[ca] La dictadura franquista impulsà la matèria d'educació física com una assignatura universitària obligatòria i controlada per la Falange des de 1944 a fi de dotar-la de contingut ideològic, decisió política que xocà amb la realitat de la dura postguerra. El cas de la Universitat de Barcelona n'és un exemple, atès que no disposà d'equipaments esportius propis fins a l'any 1957. L'objectiu d'aquest estudi és explicar les circumstàncies en què es construïren aquestes instal·lacions, en el context de transformació de les polítiques esportives de la dictadura entre 1954 i 1958, així com analitzar en quina mesura aquestes infraestructures facilitaren una transformació més profunda dels objectius i mètodes docents en la matèria d'educació física universitària. A aquest efecte, s'ha estudiat la documentació que consta a l'Arxiu Històric de la Universitat de Barcelona (Comissió d'Esports de la Universitat i memòries d'activitats de la matèria d'educació física), la localitzada a l'Arxiu Històric de la ciutat (Junta d'Obres de la Universitat de Barcelona i Comissió Municipal d'Esports), així com documentació d'hemeroteca del període per reconstruir-ne el context. Els resultats obtinguts mostren la vinculació entre els canvis de conjuntura política i les transformacions infraestructurals, alhora que una escassa correlació d'aquests canvis amb l'immobilisme de l'educació física universitària. Aquesta perspectiva permet exposar com en el terreny de l'esport i de l'educació física durant la dictadura franquista existí una asimetria clara entre la voluntat ideològica dels aparells de l'Estat i la dels organismes locals, amb una vocació modernitzadora i més propera a les necessitats ciutadanes.

[en] Starting in 1944, the Francoist dictatorship promoted physical education as a compulsory university subject controlled by the Falange to furnish it with ideological content. However, this political decision clashed with the reality of the harsh post-Civil War period. The University of Barcelona is a case in point, since it did not have its own sports facilities until 1957. The purpose of this study is to explain the circumstances in which these facilities were built against the background of the transformation of sports policies under the dictatorship between 1954 and 1958, and also to analyse the extent to which these infrastructures enabled more far-reaching change in the teaching objectives and methods of university physical education. To this end, documentation in the University of Barcelona's Historical Archive (the University's Sports Committee and physical education activity reports), documentation in the city's Historical Archive (the University of Barcelona's Board of Works and the Municipal Sports Committee) and newspaper library documentation from the period were examined in order to reconstruct the situation at the time. The results evince the connection between changes in the political situation and infrastructural transformations, although there is little correlation between these changes and the resistance to change of university physical education. This perspective demonstrates the clear asymmetry in sport and physical education during Franco's dictatorship between the ideological resolve of the State apparatus and the determination of local organisations committed to modernisation and which were closer to the public's needs.