BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article vol posar en relleu la relació no fàcil entre els ofi cials de la Governació a València i els diputats del General del Regne de València durant la dècada dels anys noranta en el regnat de Ferran el Catòlic. De fet, no és un cas únic. Tots sabem que entre 1487 i 1488 Ferran II va intervenir en el nomenament de diputats i comptador del braç nobiliari tant en la Diputació valenciana com en la catalana i en l'aragonesa. I també coneixem que fi ns a la introducció del sistema d'insaculació en aquestes tres institucions la normalitat —és un dir— no tornà a totes elles. Durant aquest parèntesi problemes de jurisdicció civil i criminal en el cas valencià foren reiteratius, amb signes jurídics, administratius i fi ns i tot violents. Varen ser uns enfrontaments pel poder al regne entre la Governació reial i la Diputació del General. Un fet que a un altre nivell sembla que va tenir ressò en el cas català, com es desprèn d'aquest treball. I no tan sols era una qüestió política, sinó que també hi havia aspectes econòmics, en el cobrament de tot tipus d'impostos i en el rebuig de fer-ho per part de moltes vil·les reials, com va ser el cas de les Barraques dels Reials. Una qüestió que es veu amb molta claredat en el document que es publica íntegre com a apèndix.

[es] Este artículo pone de relieve la relación, que no fue fácil, entre los ofi ciales de la Gobernación de Valencia y los diputados del General del Reino de Valencia durante la década de 1490 en el reinado de Fernando el Católico. No fue un caso aislado. Como se sabe, en 1487 y 1488 el rey intervino en el nombramientode diputados y contadores del brazo noble en la Diputación valenciana y asimismo en la catalana y en la aragonesa. También es sabido que la normalidad —si es que la hubo— no volvió a estas tres instituciones hasta la introducción en ellas del sistema insaculatorio. Durante este paréntesis, los problemas de jurisdicción civil y criminal se repitieron en el caso valenciano, con facetas jurídicas, administrativas e incluso de violencia. Se trataba de enfrentamientos entre la Gobernación real y la Diputació del General por el poder en el reino, aspecto que, a otros niveles, parece haber tenido repercusiones en Cataluña, según se desprende de este artículo. Y no era sólo una cuestión política, sino que también tenía aspectos económicos, en el cobro de todo tipo de impuestos y en el rechazo a pagarlos por parte de muchas ciudades reales, como fue el caso de Les Barraques dels Reials. Es una cuestión que queda claramente de manifiesto en el documento que se publica íntegro como apéndice.
[ca] Acabada la Guerra de Successió, la gran majoria dels oficials de l'exèrcit austracista que van aconseguir escapar de l'hostigament fi lipista van acabar refugiantse en els dominis de l'emperador Carles VI. Francesc Busquests i Mitjans, pagès benestant que en el decurs de la guerra va arribar al grau de coronel, va ser un d'ells. L'estudi dels seus anys d'exili i de les vicisituds per les que va pasar juntament amb molts dels oficials de l'exèrcit vençut pretén apropar-se a la vida d'aquest grup, particularment per terres italianes i austríaques, i a les conseqüències que per a ells van tenir el tractat de pau de 1725 i la posterior pèrdua de Nàpols i Sicilia patida per l'Emperador el 1734, any en què Busquests va morir a Viena. L'article, tot describint el sistema funerari de la capital austríaca durant aquella època, aporta informació d'arxiu sobre els funerals i l'enterrament de què Busquests va ser objecte i estudia també les seves últimes voluntats i l'execució testamentària pels seus marmesors, companys austracistes exiliats.

[es] Acabada la guerra de Sucesión española, la gran mayoría de oficiales del ejército austracista que lograron escapar del acoso fi lipista acabaron refugiándose en los dominios del emperador Carlos VI. Francesc Busquets i Mitjans, payés hacendado que en el curso de la guerra alcanzó el empleo de coronel, fue uno de ellos. El estudio de sus años de exilio y de las vicisitudes que tuvo que afrontar junto con muchos de los ofi ciales del ejército vencido, pretende un acercamiento a la vida de este grupo de refugiados, particularmente por tierras italianas y austríacas, y a las consecuencias que para ellos supusieron la firma del tratado de paz de 1725 y la posterior pérdida para el Emperador de Nápoles y Sicilia en 1734, año en que Busquets murió en Viena. El artículo, tras describir el sistema funerario de la capital austríaca durante esa época, aporta información de archivo, sobre los funerales y el entierro dispensados a Busquets, y hace también un estudio de sus últimas voluntades, así como de la eejecución testamentaria por sus albaceas, compañeros austracistas exiliados.
[ca] A partir d'una aproximació de camp qualitativa, en diàleg amb l'experiència de l'investigador com a treballador social a l'àmbit de la salut, s'exploren els factors socioculturals que expliquen i signifiquen les soledats de les persones grans en els processos d'hospitalització. Els resultats apunten que la pèrdua de funcionalitat subjacent a alguns processos de salut-malaltia, i la conseqüent necessitat d'una major cura social, es converteixen en una conjuntura a través de la qual la soledat pot fer-se palesa, escenificant-se, de vegades, en els processos d'hospitalització. La crisi del model de cures s'ha situat com un marc explicatiu sobre el qual aquestes experiències individuals transcendeixen el subjecte, reconeixent-ne la dimensió política i social.

[es] A partir de una aproximación cualitativa, se exploran los factores socioculturales que explican y significan las soledades de algunas personas mayores. Los resultados apuntan a que la pérdida de funcionalidad subyacente a algunos procesos de salud-enfermedad, y la consecuente necesidad de un mayor cuidado social que no siempre puede ser satisfecha, se convierten en una coyuntura a través de la cual la soledad puede hacerse patente, escenificándose, en ocasiones, en los procesos de hospitalización. La crisis de los cuidados se ha situado como un marco explicativo sobre el que estas experiencias individuales trascienden al sujeto, reconociendo su dimensión política y social.
[ca] L'article explora les possibilitats de la metodologia de l'aprenentatge-servei en la seva aplicació als estudis superiors de les arts. Per això, presenta els resultats obtinguts d'una recerca realitzada en la Universitat de Barcelona, en la qual es van prendre com a exemple les experiències d'aprenentatge-servei de cinc països llatinoamericans: México, Costa Rica, Venezuela, Argentina i Chile. L'article justifica l'objecte d'estudi i descriu la metodologia utilitzada.

[es] El artículo explora las posibilidades de la metodología del aprendizaje-servicio en su aplicación a los estudios superiores de las artes. Para ello, presenta los resultados obtenidos de una investigación realizada en la Universidad de Barcelona, en la que se tomaron como ejemplo las experiencias de aprendizaje-servicio de cinco países latinoamericanos: México, Costa Rica, Venezuela, Argentina y Chile. El artículo justifica el objeto de estudio y describe la metodología utilizada.
[ca] Aquest article discuteix les diferències entre la lectura entesa com una activitat de recepció i la lectura entesa com una activitat crítica. A partir d'una revisió de les propostes de Wolfgang Iser, Hans Robert Jauss i Stanley Fish, aquest assaig argumenta que la condició de possibilitat de la lectura crítica és la negativa a rebre el text literari, per la qual cosa ha d'elaborar el seu propi objecte d'estudi amb l'objectiu de produir un discurs crític. D'aquesta manera, els estudis literaris han de pensar-se no com un examen d'un text literari, sinó com una anàlisi d'un acte de lectura.

[es] El artículo discute las diferencias entre la lectura entendida como una actividad de recepción y la lectura entendida como una actividad crítica. A partir de una revisión de las propuestas de Wolfgang Iser, Hans Robert Jauss y Stanley Fish, este ensayo argumenta que la condición de posibilidad de la lectura crítica es la negativa a recibir el texto literario, por lo que debe elaborar su propio objeto de estudio con el objetivo de producir un discurso crítico. De esta manera, los estudios literarios deben pensarse no como un examen de un texto literario, sino como un análisis de un acto de lectura.
[ca] Els processos a Alonso Ramírez de Prado i a Pere Franquesa van ser el primer atac efectiu al poder del duc de Lerma i van representar un moment crucial en els vint anys del govern del favorit de Felip III. Vinculades als dos acusats principals, altres persones van haver de declarar devant els jutges sobre les seves accions i les seves relacions amb els membres principals de la facció dominant a la cort. A més dels familiars i clients d'ambdós secretaris, també es van veure involucrats en les pesquises sis ofi cials de la Secretaria d'Estat, que havien mantingut una estreta col·laboració amb Franquesa durant els anys anteriors. De l'anàlisi de les acusacions substanciades contra ells i de les respostes dels seus advocats defensors sorgeix una veritable xarxa de corrupció, que unia la cort amb les principals ciutats mediterrànies, en particular Ciutat de Mallorca, Palerm i Nàpols. Aquests processos, per tant, són una mostra més de l'extensió del poder de Lerma i de la seva habilitat en exercir infl uència sobre diverses àrees i sobre els grups dirigents dels dominis de la Monarquía dels Àustries.

[es] Los procesos a Alonso Ramírez de Prado y a Pedro Franqueza y verdadero ataque al poder del duque de Lerma y representaron un mo-mento crucial en los veinte años de gobierno del favorito de Felipe III. Vinculadas a los dos principales acusados, otras personas tuvieron que declarar ante los jueces acerca de sus acciones y de sus relaciones con los principales miembros de la facción dominante en la corte. Además de los familiares y clientes de los dos secretarios, también estuvieron involucrados en las pesquisas seis ofi ciales de la Secretaría de Estado que habían mantenido una estrecha colaboración con Franqueza en los años anteriores. Del análisis de las acusaciones que se vertieron contra ellos y de las respuestas presentadas por los abogados de la defensa, surge una verdadera red de corrupción, que unía la corte con las principales ciudades mediterráneas, en particular Palma de Mallorca, Palermo y Nápoles. Por lo tanto, estos procesos son una prueba más del poder de Lerma y de su habilidad para extender su infl uencia a diversas áreas y sobre los grupos dirigentes de los diversos territorios de la monarquía de los Austrias.
[ca] La Cega és un el col·lectiu d'advocats/des populars, que va començar a funcionar l'any 2007 a l'Argentina. El nostre col·lectiu es va formar a partir de les experiències de militància estudiantil en la facultat de Dret, de la universitat de La Plata, quan discutíem sobre el nostre rol professional i ens trobem amb la necessitat de pensar com posar les eines jurídiques, amb les quals ens havíem format en la universitat, al servei de les organitzacions socials i del camp popular.

[es] La Ciega es un el colectivo de abogadxs populares, que comenzó a funcionar en el año 2007 en Argentina. Nuestro colectivo se formó a partir de las experiencias de militancia estudiantil en la facultad de Derecho, de la Universidad de La Plata, cuando discutíamos acerca de nuestro rol profesional y nos encontramos con la necesidad de pensar cómo poner las herramientas jurídicas, con las que nos habíamos formado en la universidad, al servicio de las organizaciones sociales y del campo popular.
[ca] Molts col·lectius minoritzats tenen barreres per accedir a diferents espais de la vida diària com els estudis, el treball, el lleure o les relacions socials. Quan es reclama interseccionalitat, rarament s'hi inclouen les condicions de discapacitat i dins d'aquestes, les neurodivergències. El capacitisme fa referència a la violència social i normalitzada, que sobrevalora determinats funcionaments i n'infravalora d'altres, fomentant, cap a aquests darrers, prejudicis, estigma, discriminació i exclusió. Aquest article narra com el capacitisme influeix en les persones amb trastorn de dèficit d'atenció i hiperactivitat –(T)DAH–. Actualment, hi ha molta desinformació sobre el (T)DAH, reproduint-se diferents mites a la comunitat sanitària i altres espais socials. En aquest article es ressalten tant els mites com la importància de conèixer i aplicar el model de la neurodiversitat, actualitzar-se com a professionals i persones sobre el (T)DAH i qüestionar les barreres i privilegis presents en el nostre context sociocultural. Al llarg del mateix, es pot reflexionar sobre actituds i metodologies de la vida diària, que fomenten dinàmiques d'exclusió cap a persones (T)DAH. PARAULES CLAU: TDAH; inclusió; salut; &nbsp;capacitisme; neurodiversitat.

[es] Muchos colectivos minorizados tienen barreras para el acceso a diferentes espacios de la vida como los estudios, el trabajo, el ocio o las relaciones sociales. Cuando se reclama interseccionalidad, raramente se incluyen las condiciones de discapacidad y dentro de éstas, las neurodivergencias. El capacitismo hace referencia a la violencia social y normalizada, que sobrevaloriza determinados funcionamientos e infravalora otros, fomentando, hacia estos últimos, prejuicios, estigma, discriminación y exclusión. Este artículo narra cómo el capacitismo influye a las personas con Trastorno de Déficit de Atención e Hiperactividad –(T)DAH-. En la actualidad, hay mucha desinformación sobre el (T)DAH, reproduciéndose diferentes mitos en la comunidad sanitaria y otros espacios sociales. En este artículo se resaltan tanto los mitos como la importancia de conocer y aplicar el modelo de la neurodiversidad, actualizarse como profesionales y personas sobre el (T)DAH y cuestionar las barreras y privilegios presentes en nuestro contexto sociocultural. A lo largo del mismo, se puede reflexionar sobre actitudes y metodologías de la vida diaria, que fomentan dinámicas de exclusión hacia personas (T)DAH. PALABRAS CLAVE: TDAH; inclusión; salud; capacitismo; neurodiversidad.
[ca] L'aprenentatge de la lectura és un procés que s'inicia sovint abans de l'entrada a l'escola, però és en aquesta on de manera sistemática s'inverteixen recursos i dedicació especialitzada per afavorir-ne l'apropiació. L'article examina els inicis del camí que porta a ser lector autònom, posant atenció a les característiques del nostre sistema d'escriptura, la comprensió de les quals és imprescindible per a progressar en l'aprenentatge. Es descriuen a grans trests les diverses fases per les que passen els lectors debutants, que han de ser conegudes pels mestres que proporcionen l'ajuda imprescindible en el procés d'aprenentatge, i s'ofereixen uns paràmetres generals per a dissenyar l'ensenyança.

[es] El aprendizaje de la lectura es un proceso que se inicia a menudo antes de la entrada a la escuela, pero es en esta donde de manera sistemática se invierten recursos y dedicación especializada para favorecer su apropiación. El artículo examina los inicios del camino que lleva a ser lector autónomo, poniendo atención a las características de nuestro sistema de escritura, la comprensión de las cuales es imprescindible para progresar en el aprendizaje. Se describen a grandes rasgos las diversas fases por las que pasan los lectores debutantes; fases que los maestros deben conocer ya que son los que proporcionan la ayuda imprescindible en el proceso de aprendizaje, y se ofrecen unos parámetros generales para diseñar la enseñanza.
[ca] Aquest assaig té el propòsit d'establir una relació d'intertextualitat hipotètica entre "L'origen de l'obra d'art" (1935-1936) de Martin Heidegger i l'obra Atrabiliarios (1992/2004) de l'artista colombiana Doris Salcedo. Si bé no existeixen actualment proves explícites de que Heidegger hagi format part constitutiva de la biblioteca de l'artista, el rumb d'aquesta anàlisi permetrà inferir que la interacció de Salcedo respecte a la teoria de l'art de Heidegger és versemblant. Aquesta anàlisi argumentarà que la interacció versemblant, tal com és materialitzada a Atrabiliarios, no suposa una simple refracció o un cas il·lustratiu de la teoria estètica heideggeriana, sinó un distanciament crític dels seus pressupostos filosòfics.

[es] Este ensayo tiene el propósito de establecer una relación de intertextualidad hipotética entre "El origen de la obra de arte" de Martin Heidegger y la obra Atrabiliarios (1992/2004) de la artista colombiana Doris Salcedo. Si bien no existen actualmente pruebas explícitas de que Heidegger haya formado parte constitutiva de la biblioteca de la artista, el derrotero de este análisis permitirá inferir que la interacción de Salcedo para con la teoría del arte de Heidegger es verosímil. El presente análisis argüirá que esta interacción verosímil, tal como es materializada en Atrabiliarios, no supone una refracción o una encarnación iterativa de la teoría heideggeriana, sino un distanciamiento crítico de sus presupuestos filosóficos.
[ca] Els llibres de registre d'ingressos de l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona constitueixen una font documental inestimable capaç de proporcionar dades sobre migracions d'abast supracomarcal (atès que acollia pacients d'arreu) i amb continuïtat en el temps (atès que el centre es va fundar a principis del segle XV). El 1641 va resultar el més terrible dels anys de la Guerra de Separació i va comportar el desplaçament cap a Barcelona de milers de refugiats de les castigades comarques meridionals (Camp de Tarragona, Conca de Barberà, Priorat i Baix Penedès, corresponents a les vegueries de Tarragona, Montblanc i Vilafranca del Penedès). A partir de seleccionar els pacients ingressats que va registrar aquell centre hospitalari barceloní el 1641 procedents d'aquesta zona, es pot extrapolar la dinàmica migratòria que aquella guerra va provocar. Es procedeix a l'anàlisi percentual de sexes, estats, procedències, edats, condicions laborals i estacionalitat en els ingressos. Les dades obtingudes contribueixen a modelar el perfil del refugiat de guerra durant la contesa dels Segadors. Així mateix, presenten una metodologia vàlida per aplicar a altres períodes, altres guerres i altres zones del país.

[es] Los libros de registro de ingresos del Hospital de la Santa Creu de Barcelona, constituyen una fuente documental inestimable, capaz de proporcionar datos sobre migraciones de alcance supracomarcal (puesto que acogía pacientes de todas partes) y con continuidad en el tiempo (puesto ya que el centro se fundó a principios del siglo xv). El año 1641 resultó ser el más terrible de los años de la guerra de Separación y comportó el desplazamiento hacia Barcelona de miles de refugiados de las castigadas comarcas meridionales (Campo de Tarragona, Conca de Barberá, Priorato y Bajo Penedés, correspondientes a las veguerías de Tarragona, Montblanc y Vilafranca del Penedés). En base a seleccionar los pacientes ingresados que registró aquel centro hospitalario barcelonés en 1641 procedentes de esta zona, se puede extrapolar la dinámica migratoria que provocó aquella guerra. Se procede al análisis porcentual de: sexo, procedencias, edades, estados, condiciones laborales y estacionalidad en los ingresos. Los datos obtenidos contribuyen a modelar el perfil del refugiado de guerra durante la contienda dels Segadors. Así mismo, presentamos una metodología válida para aplicar a otros períodos, otras guerras y otras zonas del país.
[ca] Aquest article explora el potencial pedagògic d'un projecte dut a terme entre aprenents de català com a segona llengua i parlants nadius de català mitjançant l'ús de l'aplicació digital Instagram dins d'un context universitari. Es tracta d'un projecte paral·lel a les classes presencials de llengua que combina la fotografia i la producció escrita i que fa que el procés d'aprenentatge siga més enriquidor i directe i estigui més vinculat al món real. Els objectius principals d'aquest projecte són, d'una banda, fomentar la interacció i el contacte dels aprenents de català amb els parlants nadius i millorar-ne així la competència comunicativa, i de l'altra, introduir els dos grups a aspectes socioculturals de les dues cultures per ajudar-los a assolir d'una manera més directa la competència intercultural. Les dades obtingudes porten llum sobre les formes d'interacció a distància amb els parlants nadius i també sobre la idoneïtat de la xarxes socials per a activitats col·laboratives dins d'un marc universitari.

[es] El presente artículo explora el potencial pedagógico de un proyecto realizado entre estudiantes de catalán como segunda lengua y hablantes nativos de catalán mediante el uso de la aplicación digital Instagram en un contexto universitario. Se trata de un proyecto paralelo a las clases presenciales de lengua que combina la fotografía y la producción escrita y que hace que el proceso de aprendizaje sea más enriquecedor y directo y esté más vinculado al mundo real. Los objetivos principales de este proyecto son, por un lado, fomentar la interacción y el contacto de los estudiantes de catalán con los hablantes nativos y mejorar así la competencia comunicativa, y por otro, introducir a los dos grupos aspectos socioculturales de las dos culturas para ayudarles a lograr de manera más directa la competencia intercultural. Los datos obtenidos en este estudio arrojan luz sobre las formas de interacción a distancia con los hablantes nativos y también sobre la idoneidad de las redes sociales para las actividades colaborativas dentro de un marco universitario.
[ca] El grup de recerca en innovació docent de la Universitat de Barcelona GIDTAAVE va organitzar la Segona Conferència Internacional en Experiències d'Aprenentatge Actiu en Educació Superior que es va fer en línia el 5 de novembre del 2021. L'objectiu de la conferència va ser proporcionar un fòrum per a la recerca d'alta qualitat en la innovació docent en educació superior, centrant-se en les metodologies d'aprenentatge actiu. L'esdeveniment va suposar una excel·lent oportunitat perquè professors de diferents universitats discutissin el seu treball en un ambient distès i desenvolupessin relacions de col·laboració a llarg termini. Concretament, es van presentar dotze ponències d'autors de diferents universitats espanyoles (Universitat de Salamanca, Universitat de Cantàbria, Universitat de Navarra, Universitat Rey Juan Carlos o Universitat Carlos III de Madrid, per citar-ne algunes), que van tenir l'oportunitat de compartir les seves experiències amb altres col·legues. Després de cada sessió, es van organitzar debats fructífers entre els participants. La ponència convidada de la conferència, titulada "Quins són els obstacles per a l'aprenentatge actiu en economia?", la va impartir Steven Proud, que actualment és director d'estudis de grau i lector en Educació Econòmica a l'Escola d'Economia de la Universitat de Bristol.

[es] El grupo de investigación en innovación docente de la Universitat de Barcelona GIDTAAVE organizó la 2ª Conferencia Internacional en Experiencias de Aprendizaje Activo en Educación Superior que se celebró online el 5 de noviembre de 2021. El objetivo de la conferencia fue proporcionar un foro para la investigación de alta calidad en la innovación docente en Educación Superior, centrándose en las metodologías de aprendizaje activo. El evento supuso una excelente oportunidad para que profesores de diferentes universidades discutieran su trabajo en un ambiente distendido y desarrollaran relaciones de colaboración a largo plazo. Concretamente, se presentaron doce ponencias de autores de diferentes universidades españolas (Universidad de Salamanca, Universidad de Cantabria, Universidad de Navarra, Universidad Juan Carlos I o Universidad Carlos III, por citar algunas) que tuvieron la oportunidad de compartir sus experiencias con otros colegas. Cada sesión fue seguida de fructíferos debates entre los participantes. La ponencia invitada de la Conferencia fue impartida por Steven Proud, que actualmente es el director de los Estudios de Grado y Lector de Educación Económica en la Escuela de Economía de la Universidad de Bristol. Steven Proud impartió una ponencia muy interesante titulada ¿Cuáles son los obstáculos para el aprendizaje activo en economía?