[ca] El món contemporani està sent sacsejat per processos disruptius que aparentment escapen al nostre control. A les tensions derivades de la crisi de l'hegemonia occidental en un món cada cop més multipolar se suma la clara constatació que estem arribant al límit de la sostenibilitat planetària. La necessitat de fer front a la transició energètica en un context d'escassetat de recursos s'agreuja per la crisi climàtica i la multiplicació de conflictes bèl·lics, que provoquen moviments massius de població depauperada. Com a conseqüència, les tensions geoestratègiques es manifesten a totes les escales territorials, tant supra com subestatals. La sobirania –la capacitat de decidir de manera efectiva sobre un territori i una població determinades–, i la manera d'entendre les comunitats polítiques més enllà i ençà de l'Estat-nació, tornen a ser al centre del debat públic. I és que aquests processos, tot i ser caòtics, no són fenòmens naturals. Són conseqüència de decisions conscients que la majoria de vegades escapen al control democràtic. En efecte, aquesta incertesa global està sent gestionada a esquenes de la ciutadania i supera gairebé sempre les capacitats dels governs nacionals. Aquest doble dèficit és una de les principals causes de la conflictivitat (post)nacional al segle XXI. El monogràfic parteix de la constatació d'aquesta deriva desmocratitzadora a escala planetària i analitza diverses alternatives teòriques i pràctiques que aspiren, no només a contenir aquesta deriva, sinó a invertir les tendències autoritàries que agreugen la desigualtat, la restricció de drets i llibertats i la expropiació de la sobirania popular a totes les escales de decisió.

[en] The contemporary world is being shaken by disruptive processes that are seemingly beyond our control. In addition to the tensions arising from the crisis of Western hegemony in an increasingly multipolar world, there is the clear realization that we are reaching the limits of planetary sustainability. The need to face the energy transition in a context of resource scarcity is aggravated by the climate crisis and the multiplication of armed conflicts that provoke massive movements of impoverished populations. As a result, geostrategic tensions are manifesting themselves at all territorial scales, both supra- and sub-state. Sovereignty, the capacity to effectively decide over a given territory and population and the way of understanding political communities beyond and beyond the nation-state, are once again at the center of public debate. The fact is that these processes, although chaotic, are not natural phenomena. They are the consequence of conscious decisions that most of the time escape democratic control. Indeed, this global uncertainty is being managed behind the backs of citizens and almost always exceeds the capacities of national governments. This double deficit is one of the main causes of (post)national conflict in the 21st century. The monograph starts from the observation of this de-democratizing drift on a planetary scale and analyzes various theoretical and practical alternatives that aspire not only to contain this drift, but also to reverse the authoritarian tendencies that are aggravating inequality, the restriction of rights and freedoms and the expropriation of popular sovereignty at all levels of decision-making.