[ca] L'increment de la producció de bivalves marins pretén el desenvolupament sostenible de l'aqüicultura per tal de millorar la nutrició i la seguretat alimentària a nivell global. L'aqüicultura de bivalves s'enfronta a canvis i amenaces que limiten el seu creixement i fins i tot la seva continuïtat. Les onades de calor marines condueixen a elevades mortalitats que posen en risc la collita de l'any i la llavor dels anys següents. Existeix una necessitat d'expansió a zones més fondes i menys afectades per aquests episodis. Hem desenvolupat una metodologia per seleccionar aquestes zones basada en una combinació de dades in situ i dades de satèl·lit per construir un model de capacitat de càrrega per una zona costanera de la Mediterrània Occidental. Les proliferacions de fitoplàncton nociu (PANs) tenen un impacte en l'aqüicultura de bivalves a través de la producció de toxines que es poden acumular en els bivalves i afectar a la salut humana, per tal d'evitar-lo, s'implementen prohibicions d'extracció de bivalves en zones en les que es detecten toxines per sobre del llindar legislat. Els efectes directes de les PANs també poden ser una amenaça per l'aqüicultura produint la mortalitat dels cultius de bivalves. Hem avaluat el risc i les tendències de les PANs a la Mediterrània utilitzant referències bibliogràfiques i registres d'episodis de Pans. Els resultats indiquen un risc baix de proliferacions de Microalgues tòxiques però un risc més elevat de proliferacions d'elevada biomassa sense tendències clares. A la Mediterrània es donen mortalitats inexplicades de bivalves de cultiu, la presència de patògens per si mateixa no sempre permet explicar l'origen d'aquests episodis. Hem detectat la presència de Perkinsus olseni per primera vegada en Mytilus galloprovincialis de la Mediterrània. El calentament del mar pot estimular la seva proliferació, però no podem concloure que la seva presència hagi desencadenat l'episodi de mortalitat observat. La translocació de bivalves d'altres zones geogràfiques pot representar un risc d'introducció de patògens i d'espècies invasores. A més, la producció local de llavor pot tenir altres beneficis relacionats amb la seva adaptació a les condicions locals. La substitució de les dietes basades en fitoplàncton viu per dietes artificials, per simplificar els protocols dels vivers en les fases de hatchery i nursery, s'ha intentat fer per part de diferents grups en les darreres dècades. Hem testat l"eficàcia d"una dieta artificial per alimentar larves d"Ostrea stentina. Els nostres resultats mostren diferències significatives en el creixement i la supervivència de les mateixes larves alimentades amb fitoplàncton viu, assenyalant que no és adequat per a la producció de larves d'Ostrea stentina a hatchery i nursery. Hem tractat diversos reptes de l'aqüicultura de bivalves a la Mar Mediterrània i hem proporcionat eines i avaluacions per superar les limitacions i facilitar-ne el desenvolupament.

[en] The increase in the production of marine bivalves targets the sustainable development of aquaculture to improve global food and nutrition security. Bivalve aquaculture is currently facing challenges and threats that are limiting its growth and even its maintenance. Summer marine heat waves produce important mortalities endangering the harvest of the year and the seed of the following harvest. There is a need for expansion to deeper areas less affected by these events. We have developed a methodology to select these areas based on a combination of in situ and remote sensing data to build carrying capacity model for a coastal area in the Western Mediterranean. Harmful algal blooms (HABs) have an impact on bivalve aquaculture through the production of toxins that can accumulate in the bivalves affecting human health, to avoid that, shellfish closures are enforced in areas where toxins are detected over regulatory levels. Direct effects of HABs also threaten bivalve aquaculture producing mortality of farmed bivalves. We have evaluated the risk and trends of HABs in the Mediterranean Sea using bibliographic references and records of HABs events. The results show a low risk of toxic blooms but a higher risk of high biomass blooms without clear trends. Unexplained mortalities of farmed bivalves occur in the Mediterranean Sea, the presence of pathogens alone does not always explain these events. We have detected the presence of Perkinsus olseni for the first time in Mytilus galloprovincialis from the Mediterranean Sea. Warming may stimulate its proliferation, but we cannot conclude that its presence alone was the trigger of the mortality event observed. Translocation of bivalves from other geographical areas may be a risk for the introduction of pathogens and invasive species. In addition, the production of local seed may have other benefits due to bivalve adaptation to local environmental conditions. The replacement of live microalgae diets with artificial diets to simplify hatchery-nursery procedures has been attempted by different teams during the last decades. Artificial diets have been successful for fish and crustaceans but not yet for bivalves. We have tested the efficacy of an artificial diet to feed larvae of Ostrea stentina. Our results show significant differences in the growth and survival of the same larvae feed with live microalgae pointing out that it is not adequate for the hatchery and nursery production of Ostrea stentina larvae. We have addressed various challenges of the bivalve aquaculture in the Mediterranean Sea and have provided tools and evaluations to overcome the limitations and facilitate its development.