[ca] Introducció: La proporció de reingressos hospitalaris ha estat assenyalada com un paràmetre adient per a la mesura de la qualitat assistencial, sobretot si el reingrés es produeix durant el primer mes posterior a l'alta de l'ingrés primari (reingrés prematur). Tanmateix, el fenomen del reingrés hospitalari no és homogeni, doncs hi ha reingressos planificats i, entre els no planificats, n'hi ha que són deguts a causes no modificables i a factors no relacionats amb l'ingrés previ. Des de la perspectiva de la qualitat assistencial, cal diferenciar les causes de reingrés i identificar els reingressos potencialment evitables. Hipòtesis: Els reingressos hospitalaris prematurs poden ser avaluats mitjançant un protocol específic que faciliti el seu monitoratge periòdic i la identificació dels vinculats a disfuncions de la qualitat assistencial. Objectius: 1) Dissenyar i avaluar un protocol per al monitoratge dels reingressos prematurs en un hospital universitari, 2) Caracteritzar-los i descriure'n les causes, 3) Quantificar la proporció de reingressos prematurs potencialment evitables, 4) Identificar els factors de risc de reingrés potencialment evitable i 5) Proposar un estàndard de qualitat basat en els reingressos potencialment evitables. Material i mètodes: Estudi descriptiu de morbiditat d'orientació retrospectiva desenvolupat a l'Hospital Clínic de Barcelona. Població constituïda pels pacients donats d'alta l'any 1997 i que varen reingressar durant els 30 dies posteriors a l'alta, excepte els de causa obstètrica. Selecció aleatòria d'una mostra representativa de parelles d'episodis d'ingrés-reingrés prematur (casos). Disseny d'un protocol específic. Prova pilot de validació. Estudi previ de fiabilitat. Aplicació als casos del protocol. Anàlisi estadística descriptiva i inferencial. Aplicació de models de regressió de Poisson (univariable i multivariable) per a l'estudi dels factors associats als reingressos potencialment evitables. Resultats: Es varen poder classificar el 99,5% dels reingressos prematurs segons la causa. Els deguts a causes no relacionades, programats, per incompliment terapèutic o per evolució d'una malaltia prèvia, considerats no evitables (RNE), sumen el 88% del total. Els reingressos restants (12%), secundaris a complicacions assistencials o problemes organitzatius s'han considerat potencialment evitables (RPE). Els RPE s'originen sobretot a serveis quirúrgics i suposen en gairebé la meitat de casos una intervenció o un procediment complex. L'interval mitjà de temps fins al reingrés és significativament més curt per als RPE. Hi ha un major risc de RPE en cas d'ingrés des de la llista d'espera, servei d'ingrés quirúrgic, GRD quirúrgic i patologia neoplàsica, genital o de l'aparell locomotor. El màxim risc de reingrés es produeix per a pacients de gènere masculí, afectats de problemes d'aparell locomotor i que ingressen en serveis quirúrgics per a ser intervinguts. Conclusions: 1) El Protocol és un instrument vàlid, fiable i d'aplicació senzilla per a la classificació dels reingressos prematurs en un hospital universitari. 2) El 88% de reingressos prematurs es deuen a causes en principi no evitables. 3) La proporció de reingressos vinculats a disfuncions de la qualitat assistencial (RPE) és del 12% i representa l'1,5% dels ingressos anuals. 4) L'interval de temps fins al reingrés dels RPE és significativament més curt i el risc és màxim durant la primera setmana posterior a l'alta. 5) Ingressar des de la llista d'espera o en un servei quirúrgic comporta més risc de RPE. 6) Un diagnòstic d'alta de neoplàsia, traumatisme, patologia genital o d'aparell locomotor, o un GRD a l'alta quirúrgic o de les categories locomotor, urinari o genital masculí també comporta més risc de RPE. 7) El gènere masculí, la patologia de l'aparell locomotor i l'ingrés en serveis quirúrgics per a una intervenció comporten el màxim risc de RPE. 8) L'aplicació sistemàtica del Protocol i el monitoratge de RPE resultant poden contribuir a la seva prevenció i a la millora de la qualitat assistencial hospitalària.

[en] "Monitoring early readmissions in a teaching hospital: Design and assessment of a specific protocol" Introduction: Hospital readmissions rate has been considered appropriate to measure quality of care, especially when readmission occurs during the first month after previous discharge. Nevertheless, readmissions are not homogeneous. For monitoring the quality of hospital inpatient care, it is necessary to distinguish causes of readmission and to identify potentially avoidable readmission. Hypothesis: Early hospital readmissions can be evaluated by a specific protocol that furthermore identifies those due to poor quality of care. Objectives: 1) To design and evaluate the Early Readmissions Assessment Protocol in a teaching hospital, 2) To classify readmissions and describe their causes, 3) To determine the potentially avoidable readmissions rate, 4) To identify risk factors of these type of readmissions and 5) To propose an standard of quality based on potentially avoidable readmissions. Methods: Application of the Protocol to a random sample of patients discharged and readmitted in 1997, excepting those of obstetric diagnoses. Descriptive analysis of the variables and Poisson regression analysis to evaluate risk factors of potentially avoidable readmission. Results: Protocol classified 99,5% of early readmissions. The majority (88%) were not avoidable (NAR) and only 12% were potentially avoidable (PAR). The variables related to PAR were the shorter interval from the previous discharge, admission from a waiting list, admission in a surgical area, a surgical DRG and a diagnose of neoplasm, genital or musculoskeletal disease. Maximum risk of PAR appears for individuals of masculine gender, with musculoskeletal problems, admitted in surgical areas to be operated. Conclusions: 1) The Protocol is a valid, reliable and easy doing instrument to classify early readmissions in a teaching hospital. 2) The Protocol identifies potentially avoidable readmissions. 3) There are some variables related to this type of readmissions. 4) Masculine gender, musculoskeletal diseases and surgical admissions for an operating room procedure determine the maximum risk of potentially avoidable readmission. 5) Systematic application of Early Readmissions Assessment Protocol with monitoring of potentially avoidable readmissions rate can improve their preventability and the quality of hospital care.