[ca] La manca d'aigua és un problema cabdal a moltes regions del món, i es preveu que ha d'empitjorar, tant en el nombre de gent que ho pateix, com en la seva intensitat. Una solució proposada és la regeneració de l'aigua, el qual consisteix a tractar aigua residual fins al punt a què es pot reutilitzar sense perjudici. Un mètode és la recàrrega d'aqüífer gestionada, acoblada al tractament per sòl d'aqüífer (MAR-SAT, per les sigles en anglès), que combinen la capacitat del sòl per a extreure contaminants amb el fet que el mateix sòl pot emmagatzemar aigua durant un temps considerable, i del qual es pot disposar en temps de falta. Per a investigar aquesta solució, s'ha construït una planta pilot a l'estació de depuració d'aigua residual (EDAR) a Palamós (Baix Empordà). El treball que es presenta se centrà en la caracterització hidràulica d'un dels sistemes d'aqüífer artificial a través d'una tomografia hidràulica. S'ha determinat que la conductivitat hidràulica del sistema és uniforme, en un rang de 1-10 m/d, el qual és coherent amb la predicció derivada de la seva relació empírica establerta amb la granulometria, i el classifica com a lleugerament permeable. També fou possible visualitzar la connectivitat hidràulica relativa, determinant que és generalment bona longitudinalment, i dolenta en secció. Per altra banda, un dels mecanismes clau darrere de l'atenuació de contaminants als aqüífers és la degradació de la matèria orgànica a través de reaccions redox. L'oxigen dissolt (OD) és un dels agents oxidants més forts dels que estan típicament disponibles en aquest context i, per aquest motiu, la concentració d'oxigen dissolt fou monitorada a quatre punts de l'aqüífer abans i durant l'execució de la tomografia hidràulica. S'han observat condicions anaeròbies ([OD] < 1 ppm) a tots els punts mostrats, i no s'ha pogut esclarir una relació clara entre la connectivitat hidràulica i el comportament de l'OD.

[es] La falta de agua es un problema importante en muchas regiones del mundo, y se prevé que tiene que empeorar, tanto en el número de gente que lo sufre, como en su intensidad. Una solución propuesta es la regeneración del agua, el cual consiste en tratar agua residual hasta el punto a que se puede reutilizar sin perjuicio. Un método es la recarga de acuífero gestionada, acoplada al tratamiento por suelo de acuífero (MAR-SAT, por las siglas en inglés), que combinan la capacidad del suelo para extraer contaminantes con el hecho que el mismo suelo puede almacenar agua durante un tiempo considerable, y del cual se puede disponer en tiempo de falta. Para investigar esta solución, se ha construido una planta piloto en la estación de depuración de agua residual (EDAR) en Palamós (Baix Empordà). El trabajo que se presenta se centró en la caracterización hidráulica de uno de los sistemas de acuífero artificial a través de una tomografía hidráulica. Se ha determinado que la conductividad hidráulica del sistema es uniforme, en un rango de 1-10 m/d, el cual es coherente con la predicción derivada de su relación empírica establecida con la granulometría, y lo clasifica como ligeramente permeable. También fue posible visualizar la conectividad hidráulica relativa, determinando que es generalmente buena, longitudinalmente, y mala en sección. Por otro lado, uno de los mecanismos clave detrás de la atenuación de contaminantes en los acuíferos es la degradación de la materia orgánica a través de reacciones redox. El oxígeno disuelto (OD) es uno de los agentes oxidantes más fuertes de los que están típicamente disponibles en este contexto y, por este motivo, la concentración de oxígeno disuelto fue monitorizada en cuatro puntos del acuífero antes y durante la ejecución de la tomografía hidráulica. Se han observado condiciones anaerobias ([OD] < 1 ppm) en todos los puntos mostrados, y no se ha podido esclarecer una relación clara entre la conectividad hidráulica y el comportamiento del OD