi 2 va mostrar que les obsessions sexuals són comuns en el TOC pediàtric i, tot i que poden estar associades a característiques clíniques particulars, no interfereixen amb la resposta al tractament. Els resultats d'aquesta tesi se sumen al creixent cos d'investigació en el TOC pediàtric i contribueixen a una millor comprensió de l'heterogeneïtat del trastorn.

[en] Background & aims: Obsessive Compulsive Disorder (OCD) is a remarkably heterogeneous condition. Factor analyses have consistently grouped OCD symptoms into several dimensions, which differentially correlate with various biological and clinical characteristics. A growing body of scientific data supports the idea that this clinical heterogeneity may be due to etiological heterogeneity. However, the majority of this knowledge has been gathered from adult studies. This thesis investigated 1) the temporal stability of OCD symptom dimensions in children and 2) the demographic and clinical characteristics and treatment response of children and adolescents with sexual obsessions, a common and particularly disturbing presentation of OCD. Methods: All included participants met criteria for OCD and had been referred to a national and specialist OCD clinic for young people in London, United Kingdom. Participants were assessed with a series of clinician and self-administered measures. Study 1: The sample consisted of 74 participants assessed on two separate occasions ranging from 1 to 11 years apart (average 5 years). Analysis of variance and multiple regression models were used to examine changes within and between symptoms and the major symptom dimensions. Study 2: Three-hundred and eighty-three participants were assessed at the time of the initial clinical assessment and, for those treated at the clinic, again after treatment. Patients with and without sexual obsessions were compared on socio-demographic and clinical characteristics. Mixed model analyses of variance compared treatment outcomes in both groups. Results: Study 1: Changes within individual symptom categories of obsessions and compulsions were observed in approximately 15%-45% of the cases. The strongest predictor of the presence of a particular symptom dimension at follow-up was the presence of the same dimension at baseline. Shifts from one dimension to another were rare. Study 2: A quarter of patients had current sexual obsessions. Participants with sexual obsessions had more severe OCD symptoms and were significantly more depressed. Aggressive and religious obsessions, magical thinking, fear of saying certain things, repeating rituals, superstitious games, mental rituals, and the need to tell, ask, or confess were more frequent in the sexual obsessions group. Importantly, no differences in treatment outcome were found between the groups. Conclusions: Confirming similar work in adults with OCD, Study 1 showed that the content of OCD symptoms in young people is relatively stable across time. Most changes were attributable to clinical improvement/remission and occurred within rather than between symptom dimensions. Study 2 showed that sexual obsessions are common in pediatric OCD and, although they may be associated to particular clinical features, they do not interfere with treatment response. The results of this thesis add to the growing body of research in pediatric OCD and contribute to a better understanding of the heterogeneity of the disorder.