BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] En aquest article exposarem de manera específica les iniciatives portades a terme en les universitats andaluses per fomentar, reforçar i estendre la seva presència virtual a la xarxa. Farem un recorregut pels serveis vinculats amb la tecnologia i suport a l'ensenyament, els campus i aules virtuals presents en cadascuna d'aquestes universitats, així com pels esforços realitzats per La xarxa d'Universitats Virtuals Andaluzas per a la creació i desenvolupament del Campus Virtual Andaluz del qual formen part totes les universitats andaluses a través d'una àmplia oferta d'activitats d'ensenyament en línia.

[en] This paper discusses the specific initiatives undertaken in Andalusian Universities to foment, strengthen and extend their virtual presence on the Net. We present the main services related to technology and educational support, virtual classrooms and campuses in each of these universities, as well as efforts of the Network of Virtual Andalusian Universities to create and develop the Virtual Andalusian Campus, which includes all universities in Andalusia, through a wide range of e-learning activities.
[ca] La informació recollida en aquest article forma part de l'estudi realitzat en una tesi doctoral finançada pel Ministeri d'Educació mitjançant una beca FPU. El seu objectiu principal era recuperar el coneixement expert de professorat sènior i ben avaluat de la Universitat d'Huelva, amb la intenció de posar-lo al servei de la resta del col·lectiu docent i de proporcionar algunes claus de pràctiques consolidades en l'exercici de la professió. Utilitzem la història de vida d'una professora d'universitat, adscrita a la Facultat de Ciències de l'Educació, per endinsar-nos en la seva visió sobre les transformacions experimentades per l'educació al nostre país i la transcendència que han tingut al llarg de la seva trajectòria professional. A partir de la informació obtinguda en entrevistes en profunditat i analitzada a través del MAXQDA, s'organitzen els resultats en base a les etapes del cicle vital de la docent. Les conclusions ressalten la transcendència del context social, polític i educatiu; la formació inicial i les experiències professionals; i la configuració de la identitat professional i el pensament pedagògic, per aportar estratègies oportunes davant els canvis esdevinguts en l'educació i en la reflexió sobre com han afectat en el seu exercici professional.

[en] This article is framed within a doctoral thesis funded through a fellowship granted by the Spanish Ministry of Education. The main objective of the study was to recover the expertise of senior and highly-rated professors at the University of Huelva with a view to making their expert knowledge available to other teaching staff and providing some keys for professional practice. To this end, we use the life history of an educational sciences professor in order to learn about her vision of the changes education has undergone in Spain and the significance of these changes throughout her career. Using information obtained through interviews and analyzed with MAXQDA software, the results are structured according to the stages of the teacher's life cycle. The findings highlight the importance of the social, political and educational context, as well as initial training, professional experience, professional identity and pedagogical thinking in seeking appropriate strategies to cope with changes in education and reflect on how they affect professional practice.
[ca] Els videojocs són el resultat de la interacció de diferents llenguatges: el visual, el del so, el literari, el gestual... Creen un univers canviant i mal·leable en mans del seu creador o usuaris. Amb una potent capacitat multimèdia i transmèdia, poden ser una eina atractiva amb grans possibilitats educatives. Partint de la premissa que l'educació i la formació no poden donar l'esquena a la cultura i tecnologia de la seva època, vam realitzar un estudi basat en enquestes sobre l'ús que fan dels videojocs els futurs mestres, mestres i educadors socials en formació, la seva capacitat per integrar-los en el context educatiu i la formació autopercebuda per fer-ne un ús crític i reflexiu. Dels resultats obtinguts es desprèn que els participants majoritàriament mostren una actitud molt favorable a la incorporació dels videojocs a l'àmbit educatiu, si bé manifesten presentar deficiències quant a la seva formació en competències mediàtiques per dur a terme una correcta integració curricular dels videojocs.

[en] Video games are electronic games in which one or more players interact either online or offline and in which visual language and literary language, as well as sound and gestures, interact; all of which are chosen by the creator and users. The multi-language nature of video games, alongside other features such as interactivity and digitalization, make these games an attractive teaching tool with countless educational possibilities. Based on the premise that education and training must take into account culture and technology, we conducted a study using a survey of future teachers and social educators regarding the use of video games, their ability to integrate them into the educational setting and their perception of training in the critical and reflective use of video games. The results show that the participants are very favorable to the incorporation of video games in education, although they lack training in media skills to properly integrate video games into the curriculum.
[ca] En el present treball s'exposa una anàlisi de l'acció tutorial en una nova modalitat d'ensenyament-aprenentatge, els MOOC. Per a açò, hem dut a terme un estudi de material documental que permet reconstruir els esdeveniments que estan succeint en l'actualitat en els MOOC. Els resultats ens indiquen com es configura aquesta nova tendència d'aprenentatge a nivell internacional i nacional i com s'estableix l'ajuda pedagògica en els MOOC.

[en] This paper analyses tutoring approaches in MOOCs, a new learning and teaching model. To this end, we have undertaken a study of resource materials in order to trace current events. The results indicate how this new learning trend is taking shape both nationally and internationally, and how pedagogical support is being provided in the MOOCs.
[ca] Des del final del s. XIV, molts consistoris catalans van haver de confeccionar memorials o "capbreus" de rendes que facilitessin l'administració de l'enorme deute contret anteriorment i clarifiquessin la situació jurídica de cada renda per evitar malentesos amb el seu propietari. El present article analitza dos capbreus de censals redactats entre 1410 i 1421 pels dirigents de Castelló d'Empúries, la capital d'una de les senyories més importants de Catalunya. A la llum d'aquests volums, es responen alguns dels interrogants que encara existeixen sobre les finances urbanes a la Catalunya baixmedieval: conèixer el nivell d'endeutament que assoliren els llocs de senyoriu; estudiar les polítiques financeres que endegaren els governs municipals per intentar disminuir el volum dels interessos anuals; i, finalment, copsar la procedència geogràfica i el perfil social dels creditors municipals.

[en] Since the end of the 14th century, many Catalan towns were asked to issue memorials of rents that, in the one hand, would facilitate the administration of the huge debt they had got into previously and, on the other hand, would clarify the juridical situation of each rent to avoid misunderstandings with its owner. This article aims at analyzing two memorials of rents written up between 1410 and 1421 by the local authorities of Castelló d'Empúries, the main city of one of the most important lordships of Catalonia. With the help of these volumes, we are trying to solve some of the questions about the urban finances in medieval Catalonia: what the level of indebtedness that the noble places attained; what financial policies the urban rulers put forward to reduce the volume of the annual interests; and, finally, what the geographical origin and the social profile of the municipal creditors was.
[ca] L'article tracta d'uns productes de l'alimentació propis de l'àrea Mediterrània, com ho son la fruita seca (ametlles, avellanes, castanyes, nous i pinyons) i la finita assecada (figues, panses, dàtils). Avellanes, ametlles i pinyons eren productes basics d'exportació de Catalunya, Valencia i Mallorca, tant cap a Orient com cap a Flandes, mentre que panses i figues eren exportades especialment cap a Itàlia i cap a Anglaterra i Flandes. Les nous i les castanyes tenien una difusió mes limitada. Els dàtils, produïts a Elx, eren també importats del Magreb i reexportats després. Mentre que les ametlles es trobaven a tots tres territoris, les avellanes i els pinyons eren una producció catalana. Les figues s'assecaven també a tots tres territoris, però amb predomini del País Valencia i Mallorca i les panses eren una especialitat valenciana. L'article es completa amb vint-i-set quadres en els quals hi és detallat el comerç d'aquests productes. S'indiquen també els noms dels comerciants, la seva nacionalitat, el tipus de contracte comercial, pesos i mesures, etc.

[en] The article deals about some foodstuffs which are peculiar of the Mediterranean area: nuts (almonds, hazelnuts, chestnuts, walnuts, pine-nuts) and dried fruits (figs, raisins, dates). Hazelnuts, almonds and pine-nuts were basic goods of exportation from Catalonia, Valencia and Majorca both to the East and to Flanders, while raisins and figs were exported specially to Italy and to England and Flanders. Walnuts and chestnuts had a shorter diffusion. Dates, produced in Elx, were also imported from Maghreb and often re-exported. While almonds could be found in the three countries, hazelnuts and pine-nuts were a Catalan product. Figs were dried in the three territories, though Valencia and Majorca produced a little more quantity. Raisins were a valencian speciality. The article is ilustrated with twenty-seven tables that demonstrate the trade of all these products, merchants, contracts, weights and measures.
[ca] Aquest treball reexamina la documentació (1339-1380) de Pere III i l'infant Joan referent a les Grandes Chroniques de France i la relaciona amb la traducció catalana, conservada fragmentàriament al registre 894 de l'ACA. La traducció es va executar poc abans de 1351 a la cancelleria reial; el foli conservat correspon a l'inici d'un exemplar de qualitat que no es devia acabar mai (vegeu-ne la reproducció i l'edició). És probable que l'original francès fos el que tenia Pere III el 1339 i havia extraviat el 1361. En aquest cas, es tractaria del Roman des rois de Primat amb una continuació fi ns a Felip l'Ardit (com la del ms. nouv. acq. fr. 10043 de la BnF); l'infant Joan ja podia demanar a Carles V l'actualització de Pierre d'Orgemont.

[en] This article reexamines Peter III and Prince John's documentation (1339-1380) regarding the Grandes Chroniques de France. These documents are linked to a Catalan translation of the French historical compilation. This Catalan translation (ACA, Register 894) was carried out at the Royal Chancery shortly before 1351. Its extant folio belongs to a high-quality manuscript copy that was probably never completed. Its French original might be the copy Peter III owned by 1339 and lost by 1361. If this is the case, the French original manuscript would contain Primat's Roman des rois and a continuation up until Philip the Bold (such as BnF, MS nouv. acq. fr. 1004). The Infant John may have asked Charles V for Pierre d'Orgemont's update.
[ca] Presentem una breu biografia d'Elionor d'Urgell, descendent dels reis d'Aragó i dels emperadors de Constantinoble, amb l'objectiu de comprendre especialment la seva opció de vida ermitana duta a terme en la darrera etapa de la seva vida. Elionor va néixer vers 1380, era fi lla del comte Pere d'Urgell i de Margarida de Montferrat. Es va veure immersa en els confl ictes politics i bèl·lics que s'esdevingueren després de la mort del rei Martí I d'Aragó, ja que el seu germà Jaume era un dels pretendents a la corona. Després de l'entronització de Ferran I com a rei (1412) i de la rebel·lió de Jaume d'Urgell, aquest, la seva mare i ella mateixa van ser jutjats i condemnats. Elionor va veure confi scats tots els seus béns i fou exiliada del comtat. Després d'un llarg pelegrinar pel país, amb la seva cunyada i la seva germana, vivint pobrament, lluitant perquè se li tornés alguna part del seu ric patrimoni per poder viure, va decidir apartar-se del món i fer vida d'ermitana en la solitud d'una muntanya abrupta i en un indret poc habitat. Va seguir les petjades d'un penitent, el monjo ermità Pere Marginet, i va fer vida de penitència, dejuni i pregària a l'ermita de Sant Joan de Montblanc i a la cova dita de Nialó, fi ns a la seva mort, esdevinguda l'any 1430 en una epidèmia de pesta.

[en] In this paper we present a brief biography of Elionor of Urgell, a descendant of the kings of Aragon and the emperors of Constantinople, with the aim of understanding her eremitic vocation during the last period of her life. Elionor was born around 1380, the daughter of Count Pere of Urgell and Margarida of Montferrat. She found herself involved in the political and military confl icts triggered by the demise of King Martí I of Aragon, since her brother Jaume was one of the pretenders to the throne. After the enthronement of Ferran I (1412) and the rebellion of Jaume of Urgell, Jaume, his mother and Elionor herself were judged and condemned. Elionor had all her properties confi scated and was exiled from the county. After a long pilgrimage across the country with her sister and her sister in-law, during which she lived in poverty and constantly struggled to recover some part of her patrimonial wealth, she decided to withdraw from the world and live as a hermit in the solitude of an abrupt mountain slope, in a sparsely- inhabited place. She followed in the footsteps of a penitent, the hermit monk Pere Marginet, and led a life of penance, fasting and prayer in the hermitage of Sant Joan de Montblanc, in a cave called Nialó, until her death during the plague outbreak Of 1430.
[ca] L'article presenta les dades biogràfiques descobertes a l´ Arxiu Reial de Barcelona del prevere tortosi PerePasqual, fili i rector de La Fatarella, capellà i domestic de Pere el Cerimoniós, i posa la seva figura en relació amb forigen del eulte i la presencia de la imatge alabastrina de la Mare de Déu de la Misericòrdia a la capella de la Torre de l´ esmentada vila.

[en] The aim of this article is to offer some biographic information—brought to light from the Archivo de la Corona de Aragón (Barcelona)—, about Pere Pascual, a clergy born in La Fatarella, who became the priest of the Parish of his town and the Chaplain of Peter the Cermonious. The author relates that priest with the worship to the alabastre image of the Mare de Déu de la Misericòrdia, that is honoured in the Capella de la Torre of the named town.
[ca] A la baixa edat mitjana els grans temples cristians utilitzaven importants quantitats de cera, que era un producte exposat a les oscil·lacions del mercat mediterrani i que, en general, resultava cara. Per tal d'atenuar la despesa en cera, els administradors de les esglésies i els candelers van desenvolupar estratègies comptables i materials per tal de rebaixar-ne el cost. A partir de l'exemple de la ciutat de Barcelona, i especialment de la seva Seu, aquest article mostra com es desenvoluparen dos mecanismes principals, que a més sovint es combinaren, per tal de contenir aquesta despesa i facilitar l'accés a aquests productes imprescindibles per a la litúrgia: el lloguer dels grans ciris i la reutilització i revenda de la cera cremada però que encara es podia tornar a emprar.

[en] By the Later Middle Ages, Christian churches used considerable amounts of wax, which was an expensive product exposed to the oscillations of the Mediterranean market. In order to mitigate expenditure on wax, administrators and chandlers developed accounting and material strategies in order to decrease its cost. Relying on the example of the city of Barcelona, and especially on its Cathedral, this article demonstrates how these actors put in motion two main mechanisms, which were also often combined, in order to contain expense and to ease access to these products that were essential to the liturgy: the rental of the largest candles and the reuse and resale of burnt wax that was still fit for recycling.
[ca] Aquest article pretèn sistematitzar les notícies historiogràfiques de les últimes dècades en allò que pot ser aplicat a augmentar el nostre coneixement de la vida d'Isabel de Villena. En primer lloc es mostra que, lluny de ser una orfeneta desvalguda, la fi lla d'Enric de Villena comptava amb una signifi cativa xarxa d'oncles, ties i cosins, i aquesta ajuda a entendre l'opció de l'autora pel franciscanisme. En la segona part s'analitzen les autèntiques raons de per què Isabel de Villena, que comptava amb una considerable fortuna, va ser integrada a la cort de la reina Maria a la mort del seu pare, que havia estat desterrat pels Trastàmares: com a filla de l'últim descendent masculí legítim d'un dels aspirants al tron d'Aragó a la mort de Martí l'Humà, el seu futur havia de ser supervisat amb compte.

[en] This article aims to systematize the last decades' historiographical contributions on the life of Isabel de Villena. In the first section it is shown that, far from being a helpless orphan, Enric de Villena's daughter could rely on a significant net of uncles, aunts and cousins, which helps understand the author's choice of Franciscanism. The second section analyzes the true reasons why Isabel de Villena, who possessed an important fortune, was brought up in queen Maria's court when her father, who had been exiled by the Trastámara brothers, died: as the daughter of the last legitimate male descendant of one of the claimants of the throne of Aragon in the aftermath of Martí l'Humà's death, her future had to be carefully monitored.
[ca] En aquest treball s'estudia l'originalitat poètica del comte de Besalú i Bisbe de Girona, Miró Bonfill (segle X), en un dels documents que hom li atribueix: l'acta de confirmació de la dotació de l'església de Sant Pere de Besalú. L'anàlisi dels 27 versos identificats en aquest document posen en relleu una clara dependència de Miró Bonfill d'altres poetes com Paulí d'Aquileia o Venanci Fortunat, però també l'existència de relacions amb altres obres, anteriors, contemporànies i posteriors, circumstància que obre nous interrogants sobre les relacions literàries de Catalunya amb Europa al segle X.

[en] This paper addresses the poetic originality of Miró Bonfill, count of Besalú and bishop of Girona (tenth century), in one of the documents attributed to him: the provision certificate of the church of Sant Pere de Besalú. The analysis of the 27 verses contained in this document shows an evident dependence on poets like Paulinus of Aquileia and Venantius Fortunatus, but it also allows to trace connections with other contemporary and later works. This fact poses new questions on the literary links between Catalonia and Europe in the tenth century.
[ca] L'objecte d'aquest article és traçar la biografia de Guillem Eimeric, jurista de Barcelona, que visqué a la segona meitat del segle XIII. El treball es basa sobretot en l'anàlisi del seu testament i en l'inventari dels seus béns, entre els quals destaca una rica biblioteca. L'article es completa amb l'estudi del llinatge procedent d'Eimeric de Perusia i dels negocis realitzats pels seus familiars banquers.

[en] The aim of this article is to draw the biography of Guillem Eimeric, a Jurist born in Barcelona, who lived in the second half of 13th century. The study is based on the Guillem Eimeric's will and on the inventory of his properties and goods. Among his goods, his rich Library deserves to be especially mentionned. The paper finishes with a study of the lineage from Eimeric de Perusia and with an analysis of the banking affairs of his relatives.
[ca] La pres&egrave;ncia de l&rsquo;estat andalus&iacute; en terres septimanes ha estat, salvant comptades ocasions, tradicionalment negligida per la historiografia. En aquest text, tot aplicant una l&iacute;nia de recerca contrastada a Catalunya Vella que identifica els top&ograve;nims derivats de palatium amb una primerenca xarxa d&rsquo;establiments creats a partir de la conquesta isl&agrave;mica, pretenem donar una primera visi&oacute; de quin fou l&rsquo;abast de l&rsquo;organitzaci&oacute; territorial d&rsquo;aquest estat al nord dels Pirineus. L&rsquo;estudi de les fonts documentals i de la topon&iacute;mia conservada ens permet veure com aquests top&ograve;nims mostren unes pautes de dispersi&oacute; coherents, alhora que es concentren sense excepcions a la meitat meridional de la Septim&agrave;nia.

[en] Presence of Andalusian State in Septimania has been traditionally neglected, with few exceptions, by historiography. In this text, we try to offer a view of the territorial organisation of the Andalusian State at the north of the Pyrenees by means of a line of research, contrasted in Catalunya Vella, that identifies the toponyms derived from palatium with a primitive network of settlements built during the Islamic conquest. The study of documentary and toponymic sources reveals that these toponyms show the guidelines of a logical spread, always concentrated in southern Septimania.
[ca] Aquesta és una nova contribució a la historia de la classe dominant de la societat barcelonina en el segle XIII, concretament de la família Banyeres. Es tracta del matrimoni format per Elisenda de Sant Quirze i Joan de Banyeres. S'estudien els testaments, inventaris de la casa, propietats urbanes, vinyes, rendes, censos, com també els litigis sostinguts entre l'Església i Elisenda de Banyeres per la possessió de la herència i després entre les institucions benèfiques que donaven menjar ais pobres, que foren els hereus deis Banyeres.

[en] This is another contribution to the history of the upper class of Barcelona's society in the 13th century in particular the Banyeres lineage, now with the biography of the couple Joan and Elisenda. It analyses, specially, their testaments, the inventories of the house, urban properties, vineyards and so on with their incomes, and also the lawsuits for the inheritance's possession between the Church and Elisenda and after between benefical institutions to feeding the poors, who remained the only Banyeres heirs.
[ca] En l'article s'estudia la dotació d'animals i d'utillatge agrícola entre els propietaris de terres i particularment els pagesos al País Valencià en la baixa edat mitjana, així com la renovació i reaprofitament dels primers al llarg de la seva vida útil i el reciclatge dels segons. L'estudi es basa en documentació judicial i notarial, fonamentalment en vendes ordenades per la cort i en inventaris post mortem i almonedes. En el cas de les bèsties de treball, s'analitzen els tipus d'animals, els preus, les característiques físiques, la salut i altres elements que intervenen en el preu, la vida útil i la freqüència amb què eren renovats en les explotacions agràries. Quant a l'utillatge, s'examina l'àmplia diversitat d'eines agrícoles, des de l'arada a l'aixada i la corbella, els seus materials de construcció, els seus preus, la seva circulació en el mercat de segona mà i el seu reciclatge i reutilització.

[en] The article studies the provision of animals and agricultural tools among landowners and particularly peasants in the Valencian Country in the late Middle Ages, as well as the renewal and reuse of the former throughout their useful life and the recycling of the latter. The study is based on judicial and notarial documentation, mainly on sales ordered by the court and on post mortem inventories and auctions. In the case of work beasts, the types of animals, prices, physical characteristics, health, and other elements that intervene in the price, useful life and frequency with which they are renewed on farms are analysed. As for tools, it examines the wide variety of agricultural implements, from the plough to the hoe and the sickle, their construction materials, their prices, their circulation on the second-hand market and their recycling and reuse.