[ca] Processos com l'esclat social xilè, o les recents protestes a Veneçuela arran dels resultats electorals, són alguns dels molts exemples en la història recent de Llatinoamèrica que ens indiquen l'agotament aparent dels mecanismes tradicionals de la política estatal, així com de el seu lèxic polític. Sota aquesta premissa va sorgir, al si del gir decolonial, la reflexió sobre el concepte de la posthegemonia. Aquest concepte va aparèixer amb l'objectiu de repensar l'hegemonia gramsciana des dels estudis culturals i decolonials per qüestionar la relació entre les classes dominants i les dominades. A aquest efecte, es va desenvolupar una sèrie de reflexions teòriques que, partint d'una amalgama d'influències de la filosofia política contemporània, buscaven, al seu torn, repensar les vies de la política en el marc de l'Estat-nació, i que hi posaven centre de la reflexió a la figura de la subalternitat. Aquest article aprofundeix en les influències filosòfiques de la posthegemonia, explorant mitjançant una revisió hermenèutica-reconstructiva i de la metodologia de l'anàlisi conceptual, l'amalgama d'influències de la filosofia política contemporània que qüestionen les vies de la política en el marc de l'Estat -nació, i que posen al centre de la reflexió la figura de la subalternitat, estructurant la investigació que se'n deriva aquest concepte. Aquest article proporciona una anàlisi sobre la capacitat emancipatòria d'aquest concepte la posthegemonia en el seu caràcter epistemològic i teòric, i conclou certes lliçons sobre l'exploració conceptual en què s'embarquen els estudis llatinoamericans en bregar amb la realitat postcolonial i la transformació de la vida política al subcontinent, amb l'objectiu principal de dilucidar la idiosincràsia teòrica que representa el marc filosòfic de la postcolonialitat i la relació que aquest guarda amb la capacitat de subversió davant del capitalisme i l'eurocentrisme.

[pt] Processos como a explosão social chilena ou os recentes protestos na Venezuela após os resultados das eleições são alguns dos muitos exemplos da história recente da América Latina que indicam o aparente esgotamento dos mecanismos tradicionais da política estatal, bem como de seu léxico político. Foi sob essa premissa que, no âmbito do giro decolonial, surgiu a reflexão sobre o conceito de pós-hegemonia. Esse conceito surgiu com o objetivo de repensar a hegemonia gramsciana a partir da perspectiva dos estudos culturais e decoloniais, a fim de questionar a relação entre as classes dominantes e dominadas. Este artigo investiga as influências filosóficas da pós-hegemonia, explorando, por meio de uma revisão hermenêutico-reconstrutiva e da metodologia de análise conceitual, o amálgama de influências da filosofia política contemporânea que questiona os canais da política na estrutura do Estado-nação e que coloca a figura da subalternidade no centro da reflexão, estruturando a pesquisa que deriva desse conceito. Este artigo oferece uma análise da capacidade emancipatória da pós-hegemonia em seu caráter epistemológico e teórico e conclui algumas lições sobre a exploração conceitual que os estudos latino-americanos empreendem ao lidar com a realidade pós-colonial e a transformação da vida política no subcontinente, com o objetivo principal de elucidar as idiossincrasias teóricas representadas pela estrutura filosófica da pós-colonialidade e sua relação com a capacidade de subversão em face do capitalismo e do eurocentrismo.