[ca] La major part d'estudis relacionats amb la llengua de la ficció televisiva de TVC, concretament amb les sèries de producció aliena, daten de les primeres dècades de la cadena catalana, període en el qual els productes doblats estaven en auge. Com a conseqüència, són ben pocs els estudis posteriors centrats en l'anàlisi del model de llengua dels programes doblats de TV3. A més, la majoria descriuen el col·loquial mediatitzat des de tots els nivells lingüístics: el fonètic, el morfològic, el sintàctic i el lexicosemàntic, amb la qual cosa no és possible aprofundir-los gaire, sobretot en el cas del lèxic. Tot i això, els estudiosos estan d'acord que el nivell lexicosemàntic és el que s'apropa més a la llengua oral espontània, i afirmen que és nivell que permet dotar el producte meta de l'expressivitat suficient perquè resulti versemblant per a l'espectador. Aquest treball ofereix un estudi diacrònic del nivell lexicosemàntic del doblatge català a través de dues telesèries de producció aliena d'humor amb 25 anys de diferència: Hotel Fawlty (1986) i Little Britian (2011). D'una banda, s'analitzen quins mecanismes lexicosemàntics de la parla corrent s'utilitzen per emular la col·loquialitat en la versió catalana de cada sèrie de televisió a partir dels trets lèxics i expressius que proposa Payrató (1990) amb l'objectiu de veure si aquests mecanismes varien d'una sèrie a l'altra. D'altra banda, es descriu la textura del lèxic i la fraseologia col·loquial de les dues sèries classificant les seves formes col·loquials a través del model de quatre constituents de Paloma (2013), que permet analitzar el pes de la normativa, de les directrius del llibre d'estil del mitjà, i de la influència de les llengües estrangeres en la configuració del model de llengua d'aquests productes audiovisuals. Els resultats apunten que els mecanismes lexicosemàntics continuen sent els mateixos al cap de vint-i-cinc anys, i que la col·loquialitat de les sèries s'emula principalment a través de les unitats fraseològiques. L'únic mecanisme que mostra evolució és l'ús de termes ofensius i eufemismes, ja que a la telesèrie posterior n'apareixen gairebé el doble. Consegüentment, la presència de formes col·loquials no normatives és superior a la segona telesèrie, la qual cosa podria indicar que amb el temps el caràcter normalitzador de la TVC ha anat disminuint en el model de llengua del doblatge de sèries d'humor.

[en] Most of the studies related to the language of Catalan Television's fiction (TVC), in particular series produced by other channels, date from the first decades of the Catalan channel, since this is the period in which dubbed products were booming. Consequently, there are not many subsequent studies focusing on the analysis of the language model of TV3's dubbed products. Moreover, most of the studies examine mediatised colloquial language from all linguistic levels: phonetics, morphology, syntax and lexicosemantics, so it is not possible to go in depth, especially on the vocabulary level. However, scholars agree that the lexicosemantic level is the closest to spontaneous language, thus thanks to this level the target product achieves the necessary expressiveness to make it credible to the viewer. This paper offers a diachronic study of the lexicosemantic level of Catalan dubbing by means of two humour television series from other channels with a 25-year gap: Fawlty Towers (1986) and Little Britain (2011). On the one hand, this paper examines which spontaneous speech mechanisms are used to emulate colloquial language in the Catalan version of each TV series on the basis of the vocabulary features described by Payrató (1990) in order to find out whether these mechanisms vary from one series to the other. On the other hand, the texture of the vocabulary and colloquial phraseology of the two series is described by classifying them using the four-constituent model by Paloma (2013), which allows us to analyse the weight of the standard, the media style guides, and the influence of foreign languages in the configuration of the language model of these audiovisual products. The results show that lexicosemantic mechanisms remain the same after twenty-five years, and that colloquial language in television series is mainly emulated through phraseology. The only mechanism that shows an evolution is the use of offensive terms and euphemisms, as they appear almost twice as often in the latter. Consequently, the presence of non-standard colloquial forms is higher in the later TV series, which could indicate that the Catalan standardization character of the TVC would have diminished in the dubbing language model of humour series over time.