[ca] En els últims anys s'ha ratificat la necessitat d'implementar una nova democràcia participativa en els assumptes urbans, on els ciutadans gestionin, informin, reflexionin i plantegin solucions davant els problemes actuals i futurs de les ciutats. Els Urban Centers o centres d'innovació urbana estan sorgint com a eines en pro de la construcció de polítiques urbanes col·laboratives mitjançant l'enfortiment de el paper actiu dels ciutadans amb interessos comuns, amb una visió local i global. L'objectiu principal a desenvolupar en la ponència és la conceptualització i aproximació al voltant dels urban center i el seu estat actual, prenent com a referència el cas de Bolonya, Barcelona i Boston, a més d'establir la relació actual entre el presencial i el digital a la participació ciutadana.S'ha recopilat informació documental sobre els UC, fent èmfasi en el paper que tenen aquests en la participació activa i directa dels ciutadans, que ens permet entendre el fenomen i les seves variants i les possibilitats que poden resultar de la seva aplicació en les esferes de la participació ciutadana. A més d'això, per poder aprofundir més en la implementació d'aquesta participació, es planteja una metodologia que permeti determinar les estratègies necessàries per a això, amb el suport dels col·lectius implicats en aquest procés i l'ús de les noves plataformes i mitjans digitals. Aquesta metodologia es divideix en tres fases, que van des del diagnòstic actual, fins a la generació col·lectiva de propostes; aquestes dades seran obtinguts i processats amb plataformes d'enquestes i participació, a més de taules de treball presencials.A l'analitzar els resultats, ens podem adonar de la poca divulgació que ha tingut aquest tipus de mecanisme de participació ciutadana, aconseguint la seva major difusió i posada en pràctica a Itàlia, sent el UC de Bolonya el punt de referència. Un cas interessant és el de Boston, el qual està en la transició d'un centre a una xarxa de centres, el que permet l'intercanvi d'experiències, plantejar problemes i solucions comuns i satisfer les necessitats específiques i generals de la ciutat i els seus ciutadans. En el cas de Barcelona, s'està implementant un UC on es fomenta la innovació urbana en els àmbits social, urbanístic, econòmic i tecnològic. Aquestes bones pràctiques, tot i que necessiten expandir-se i renovar-se, poden servir com a plataforma per a la creació d'una xarxa de forma territorialment descentralitzada de punts de referència de participació ciutadana i de pràctiques col·lectives urbanes. A partir d'això, és important seguir tres línies: transformar els ja existents, incloent als ciutadans no només com a espectadors, sinó com a agents actius en la conformació de la ciutat, a través de tallers, seminaris, debats, plataformes digitals, documentació, centres d'exposició i taules de treballs, de la mà de les noves tecnologies de cara a l'usuari-ciutadà; crear una xarxa més àmplia d'UC, interconnectades unes amb les altres, per intercanviar experiències i bones pràctiques, i crear eines o recolzar-nos en les ja existents, per a una participació en temps real, més transparent i accessible. Això suposa major cobertura i informació dels processos actuals de participació.

[es] En los últimos años se ha ratificado la necesidad de implementar una nueva democracia participativa en los asuntos urbanos, donde los ciudadanos gestionen, informen, reflexionen y planteen soluciones ante los problemas actuales y futuros de las ciudades. Los Urban Centers o centros de innovación urbana están surgiendo como herramientas en pro de la construcción de políticas urbanas colaborativas mediante el fortalecimiento del rol activo de los ciudadanos con intereses comunes, con una visión local y global. El objetivo principal a desarrollar en la ponencia es la conceptualización y aproximación en torno a los urban center y su estado actual, tomando como referencia el caso de Bolonia, Barcelona y Boston, además de establecer la relación actual entre lo presencial y lo digital en la participación ciudadana.Se ha recopilado información documental sobre los UC, haciendo énfasis en el papel que tienen éstos en la participación activa y directa de los ciudadanos, que nos permite entender el fenómeno y sus variantes y las posibilidades que pueden resultar de su aplicación en las esferas de la participación ciudadana. Además de ello, para poder profundizar más en la implementación de esta participación, se plantea una metodología que permita determinar las estrategias necesarias para ello, con el apoyo de los colectivos implicados en este proceso y el uso de las nuevas plataformas y medios digitales. Dicha metodología se divide en tres fases, que van desde el diagnóstico actual, hasta la generación colectiva de propuestas; dichos datos serán obtenidos y procesados con plataformas de encuestas y participación, además de mesas de trabajo presenciales.Al analizar los resultados, nos podemos percatar de la poca divulgación que ha tenido este tipo de mecanismo de participación ciudadana, alcanzando su mayor difusión y puesta en práctica en Italia, siendo el UC de Bolonia el punto de referencia. Un caso interesante es el de Boston, el cual está en la transición de un centro a una red de centros, lo que permite el intercambio de experiencias, plantear problemas y soluciones comunes y satisfacer las necesidades específicas y generales de la ciudad y sus ciudadanos. En el caso de Barcelona, se está implementando un UC donde se fomenta la innovación urbana en los ámbitos social, urbanístico, económico y tecnológico. Estas buenas prácticas, aunque necesitan expandirse y renovarse, pueden servir como plataforma para la creación de una red de forma territorialmente descentralizada de puntos de referencia de participación ciudadana y de prácticas colectivas urbanas. A partir de esto, es importante seguir tres líneas: transformar los ya existentes, incluyendo a los ciudadanos no sólo como espectadores, sino como agentes activos en la conformación de la ciudad, a través de talleres, seminarios, debates, plataformas digitales, documentación, centros de exposición y mesas de trabajos, de la mano de las nuevas tecnologías de cara al usuario-ciudadano; crear una red más amplia de UC, interconectadas unas con otras, para intercambiar experiencias y buenas prácticas, y crear herramientas o apoyarnos en las ya existentes, para una participación en tiempo real, más transparente y accesible. Esto supone mayor cobertura e información de los procesos actuales de participación.