[ca] El model de patrons d'aprenentatge (Vermunt, 1998) indaga en la comprensió dels processos d'aprenentatge a partir de la identificació de concepcions, orientació motivacional, estratègies de regulació i de processament. Segons les combinacions resultants entre les diferents categories dels components esmentats, es teoritzen quatre patrons: el dirigit al significat (MD), a l'aplicació (AD), a la reproducció (RD) i el no dirigit (UD). La investigació internacional ha corroborat inicialment el model teòric, tot i que s'han evidenciat una sèrie de patrons diferents dels originals. Aquesta Tesi Doctoral es va proposar la finalitat de contribuir a la reflexió sobre la validesa transcultural del model de patrons d'aprenentatge, així com la seva validesa en àmbits educatius diferents dels que es va plantejar inicialment. Per això, es van dissenyar quatre estudis sota un paradigma interpretatiu: en què s'explora la transferibilitat d'aquesta teoria i del seu instrument de mesura, l'Inventory of Learning patterns of Students (ILS). Al primer estudi, es sintetitza meta-analíticament la fiabilitat de les subescales de l'ILS en 46 aplicacions a Àsia, Europa, Llatinoamèrica i Oceania; als àmbits de l'Educació Superior, cursos superiors de l'Educació Secundària i programes de residències mèdiques. Al segon estudi, s'analitzen dades de 166 participants en formació contínua, al Brasil; recollint evidències de validesa basades en l'estructura interna. Al tercer estudi s'aborda l'Educació Secundària, aplicant l'ILS a 42 participants i relacionant aquestes dades amb experiències inicials del seu desenvolupament (evidències retrospectives). Al quart estudi, s'aplica l'ILS a 218 alumnes d'Educació Primària, i s'hi incorpora una aproximació qualitativa a través de grups de discussió amb una submostra de 25 nens i nenes i les seves 2 figures tutores; es recullen evidències de validesa basades en l'estructura interna, convergents i basades en els processos de resposta. Els resultats indiquen una consistència global adequada de les subescales de l'ILS, sent els constructes més febles: interès personal, absència de regulació i orientació als certificats. El territori no sorgeix com una variable que afecta la fiabilitat de l'instrument; a diferència de l'àmbit educatiu i l'edat de les persones que el responen. Tant l'àmbit de la formació contínua com a l'Educació Primària i Secundària afloren estructures de patrons d'aprenentatge que reflecteixen el plantejament teòric, tot i que s'evidencien diferents relacions entre les estratègies de processament superficial, profund i concret; combinacions d'estratègies d'autoregulació i de regulació externa; i itineraris diferents. Es van trobar connexions entre el patró UD i les experiències problemàtiques viscudes durant el període prenatal o a la primera etapa de criança. Aquest patró sembla ser dels primers a definir-se, diferenciant-se ja un conglomerat UD a la mostra d'Educació Primària, sobretot respecte a la configuració d'un conglomerat MD/AD. Malgrat això, una altra part de l'alumnat encara no expressa, a través de l'ILS, un patró clarament definit. Això pot tenir implicacions teòriques, però també metodològiques: atès que gràcies a les entrevistes amb les figures tutores sí que es va poder definir el patró d'aprenentatge de la quasi totalitat del grup, encara que amb combinacions entre patrons. Els resultats de la investigació conviden a avançar en la revisió del model a la llum de les especificitats trobades en aquests territoris i àmbits educatius: els factors de regulació externa, aprenentatge cooperatiu, estimulació docent, interès personal, i les relacions entre diferents estratègies de processament, semblen configurar-se de maneres diferents depenent de dimensions culturals. Així mateix, emergeix la rellevància de considerar un component emocional. Es deriven implicacions educatives, per a un acompanyament educatiu al llarg de la vida.

[es] El modelo de patrones de aprendizaje (Vermunt, 1998) indaga en la comprensión de los procesos de aprendizaje a partir de la identificación de concepciones, orientación motivacional, estrategias de regulación y de procesamiento. Según las combinaciones resultantes entre las diferentes categorías de los citados componentes, se teorizan cuatro patrones: el dirigido al significado (MD), a la aplicación (AD), a la reproducción (RD) y el no dirigido (UD). La investigación internacional ha corroborado inicialmente el modelo teórico, aunque se han evidenciado una serie de patrones distintos a los originales. La presente Tesis Doctoral se propuso la finalidad de contribuir a la reflexión acerca de la validez transcultural del modelo de patrones de aprendizaje, así como a su validez en ámbitos educativos diferentes a los que se planteó inicialmente. Para ello, se diseñaron cuatro estudios bajo un paradigma interpretativo: en los que se explora la transferibilidad de esta teoría y de su instrumento de medición, el Inventory of Learning patterns of Students (ILS). En el primer estudio, se sintetiza meta-analíticamente la fiabilidad de las subescalas del ILS en 46 aplicaciones en Asia, Europa, Latinoamérica y Oceanía; en los ámbitos de la Educación Superior, cursos superiores de la Educación Secundaria y programas de residencias médicas. En el segundo estudio, se analizan datos de 166 participantes en formación continua, en Brasil; recogiendo evidencias de validez basadas en la estructura interna. En el tercer estudio, se aborda la Educación Secundaria, aplicando el ILS a 42 participantes y relacionando estos datos con experiencias iniciales de su desarrollo (evidencias retrospectivas). En el cuarto estudio, se aplica el ILS a 218 alumnos/as de Educación Primaria, y se incorpora una aproximación cualitativa a través de grupos de discusión con una submuestra de 25 niños/as y sus 2 figuras tutoras; se recogen evidencias de validez basadas en la estructura interna, convergentes y basadas en los procesos de respuesta. Los resultados indican una adecuada consistencia global de las subescalas del ILS, siendo los constructos más débiles: interés personal, ausencia de regulación y orientación a los certificados. El territorio no emerge como una variable que afecta a la fiabilidad del instrumento; a diferencia del ámbito educativo y la edad de las personas que lo responden. Tanto el ámbito de la formación continua como en la Educación Primaria y Secundaria afloran estructuras de patrones de aprendizaje que reflejan el planteamiento teórico, aunque se evidencian diferentes relaciones entre las estrategias de procesamiento superficial, profundo y concreto; combinaciones de estrategias de autorregulación y regulación externa; e itinerarios diferentes. Se hallaron conexiones entre el patrón UD y las experiencias problemáticas vividas durante el período prenatal o en la primera etapa de crianza. Este patrón parece ser de los primeros en definirse, diferenciándose ya un conglomerado UD en la muestra de Educación Primaria, sobre todo con respecto a la configuración de un conglomerado MD/AD. Sin embargo, otra parte del alumnado todavía no expresa, a través del ILS, un patrón claramente definido. Esto puede tener implicaciones teóricas, pero también metodológicas: dado que gracias a las entrevistas con las figuras tutoras sí se pudo definir el patrón de aprendizaje de la casi totalidad del grupo, aunque con combinaciones entre patrones. Los resultados de la investigación invitan a avanzar en la revisión del modelo a la luz de las especificidades encontradas en estos territorios y ámbitos educativos: los factores de regulación externa, aprendizaje cooperativo, estimulación docente, interés personal, y las relaciones entre diferentes estrategias de procesamiento, parecen configurarse de maneras distintas dependiendo de dimensiones culturales. Asimismo, emerge la relevancia de considerar un componente emocional. Se derivan implicaciones educativas, para un acompañamiento educativo a lo largo de la vida.