[ca] Aquesta tesi situa els discursos sobre la història de l'escolta musical en el context del camp, relativament recent, dels estudis de so (sound studies). Els tres primers capítols es proposen il·luminar la contigüitat entre els estudis de so i l'anomenat "gir sensorial" (sensory turn), que es va introduir en les ciències humanes i socials a partir dels anys 80. La investigació parteix de la historicitat de les nocions que fem servir habitualment per descriure l'estructura de la psique humana; nocions utilitzades per estudiosos i no estudiosos, com ara "sensació" i "percepció", que sovint s'invoquen per explicar la diferència entre "sentir" i "escoltar". Els capítols 1 i 2 s'ocupen del desenvolupament històric de la noció de "construcció cultural dels sentits", que ha estat tan important dins del "gir sensorial", i en aquest context expliquen l'emergència de l'antropologia dels sentits i les emocions, fent referència també a les crítiques formulades des de l'antropologia del cos i la fenomenologia. La narrativa d'aquests capítols subratlla el paper dins d'aquest procés històric d'autors, nocions i elaboracions teòriques relacionades amb l'audició i formulades des d'una comprensió d'aquesta. El capítol 3 repassa l'aparició en la història europea d'una consciència de la historicitat dels sentits i les emocions, a partir sobretot de les aportacions de l'escola francesa dels Annales. Tracta també alguns problemes teòrics i metodològics que planteja la historiografia dels sentits i les emocions, en especial les dificultats per establir-ne una periodització, també en el cas de l'audició. Els capítols 4, 5 i 6 formen el nucli històric de la tesi, que se centra sobretot en la modernitat, des del segle XV fins a la segona meitat del XIX, és a dir, fins a la publicació de l'obra de Helmholtz Die Lehre von den Tonempfindungen als physiologische Grundlage für die Theorie der Musik (1863), un text clau en la història de l'acústica i la fisiologia, que va posar també en qüestió la relació entre l'aproximació científica i estètica a la música i l'audició. Aquests tres capítols volen connectar la història de l'estètica i la història de la ciència combinant diferents línies temàtiques: la història de la investigació anatòmica i fisiològica sobre l'oïda i l'audició, la història de l'acústica i l'arqueologia de les tecnologies auditives, i els discursos històrics, en clau estètica, sobre l'escolta musical.

[es] Esta tesis sitúa los discursos sobre la historia de la escucha música en el contexto del campo, relativamente reciente, de los estudios de sonido (sound studies). Los tres primeros capítulos se proponen iluminar la contigüidad entre los estudios de sonido y el llamado "giro sensorial" (sensory turn), que se introdujo en las ciencias humanas y sociales a partir de los años 80. La investigación parte de la historicidad de las nociones que utilizamos habitualmente para describir la estructura de la psique humana; nociones utilizadas por estudiosos y no estudiosos, tales como "sensación" y "percepción", que precisamente se invocan a menudo para explicar la diferencia entre "sentir" y "escuchar". Los capítulos 1 y 2 se ocupan del desarrollo histórico de la noción de "construcción cultural de los sentidos", que tan importante ha sido dentro del "giro sensorial", y en este contexto explican la emergencia de la antropología de los sentidos y las emociones, haciendo referencia también a las críticas formuladas desde la antropología del cuerpo y la fenomenología. La narrativa de estos capítulos subraya el papel dentro de este proceso histórico de autores, nociones y elaboraciones teóricas relacionadas con la audición y formuladas desde una comprensión de la misma. El capítulo 3 repasa la aparición en la historia europea de una conciencia de la historicidad de los sentidos y las emociones, a partir sobre todo de las aportaciones de la escuela francesa de los Annales. Trata también algunos problemas teóricos y metodológicos que plantea la historiografía de los sentidos y las emociones, en especial las dificultades para establecer una periodización, también en el caso de la audición. Los capítulos 4, 5 y 6 forman el núcleo histórico de la tesis, que se centra sobre todo en la modernidad, desde el siglo XV hasta la segunda mitad del XIX, es decir, hasta la publicación de la obra de Helmholtz Die Lehre von den Tonempfindungen als physiologische Grundlage für die Theorie der Musik (1863), un texto clave en la historia de la acústica y la fisiología, que puso también en cuestión la relación entre la aproximación científica y estética a la música y la audición. Estos tres capítulos pretenden conectar la historia de la estética y la historia de la ciencia combinando diferentes líneas temáticas: la historia de la investigación anatómica y fisiológica sobre el oído y la audición, la historia de la acústica y la arqueología de las tecnologías auditivas, y los discursos históricos, en clave estética, sobre la escucha musical.