BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] En aquest article mostrem les novetats semàntiques no recopilades pels diccionaris de referència (DIEC2, DDLC, DNV i DCVB) que s'han trobat en el diccionari de la natura de l'obra literària d'Enric Valor (DOLEV-Natura). Tot açò s'ha fet amb l'ajuda de les eines del Corpus Informatitzat Multilingüe de Textos Antics i Contemporanis (CIMTAC) de l'ISIC-IVITRA, cosa que ens ha permés confeccionar el corpus de l'obra literària d'Enric Valor (COLEV).

[en] This article shows the semantic neologisms hitherto not compiled in reference dictionaries (DIEC2, DDLC, DNV and DCVB) which have been found in the dictionary of the nature of the literary work by Enric Valor (DOLEV-Nature). This has been achieved with the help of the tools of the Corpus Informatitzat Multilingüe de Textos Antics i Contemporanis (CIMTAC) by ISIC-IVITRA. These tools allowed us to compile the corpus of the literary work by Enric Valor (COLEV).
[ca] En aquest treball analitze el conjunt de miracles marians inclosos per Miquel Peres en La vida de la sacratíssima Verge Maria (València, N. Spindeler, 1494). Aquest conjunt de miracles no només destaca per la funcionalitat concreta que adquireixen en l'estructura de l'obra, sinó perquè, a més, aquests mostren unes característiques determinades que els allunyen de les col·leccions de miracula marians, ja que no presenten alguns dels trets més significatius del gènere. Els miracles de Miquel Peres constitueixen una mostra de la transformació i la secularització del gènere, i ens parlen dels nous usos que se'n deriven i dels nous lectors a qui s'adrecen.

[en] In this paper I discuss the whole of Marian miracles included by Miquel Peres in La vida de la sacratíssima Verge Maria (Valencia, N. Spindeler, 1494). This set of miracles not only highlights the specific functionality acquired in the structure of the work, but it also incorporates certain characteristics that differentiate them from collections of Marian miracula, as they lack of some of the most significant features of the genre. Miquel Peres miracles are evidence of the transformation and secularization of the genre, and they show new uses and new readers whom are addressed to.
[ca] L'article se centra en la figura del bandoler Jaime Alfonso, conegut com el Barbut i la seua presa de partit pel bàndol realista durant la guerra civil de 1822-23. Després que les noves autoritats liberals es negaren a indultar-ho, Alfonso va entrar en un procés de politització de les seues accions, compaginant la seua activitat delictiva amb la defensa de la religió i del "bon monarca", amb les quals les va legitimar. Va participar en xocs militars que van sembrar la inquietud en la zona limítrof entre les províncies d'Alacant i Múrcia, centrats particularment a Oriola, epicentre de la rebel·lió realista.

[en] This paper focuses on the figure of the bandit Jaime Alfonso, known as el Barbut and his party for the realistic side during the civil war of 1822-23. After the new liberal authorities refuse to pardon him, Alfonso entered into a process of politicization of his actions, combining his criminal activity with the defense of religion and the "good monarch", which legitimized them. He participated in military clashes that disturbed in the border area between the provinces of Alicante and Murcia, particularly focused on Orihuela, epicenter of the realistic rebellion.
[ca] Les novel·les de David Castillo que tenen per protagonista a Dani Cajal –El cel de l'infern (1999), No miris enrere (2001) i El tango de Dien Bien Phu (2020)– ens permeten resseguir la memòria de l'anarquisme des de la Guerra Civil fins a la transició democrática, tot establint una línia de continuïtat que il·lumina un aspecte potser no prou estudiat dins del moviment de recuperació de la memòria històrica.

[en] David Castillo's novels starring Dani Cajal –El cel de l'infern (1999), No miris enrere (2001) i El tango de Dien Bien Phu (2020)– allow us to trace the memory of anarchism from the Civil War to the democratic transition, establishing a line of continuity that illuminates an aspect perhaps not sufficiently studied within the movement of recovery of historical memory.
[ca] L'any 1933, en ple periode feixista, el poeta avantguardista català J. V. Foix (1893-1987) visità amb la seua esposa la V Triennal d'arquitectura de Milà. Es tractava d'un viatge prou llarg que, a més de Milà, inclogué, pel que sabem, ciutats d'Itàlia i de Iugoslàvia, com ara Florència, Trieste, Roma, Venècia i Ljubljana. El motiu del desplaçament era l'assistència a l'XIé Congrés Internacional del PEN-Club que se celebrà en la primavera del 1933 a Dubrovnik (població per al nom de la qual Foix prefería fer servir el nom llatí de Ragusa). Aquell viatge motivà un article específic sobre l'arquitectura de la Triennal al diari "La Publicitat", però també diverses referencies posteriors, tant en l'obra periodística com poètica de Foix. Una especial significació tingué el llibre d'articles preparat pel mateix Foix "Mots i maons o a cascu el seu" (1971). En aquest assaig, escrit per professors de la Universitat d'Alacant i del Politècnic de Milà, s'analitza la visió que Foix tenia de l'arquitectura del Moviment Modern, situant-la en relació al seu esperit avantguardista i d'avançada; s'intenten establir dates, llocs i edificis vistos per Foix en aquell viatge; i es conclou subratllant que la proximitat entre Milà i Barcelona que es donà amb intensitat els anys cincuanta i seixanta del segle XX troba en aquest episodi poc conegut de l'època d'entreguerres un antecedent remarcable per a la cultura arquitectònica i literària catalana.

[en] In 1933, during the fascist period in Italy, the avant-garde Catalan poet J. V. Foix (1893-1987) visited the V Triennale di Architettura di Milano with his wife. As far as we know, this was a long trip which, apart from Milan, included stays in Yugoslavian and Italian cities like Florence, Trieste, Rome, Venice and Ljubljana. The reason for the journey was to attend the 11th International Congress of the PEN-Club which was held in spring 1933 in Dubrovnik, a town which Foix preferred to call by its Latin name Ragusa. That trip was the source of a monographic article about the architecture of the Triennale published in the newspaper "La Publicitat", but it was also the source of later references both in his journalistic and poetic works. The book of articles prepared by Foix himself "Mots i maons o a cascú el seu" (1971) - that we can translate as "Bricks and Words or each to their own" - would have a special significance. This essay, written by lecturers from Alicante University ant the Polytechnic of Milan, analyzes Foix vision of the architecture of the Modern Movement, placing it in the context of his profound avant-garde and advanced spirit. It aims to establish the facts, places and buildings visited by Foix during that trip. The conclusion is that this little known episode between the wars was a remarkable antecedent for the proximity between Milan and Barcelona, which was so intense in the fifties and sixties, and had a great influence on Catalan culture and architecture.
[ca] Adela Margot fou una cupletista d'origen madrileny que va obtindre especial rellevància a València entre els anys 1911 i 1919, amb un ressò que ha perviscut fins a l'actualitat. L'estudi explora la idea que l'èxit de l'artista es va articular al voltant del conflicte sobre els espectacles que va enfrontar a les diferents ideologies polítiques presents aquell moment. A través de la figura de la Margot es va personalitzar la lluita per l'hegemonia discursiva d'allò considerat moralment desitjable en relació amb l'erotisme en escena, un protagonisme que va col·laborar en la popularització massiva del cuplet entre públic de la regió. Al mateix temps, Margot va recollir i va saber explotar els escàndols que esdevingueren al seu voltant per a mantindre l'estatus artístic mentre s'adaptava a les exigències dels canvis en els models femenins artístics de l'època. A través de la reconstrucció del recorregut biogràfic de l'artista, l'article aborda qüestions relatives a les dinàmiques de construcció de la celebritat local en interacció amb els discursos i productes culturals de l'entorn, participant en la comprensió global del fenomen de les estrelles en el gènere del cuplet.

[en] Adela Margot, a cupletista born in Madrid, enjoyed special relevance in Valencia from 1911 to 1919, with a certain repercussion that has remained to date. Margot's performances confronted the different political ideologies of the time. This study explores the idea that the figure of Margot personalized the struggle for the discursive hegemony of what was considered morally desirable in relation to eroticism on stage. Said prominence contributed to the popularization of the cuplé among the public of the region. Margot managed to exploit scandal while maintaining her artistic status by adapting herself to the changes in the female artistic roles. Through the reconstruction of the artist's biography, this paper addresses questions related to the dynamics of the construction of local celebrity while interacting with the discourses and cultural products located in that area, participating in the global understanding of the cuplé star system.
[ca] La utilització de tècniques d'elongació muscular s'ha emprat durant molt de temps abans d'iniciar activitats físiques per incrementar l'activació, augmentar l'amplitud articular o com a part de tècniques d'escalfament. En els últims anys, hi ha hagut discrepància a l'hora d'emprar elongacions estàtiques (STA), dinàmiques o intermitents (DYN), o no fer-ne (CON) abans d'iniciar la sessió d'Educació Física. L'objectiu d'aquest estudi va ser esbrinar quin tipus de treball de flexibilitat obtindria millors resultats en el salt amb contramoviment (CMJ) amb les variables: índex de força relativa (RSI), alçada del salt (HGT) i temps de contacte (CT) amb una plataforma de contacte. Van formar part d'aquesta investigació 86 participants de 16.74 ± 0.19 anys, 65.17 ± 30.03 kg i 1.71 ± 0.09 m. Tots els participants es van sotmetre de forma aleatoritzada als 3 protocols, 2 d'elongació (STA i DYN) durant 30 segons i 1 de control sense cap elongació (CON). Els resultats van mostrar increments significatius en l'RSI i HGT (p < .001) en la condició de DYN vs. CON i STA. D'altra banda, el CT va mostrar augments significatius en STA respecte a CON (p < .01) i DYN. A partir dels resultats obtinguts, es podria afirmar que un programa agut d'estiraments dinàmics podria produir millores sobre el salt amb contramoviment (CMJ) en comparació amb l'absència d'estirament o un manteniment d'elongació muscular de 30 s.

[en] The use of muscle stretching techniques has long been practised prior to physical activities to increase activation, increase joint amplitude or as part of warm-up techniques. In recent years, there has been discrepancy in the use of static stretching (STA), dynamic or intermittent stretching (DYN), or no stretching (CON) before starting the Physical Education session. The aim of this study was to find out which type of flexibility work would obtain better results in the countermovement jump (CMJ) with the variables: relative strength index (RSI), jump height (HGT) and contact time (CT) with a contact platform. 86 participants aged 16.74 ± 0.19 years, 65.17 ± 30.03 kg and 1.71 ± 0.09 m took part in this research. All participants were randomised to the 3 protocols, 2 stretching protocols (STA and DYN) for 30 seconds and 1 control without any stretching (CON). The results showed significant increases in the RSI and HGT (p < .001) in the DYN condition vs. CON and STA. On the other hand, CT showed significant increases in STA with respect to CON (p < .01) and DYN. From the results obtained, it could be affirmed that an acute programme of dynamic stretching could produce improvements on countermovement jumping (CMJ) compared to no stretching or a 30 s maintenance of muscle elongation.
[ca] Les restes humanes de Les Llometes (Alcoi, Alacant) corresponen a 17 homes, 11 dones i un individu infantil d'uns 8 anys. Les datacions C14 de les restes mostren un ús de l'espai funerari (Gruta i Clivella) durant el III mil·lenni aC. Destaca una prevalença elevada d'hiperostosi poròtica (60% en homes i 30% en dones). Les dades paleogenètiques expliquen una gran diversitat poblacional i dues dones que presenten vincles familiars.

[en] The human remains from Les Llometes (Alcoy, Alicante) belong to 17 males, 11 females and one child of about 8 years of age. Carbon 14 dating technology of skeletal remains indicate the use of a funerary area (Grotto and Crack) during the III millennium B.C. The prevalence of porotic hyperostosis is noticeable (60% for males and 30% for females). Paleogenetics data point out a great population diversity as well as two females showing family ties.
[ca] En aquest article s'analitzen els poemaris considerats realistes de Carmelina Sánchez-Cutillas (Un món rebel, Conjugació en primera persona i Llibre d'amic e amada), que traspuen una actitud moderna i rebel, amb una llengua literària sòlida i rica en els registres i la creació d'un imaginari personal que connecta amb la memòria, el record i la construcció del jo, també projectada en Matèria de Bretanya.

[en] This article analyzes the collections of poems by Carmelina Sánchez-Cutillas that are considered realist (Un món rebel [A rebel world], Conjugació en primera persona [Conjugation in the first person] and Llibre d'amic e amada [Book of friend and lover]). They transmit a modern and rebellious attitude, with a solid and rich literary language in terms of both register and the creation of a personal imaginary landscape that connects to memory and the construction of the self, also presented in Matèria de Bretanya [Matter of Britain].
[ca] El Seminari Diocesà de Tortosa fou, a mitjan segle passat, el principal centre d'ensenyament d'un territori que abastava les comarques del nord de Castelló i sud de Tarragona. En aquest centre una disciplina va destacar per damunt de la resta: la música, amb mossén Vicent Garcia Julbe (Vinaròs, 1903-1997) com a gran referent. Aquest capellà hi implantà una formació musical fonamentada en l'Schola Cantorum, instrucció simuntaniejada amb la preparació pianística i compositiva d'aquells alumnes més avantatjats. En aquest context, Garcia Julbe va anar bastint una metodología pròpia, personal, genuïna, la qual va permetre al centre viure una etapa esplendorosa, corroborada amb el temps pel fet que molts d'aquells seminaristes esdevingueren grans referents musicals i culturals als seus respectius territoris.

[en] The Tortosa Diocesan Seminary was, in the middle of the last century, the main center of education of a territory that included the counties of the north of Castelló and the south of Tarragona. In this center, a discipline excelled above the rest: music, with priest Vicent Garcia Julbe (Vinaròs, 1903-1997) as a great reference. The chaplain introduced a musical training based on the Schola Cantorum, instruction that was combined with the pianistic and compositional practice of the most advanced students. In this context, Garcia Julbe was building a personal and genuine methodology that allowed the center to live a glorious period, fact that has been confirmed over time as many of these seminarians became great musical and cultural references in their respective territories.
[ca] El treball mostra alguns resultats lèxics procedents d'un manuscrit de menescalia de la localitat de Morella del primer terç del segle XIV, que s'està estudiant. Té el valor de documentar paraules no recollides pels nostres diccionaris històrics (DCVB, DECLC) i també d'avançar en algun cas la data d'aparició del mot.

[en] This paper shows some lexical results from a veterinary manuscript from the town of Morella in the first third of the 14th century, which is being studied. The value of this study consists in supplying documentary evidence of words that have not been registered by Catalan historical dictionaries –DCVB ("Catalan-Valencian-Balearic Dictionary"), DECLC ("Etymological and Complementary Dictionary of the Catalan Language")–, as well as proposing the date of appearance of the word in some cases.
[ca] Les visites pastorals a la parròquia de Crevillent, fetes entre 1605 i 1884, ens permeten obtenir un major coneixement de com era l'antic temple, situat a l'actual plaça del Mercat, pel que fa a la seua composició –sobre l'antiga mesquita musulmana, construït al llarg dels segles xvi i xvii, amb contínues ampliacions de l'edifici–, així com al seu contingut, gràcies a l'exhaustivitat i al detall dels inventaris fets, que hi incloien dades sobre la seua distribució interior. A través de les ordenacions i dels mandats del bisbe sabem quins aspectes relacionats amb la religiositat no es complien adequadament, tot això relacionat amb el context social de la comunitat crevillentina.

[en] Pastoral visits to the parish church of Crevillent, made between 1605 and 1884, allow us to obtain a better understanding of what the old temple was like, placed in the Market Square, as regards to its composition (it was built on the ancient Muslim mosque throughout the 16th and 17th centuries, with continuous expansions of the building), as well as to its content, thanks to the thoroughness and detail of the inventories, including data on its interior layout.Through orders and mandates of the Bishop we know which aspects of religiosity were not met adequately at the time, all related to the social context of the community of Crevillent.
[ca] L'article fa un recorregut per l'obra literària d'Agustí Vehí amb la descripció dels trets característiques de les seves novel·les i particularitzant l'interès de l'autor per la història com a base de la seva creació literària. La història, que coneixia profundament com a doctor en història i professor, esdevé un recurs per tal de poder situar els personatges en moments històrics dramàtics, essencialment aquells que tenien a veure amb els temps de la Segona República, la Guerra Civil i el primer franquisme. Una base novel·lística que es nodreix, alhora, del seu coneixement sobre el cossos policials com a policial professional que era. Historiador, policia, novel·lista, humanista, Vehí retrata en les seves novel·les tot un món ètic en el comportament dels agents policials que, en última instància, representa la seva personalitat i la reivindicació d'una manera d'entendre la seguretat i la llibertat.

[en] The article talks about the literary work of Agustí Vehí, with a description of the characteristics of his novels and the author's interest in history as a basis for his literary creation. A professor with a doctorate in history, his profound knowledge of the history of the Second Republic, the Civil War and Franco's first regime allows him to situate the protagonists in dramatic historical moments. As a former police officer, the novel is also enhanced by his detailed knowledge of the police force. Historian, police officer, novelist and humanist, Vehí's novels portray a complete world of ethics in the behaviour of the police officers, who ultimately represent the author's personality and his interpretation of security and freedom.
[ca] L'article se centra en la figura de Josep Massot i Muntaner com a estudiós de la literatura popular catalana i té per objectiu traçar una panoràmica sobre l'activitat que hi ha dut a terme. Sense voluntat d'exhaustivitat, en l'article s'hi comenten les línies d'interès que ha desenvolupat al llarg de la seva vida en aquesta branca del coneixement i s'hi detallen les publicacions que ha realitzat. S'hi tracta de manera especial la important tasca desenvolupada en la recuperació, l'estudi i la difusió del fons de l'Obra del Cançoner Popular de Catalunya. Així mateix, s'hi analitza la seva vessant d'activista cultural, de promotor i impulsor d'iniciatives de suport a la literatura popular catalana i de divulgador de la tasca duta a terme per diversos autors dels territoris de llengua i cultura catalana i de les seves obres.

[en] This paper focuses on the figure of Josep Massot i Muntaner as a scholar of Catalan folk literature and aims to provide an overview of the activity he has carried out. Without wishing to be exhaustive, the paper discusses the lines of interest he has pursued throughout his life in this branch of knowledge and details the publications he has produced. Special mention is made of the important work carried out in the recovery, study and dissemination of the Obra del Cançoner Popular de Catalunya collection. It also analyses his work as a cultural activist, as a promoter of initiatives in support of Catalan folk literature, and as a disseminator of the work carried out by various authors from the Catalan-speaking territories and their works.
[ca] L'obra literària de Carmelina Sánchez-Cutillas inclou abundants aportacions i referències etnopoètiques que resulten interessants no solament per a l'estudi del folklore, sinó també –i molt especialment– com a elements estratègics en la construcció d'uns discursos memorialístics que adesiara tendeixen a presentar els records objecte de literaturització embolcallats amb una mena de boirina màgica: una espècie de perspectiva difuminada que optimitza la propensió a la meravella de manera que el lector queda contagiat per la presumpta dificultat de la narradora a l'hora de "destriar els fets reals dels fantàstics".

[en] Carmelina Sánchez-Cutillas' literary creations include abundant ethnopoetic references. These contributions are interesting not only for the study of folklore and also –and very especially– as strategic elements in the construction of discourse. The author's memorialistic prose frequently tends to present memories wrapped in a magical mist: a kind of blurred perspective that optimizes the propensity for wonder. In this way, the reader participates in an atmosphere where it is difficult to "distinguish the real facts from the fantastic". This article studies the contributions and ethnopoetic references present in the literary texts of Carmelina Sánchez-Cutillas as an epistemiological option that is considered relevant for a better understanding of the personal, poetic and captivating game of fusions, confusions, effusions and diffusions –on the imprecise and suggestive boundaries between reality, dream, memory, imagination, history and fiction– which, in the last analysis, is the literary work of this singular author.
[ca] Aquest estudi prova de donar una visió personal estructurada sobre Pompeu Fabra, un personatge universal que va fer que la llengua catalana fora una llengua de cultura apta per a tots els usos, una llengua moderna i codificada que permetia vertebrar la identitat nacional. S'hi parteix d'una idea doble: d'una banda, de la suposició que si Fabra va poder fer l'obra que va fer en un període de temps relativament breu, és perquè posseïa unes qualitats naturals singulars que li ho van permetre; i, d'una altra, defensem que l'obra que Fabra va construir durant el primer terç del segle passat es va fonamentar en uns principis que encara avui són plenament actuals i, a més a més, s'han utilitzat com a base per a la recent actualització de la normativa.

[en] This study tries to give a structured personal vision on Pompeu Fabra, a universal character who made it possible that Catalan language became a language of culture suitable for all usages, a modern and codified language that allowed national identity to be structured. A twofold idea is assumed: on the one hand, the assumption that if Fabra was able to do the work he did in a relatively short period of time, it is because he possessed unique natural abilities that allowed him to do so; and, on the other hand, we defend the idea that the work that Fabra performed during the first third of the last century was based on principles that are still valid today and that have also been used as a basis for the recent update of language regulations.