[ca] Acadèmics i professionals coincideixen a reconèixer a Joan Costa com un dels comunicòlags més destacat en les Ciències de la Comunicació de les organitzacions. Aquesta valoració queda avalada per la seva extensa obra de més de quaranta llibres on es desenvolupen les seves reconegudes teories i gran part dels treballs professionals desenvolupats per a empreses i institucions a nivell internacional. Una altra forma de demostrar aquest reconeixement és l'haver estat investit Doctor Honoris Causa, en tres ocasions, per universitats d'Espanya, Argentina i Perú. Tots aquests mèrits resulten molt més sorprenents en conèixer els seus orígens humils allunyats del món intel·lectual. La seva història de vida arrenca en un entorn familiar amb molt pocs recursos i el seu desenvolupament professional coincideix amb el naixement de la comunicació com a ciència. Recordem que les Ciències de la Comunicació neixen en 1948 i encara que és una de les disciplines més recent, ningú dubta de la seva forta influència social en la segona meitat del segle XX i en l'actualitat. Aquesta suma de factors, al voltant de la figura de Joan Costa, van portar a aquest investigador a plantejar-se si es tractava d'un cas únic, un geni, una ment creativa o qualsevol un altre qualificatiu que permetés enquadrar-ho com alguna cosa singularment sorprenent. Per a aquesta demostració era necessari utilitzar una metodologia que permetés demostrar-ho. Des de finals del segle XIX, diferents investigadors van centrar els seus treballs a descobrir fórmules que permetessin arribar explicar casos de persones extraordinàries. El primer descobriment, sobre aquest tipus d'anàlisi, va ser comprovar que no existia un model compartit, cada autor destacava variables i judicis diferents. Aquesta evidència de dispersió metodològica, va suposar un problema ja que un treball d'anàlisi d'aquesta diversitat d'interpretacions, podia ser objecte d'una profunda i interessant recerca però s'apartava per complet de l'objectiu plantejat. En aquest procés de cerca, es va encendre una llum esperançadora en descobrir una tesi que havia abordat, de forma molt detallada i profunda, els diferents autors i recerques que podien determinar que persones poden ser considerades com a extraordinàries. L'autora d'aquesta tesi, Teresa Huidobro, arribava a determinar els 36 atributs, més compartits per tots aquells que havien centrat els seus estudis en una ment creativa. Aquesta aportació es va convertir en un descobriment fonamental per poder plantejar una metodologia que, a través d'una anàlisi profunda de vida, pogués conduir a un diagnòstic sòlid sobre cas de Joan Costa. A més, es volia aprofitar que per a la recerca es podia comptar amb la participació directa del propi Joan Costa. Aquesta excepcional singularitat plantejava reptes complementaris que podien resultar de gran interès per a aquells que desitgessin conèixer que història es tancava en cadascuna de les teories o llibres d'aquest comunicòlag. És evident que es pot estudiar un autor a través de la seva obra però, la qual cosa no és sempre possible, és molt difícil o impossible arribar a conèixer les causes que li van portar a realitzar tal labor.

[en] Academics and practitioners are agreed to Joan Costa as one of the most prominent communicator in Communication Sciences organizations. This assessment is confirmed by the extensive work of more than forty books where its recognized theories and much of the professional work done for companies and institutions to develop international markets. Another way to demonstrate this recognition is being awarded honorary doctorates on three occasions, for universities in Spain, Argentina and Peru. All these merits are much more amazing to learn your remote humble origins of the intellectual world. His life story begins in a familiar environment with few resources and professional development coincides with the birth of communication as science. Recall that the Communication Sciences born in 1948 and although it is one of the newest disciplines, no doubt his strong social influence in the second half of the twentieth century and today. This combination of factors, around the figure of Joan Costa, led this researcher to wonder if this was a unique case, a genius, a creative mind or any other adjective that would allow framing it as something uniquely surprising. For this demonstration was necessary to use a methodology to prove it. Since the late nineteenth century, various researchers focused their work in discovering formulas to arrive explain cases of extraordinary people. The first discovery, this type of analysis was the realization that there was a shared model, each author emphasized variables and different judgments. This evidence of methodological dispersion was a problem as a work of analysis of this diversity of interpretations, could be the subject of a thorough and interesting research but departed completely from the stated objective. In this search process, a hopeful light to find a thesis that was approached so very detailed and deep, lit different authors and research could determine which people can be considered as overtime. The author of this thesis, Teresa Huidobro, came to identify 36 attributes, most shared by all those who had focused his studies in a creative mind. This contribution became a crucial to promoting a methodology that, through a thorough analysis of life, could lead to a solid diagnosis if Joan Costa discovery. In addition, I wanted to take that research could have direct participation of own Joan Costa. This exceptional singularity posed additional challenges that could be of great interest to those who wish to know that history is locked in each of the theories or books this communicator. Obviously you can study an author through his work but it is not always possible, it is very difficult or impossible to know the causes which led him to perform such work.