[ca] La transparència i salvaguarda de la credibilitat dels mitjans de comunicació es troben a la base de l'anomenada rendició de comptes o media accountability. Aquest concepte està estretament lligat a l'important paper del periodisme en qualsevol societat democràtica, on té assignada l'enorme responsabilitat no només d'informar de forma veraç, sinó també d'escoltar i donar veu a la ciutadania. El dret de rectificació ha de ser entès com un instrument d'accountability que satisfà el dret de participació de públic en els mitjans de comunicació, alhora que en reforça la credibilitat i, en darrer terme, la confiança, pilar sobre el qual descansa el contracte tàcit que s'estableix en democràcia entre les dues parts. En l'àmbit de la comunicació no trobem estudis sobre la importància del dret de rectificació com a instrument de rendició de comptes, ni es presta atenció a la manera com els mitjans de comunicació publiquen els escrits de rectificació que els al·ludits que es consideren afectats per una informació fan arribar a les redaccions. L'objectiu d'aquest treball és comprovar si els principals diaris espanyols compleixen amb el deure deontològic de retre comptes amb el públic pel que fa a la publicació de les rectificacions, en la mesura en què compleixen amb els requisits establerts per la llei, així com amb les pautes deontològiques marcades per l'autoregulació professional. Per fer-ho, s'hi analitza si les rectificacions tenen una presència comuna o marginal en El País, El Mundo, La Vanguardia i ABC, alhora que s'hi identifiquen una sèrie de característiques comunes en la seva publicació, tant des del punt de vista formal com de contingut, atenent els ja esmentats requisits legals i unes mínimes pautes deontològiques.

[es] La transparencia y salvaguarda de la credibilidad de los medios de comunicación se encuentran en la base de la llamada rendición de cuentas o media accountability. Este concepto está estrechamente ligado al importante papel del periodismo en cualquier sociedad democrática, donde tiene asignada la enorme responsabilidad no solo de informar de forma veraz, sino también de escuchar y dar voz a la ciudadanía. El derecho de rectificación (DR) debe ser entendido como un instrumento de accountability que satisface el derecho de participación del público en los medios de comunicación a la vez que refuerza la credibilidad de estos y, en último término, la confianza, pilar sobre el que descansa el contrato tácito que se establece en democracia entre ambas partes. En el ámbito de la comunicación no encontramos estudios sobre la importancia del DR como instrumento de rendición de cuentas, ni se presta atención a cómo los medios de comunicación publican los escritos de rectificación que los aludidos que se consideran afectados por una información hacen llegar a las redacciones. El objetivo de este trabajo es comprobar si los principales diarios españoles cumplen con el deber deontológico de rendir cuentas con el público en lo que respecta a la publicación de las rectificaciones, en la medida en que cumplen con los requisitos establecidos por la ley, así como con las pautas deontológicas marcadas por la autorregulación profesional. Para ello se analiza si las rectificaciones tienen una presencia común o marginal en El País, El Mundo, La Vanguardia y ABC, a la vez que se identifican una serie de características comunes en su publicación, tanto desde el punto de vista formal como de contenido, atendiendo a los ya mencionados requisitos legales y unas mínimas pautas deontológicas.