BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La cariofil làcia Silene niceensis All. pròpia dels sorrats litorals de la Mediterrània occidental i present també a les costes atlàntiques ibèriques. des de l' estret de Gibraltar fins a les Rias Baixas i en alguna localitat grega, havia estar descrita al menys dues vegades temps prelinneans malgrat que Linné mateix la ignorés a les seves obres. La primera descripció prelinneana. bé que publicada por Péire Magnol a l'apèndix a la segona edició del seu Botanicum monspeliense,. es feu sobre la base de materials i fins i tot d'una descripció sumaria deguts a Jaume Salvador i Pedrol. Es conserva un plec d'aquesta planta a l'herbari Salvador, l'etiqueta de la qual porta una descripció abreujada que podria ser la original de Jaume Salvador. La segona de les descripcions prelinneanes es de Tournefort que la publica a les seves Institutiones Rei herbariae. i sola aquesta identitat es troba a l'Herbari Salvador un segon plec de S. niceensis All. Pourret, cap a finals del segle XVIII ( 1792-98), s'adonà de la identitat dels exemplars d' ambdós plecs i, desconeixent la descripció d' Allioni, els assignà el nom de S. Arenaria Pourr , el mateix que va fer Desfontaines amb els exemplars de la planta que herboritzà al S de la península ibèrica. Un i altre noms son invàlids i han passar a la sinonímia.

[en] Silene niceensis All. (Cariophillaceae) is a plant found on litoral sands of Western Mediterranian and also of Iberian Atlantic shores from Gibraltar to the Rias Baixas and in some places in Greece. It had been described twice in prelinnean times but Linné has neglected it in his works. First prelinnean description, though published by Pierre Magnol in the Appedix to the second edition (1686) of Botanicum monspeliense,has been wrote on the basis of materials and a short description sent to Magnol by Jaume Salvador i Pedrol. One specimen of this plant in Salvador Herbarium hold a short description that could be the original one by Jaume Salvador. The second one was published on a different name by Tournefort in Institutiones Rei herbariae. It is also one specimen of S. niceensisAll. in Salvador Herbarium under this identity. Pourret, studying this herbarium to put on etiquets the linnean name of each specimen (1792-98), realize the specific identity of both S. niceensis All. specimens but ignoring the description published by Allioni in 1773 he give them the new name of S. arenaria Pourr. Also Desfontaines described under the name of S. arenaria Desf. in his Flora Atlantica (1798-99) the same species on the basis of specimens collected near the Gibraltar Strait. Both. Pourrett and Desfontaines names, or today invalid and under sinonimy.
[ca] Es presenta una check-list deis noms de plantes vasculars el material tipus de les quals es originari si més no presumiblement, de les illes Balears. Per a cada nom s'indiquen els sinònims nomenclaturals, juntament amb la localització deis materials tipus així com comentaris de caire taxonòmic, corològico nomenclatural. Es tipifiquen 176 noms i es proposen tres canvis nomenclaturals: Arenaria bolosii (Küpfer) comb. nov., Coristospermum huteri (Porta) comb. nov. i Dactyliss glomerata subsp. ibizensis (Gand.) combonov. [es] Se presenta una check-list de nombres de plantas vasculares basadas sobre material originario, o presumiblemente originario, de las islas Baleares. Para cada nombre se indican los sinónimos nomenclaturales, la localización de los materiales tipo, así como comentarios de carácter taxonómico, corológico o nomenclatural. Se tipifican 176 nombres y se proponen tres cambios nomenclaturales: Arenaria bolosii (Küpfer) comb. nov., Coristospermum huteri (Porta) comb. nov. y Dactyliss glomerata subsp. ibizensis (Gand.) combonov.

[en] A check-list of vascular plant is presented, the type material of which is of Balearic origin, or presumed to be as such. For each name a list of its nomenclatural synonyms, together with the location of the type specimens and miscellaneous comments about its taxonomy, chorology or nomenclature is provided. 176 names have been typified and three nomenclatural changes are proposed: Arenaria bolosii (Küpfer) comb. nov., Coristospermum huteri (Porta) comb. nov. and Dactyliss glomerata subsp. ibizensis (Gand.) combonov.
[ca] S'ha examinat l'estat de les micorrizes vessículo-arbusculars de les plantes herbácies que viuen dins i fora deis tofoners deguts a Tuber melanosporum Vitt., a fi de determinar si el fong interfereix en la formació endomicorrízica. Quan varen comparar-se les plantes que sobrevivien als tofoners amb les del terreny del voltant, es va observar una clara reducció en llur creixement i en la micorrizació vessículo-arbuscular; i, a més, es va detectar una reducció notable en el nombre d'espores endogàmiques presents al sòl. Tot això suggereix que T. melanosporum produeix substancies inhibents també respecte als fongs endomicorrízics.

[en] The vesicular-arbuscular mycorrhizal status of the herbaceous plants living inside and outside the "burnt- places" caused by Tuber melanosporum Vitt. was examined in order to determine whether the fungus may interfere with endomycorrhizal formation. When plants surviving in the burnt-out areas were compared to those in surrounding ground, a clear reduction in growth and vesicular-arbuscular mycorrhizal colonization were observed; additionally a reduction in the number of endogonaceous spores occurring in me soil was detected. These results suggest mat T. melanosporum produces substances also inhibitive to endomycorrhizal fungi.
[ca] S'han estudiat els nombres cromosòmics i l'estructura deis cariotipus de 15 poblacions nordafricanes de Delphinium L. sect. Delphinium. Delphinium balansae Boiss. & Reuter, amb cariotipus mes simètric, apareix com a possible ancestre perenne de la resta d'espècies anuals amb cariotipus més asimètric i més curt. Es proposa una reorganització taxonòmica de la secció, d'on es descriu en dues series noves (ser. Macropetala ser. nova i ser. Balansae ser. nova.) i es proposen dues combinacions noves (D. nanum subsp. alboliliaceum and D. nanum subsp. elongatum).

[en] Both chromosome numbers and karyotype structure from 15 wild North-African populations of Delphinium L. sect. Delphinium were studied. Delphinium balansae Boiss. & Reuter, with a more symmetrical karyotype, appears as a possible perennial ancestor of' the remaining annuals with highly asymmetrical and shorter karyotype. A taxonomical reorganization of this section is proposed: two new series (ser. Macropetala ser. nova and ser. Balansae ser. nova.) and two new nomenclatural combinations (D. nanum subsp. alboliliaceum and D. nanum subsp. elongatum) are proposed.
[ca] Es presenta una revisió de les espècies suculentes del gènere Euphorbia L del nord de Madagascar. Es discuteixen els grups sistemàtics que no mostren afinitat amb les espècies indo-africanes d'Euphorbia. Es proposa una nova combinació: Euphorbia aureo-vitidiftora (Rauh) Rauh.

[en] A survey is given or the Euphorbia species occurring in northern Madagascar. The systematic groups which shaw no affinities with African-Indian Euphorbia species. are discussed. One new combination: Euphorbia aureo-vindiflora (Rauh) Rauh is proposed.
[ca] Es proposen als voltant de 80 combinacions noves de tàxons infraespecífics en el gènere Euphorbia L. Com anticipació a la publicació del catàleg mundial de tots el tàxons infraespecífics descrits i usats en la tribu Euphorbieae (Euphorbiaceae).Amés s'inclou una nota referent a E.fischeriana Steudel.

[en] About 80 new combinations for infraspecific taxa in the genus Euphorbia L. are mude in anticipation of publication ofaworld catalogue ofall infruspecific taxa described and used in the tribe Euphorbieae (Euphorbiaceae). Moreover. a note on E.fischeriana Steudel is included.
[ca] El examen de la diversidad alélica del locus S en diez cultivares mallorquines de almendro ha mostrado la presencia del alelo Sf en cuatro de ellos, así como la presencia de cinco nuevos alelos no identificados hasta ahora. Aunque el alelo Sf se ha descrito como responsable de la expresión de la autocompatibilidad del almendro, recientemente se ha descubierto que tiene dos expresiones fenotípicas diferentes, por lo que no siempre se puede considerar un índice de la autocompatibilidad de los genotipos que lo presentan. El estudio de los cuatro cultivares mallorquines que presentan este alelo ha confirmado su autoincompatibilidad, de manera que este alelo se expresa en estos cultivares en su forma fenotípicamente activa, como también se ha comprobado en un grupo de cultivares del sur de Italia, lo que podría indicar una conexión entre estas dos poblaciones mediterráneas de almendro. [ca] L'examen de la diversitat al·lèlica del locus S en deu cultivars mallorquines d'ametller ha mostrat la presència de l'al·lel Sf en quatre, així com la presència de cinc al·lels nous fins ara no identificats. Encara que l'al·lel Sf s'ha descrit com a responsable de l'expressió de l'autocompatibilitat de l'ametller, fa poc que s'ha descobert que té dues expressions fenotípiques diferents, pel que no sempre es pot considerar un índex de l'autocompatibilitat dels genotips que el tenen. L'estudi de les quatre cultivars mallorquines que presenten aquest al·lel ha confirmat la seva autoincompatibilitat, de manera que aquest al·lel s'hi expressa en la seva forma fenotípicament activa, com també s'ha comprovat en un grup de cultivars del sud d'Itàlia, fet que podria indicar una connexió entre aquestes dues poblacions mediterrànies d'ametller.

[en] The examination of the allelic diversity of the locus S in ten almond cultivars from Majorca has shown the presence of the Sf allele in four of them, as well as the presence of five new alleles non identified so far. Although the Sf allele has been described as responsible for the expression of self-compatibility in almond, it has been recently shown that this allele has two different phenotypic expressions. As a consequence, this allele cannot be always considered an index for self-compatibility of the genotypes harbouring it. The study of the four Majorcan cultivars possessing this allele has confirmed their selfincompatibility, showing that this allele is in its phenotypically active form, as it has been also observed in a group of cultivars from southern Italy, a fact possibly suggesting a connexion between these two Mediterranean almond populations.
[ca] Se indica por primera vez la presencia de Felicia filifolia, especie introducida de origen sudafricano, en las montañas del norte de Falset (Priorat). En el registro de plantas alóctonas constituye una novedad corológica para la flora de Cataluña y de la Península Ibérica. [ct] S'assenyala per primera vegada la presència de Felicia filifolia, espècie introduïda d'origen sud-africà, a les muntanyes del nord de Falset (Priorat). En el registre de plantes al·lòctones constitueix una novetat corològica per a la flora de Catalunya i de la Península Ibèrica.

[en] The presence of Felicia filifolia, introduced plant of South African origin, is reported for the first time in the mountains of north Falset (Priorat). It is a chorological novelty in the register of alien plants for the Flora of Catalonia and the Iberian Peninsula.
[ca] Les relacions filogenètiques a l'interior del gènere Consolida i entre els gèneres Consolida i Aconitella han estat posades de manifest com a resultat de la comparació de dades anatòmiques, cariològiques i morfològiques. Aquesta investigació ha confirmat la correcció de Ja divisió intragenèrica del gènere Consolida, proposada per E. Huth (1895), per a tres de les cinc seccions que creixen al territori de la U.R.S.S. El rang taxonòmic ha estat especificat per al grup més mòdem i evolutivament avançat d'espècies del gènere Aconitella. que és considerat per molts autors a l'interior dels límits del gènere Consolida. La posició taxonòmica d'Aconitella barbata (Bunge) Sojék, les característiques morfològiques de la qual són intermèdies entre els gèneres Aconitella i Consolida, ha estat precisada exactament. Les tendències evolutives principals de la tribu Delphineae han estat identificades: a partir del gènere mesofitic completament perenne Aconitum, que és el més primitiu en els aspectes anatòmics, cariològics imorfològics, a través d'una sèrie de formes desconegudes, cap al gènere Delphinium; i també, a partir dels representants anuals de la secció Delphinium del subgènere Delphinium, cap als gèneres Consolida i Aconitella.

[en] Phylogenetic connections within the genus Consolida and between the genera Consolida and Aconitella have been revealed as a result of the comparison of anatomical, k.aryological and morphological data. This study has confinned the correctness or the intrageneric division of the genus Consolida proposed by E. Huth (1895), for three out or the five sections growing on the territory of the USSR. Taxonomical rank. has been specified fo r the youngest and most highly evolved group of species of the genus Aconitella, which is regarded by many botanists as beingwithin the limits of the genus Consolida. The taxonomical position of Aconitella barbata (Bunge) Sojak, whose morphological rentures are intermediate between the genera Aconitella and Consolida, has been stated exactly. The main trends in the evolution or the tribe Delphineae have been identified: beginning from the primarily perennial mesophytic genus Aconitum, which is the most primitive in its anatomical, karyological and morphological features. through a series of unknown forms to the genus Delphinium;and also from the representatives of' the annual section Delphinium of the subgenus Delphinium to the genera Consolida and Aconitella.
[ca] Descripció de l'estructura, la composició florística i l'ecologia dels boscs mesòfils de les Muntanyes Catalanídiques septentrionals. És analitzada la variabilitat d'aquest bosc a les diverses panes de la serralada. Són estudiats els sintàxons Doronico-Fraxinetum, re presentat per les subassociacions doranicetosum, melampyretosum. vincetosum.festucetosum, luzuletosum i aretosum.

[en] The structure, florístic composition and ecology or the mesophilous woodland in northe rn Catalanidic range are described. The variability of these woodlands in the different parts or the mountains is analyzed. The following new sintaxa: Doronico-Fraxinetum, represented by the subassociations doronicetosum, metampyretosum. vincetosum, festucetosum, luzuletosum and aretosum, are studied.
[ca] Estudi de la posició sistemàtica de Centaurea balearica Rodríguez Femenías (Asteraceae-Cardueae ). De l'anàlisi minuciosa de la seva anatomia, especialment de les seves cípseles, resulta que l'esmentada espècie no és cap Centaurea; tampoc pot ésser inclosa en cap del altres gèneres de la tribu. En conseqüència, hom descriu un nou gènere, Femeniasia Susanna, i proposa la combinació Femeniasia balearica (Rodríguez Femenías) Susanna. Son analitzades les possibles relacions de parentiu amb d'altres gèneres del grup i l'autor arriba a la conclusió que Femeniasia és un gènere clarament isolat entre les Cardueae-Carduinae.

[en] The systematic position of Centaurea balearica Rodríguez Femenias (Asteraceae-Cardueae ) is studied. A detailed analysis or its anatomy, with special reference to the carpology, forces the author lo reject its inclusion in the genus Centaurea or in any other genus or the tribe. A new genus, Femeniasia Susanna. is hence described, and the new nomenclatural combinari en Femeniasia balearica (Rodríguez Femenías) Susanna is proposed. The relationship or Femeniasia and the other genera of the tribe is discussed; the author concludes that Femeniasia is a quite isolated genus in the Cardueae-Carduinae .
[ca] S'estudia la morfologia de les càpsules i les granes de les espècies d' Euphorbia aggr. flavicoma a l'Europa Occidental. S'ha investigat un total de 1500 granes de 13 tàxons amb microscopi òptic, microscopi electrònic de rastreig i lupa bincular. Les dades han estat sotmeses a una anàlisi multivariant i es presenta el corresponent dendrograma. Al final del treball s'aporta una clau que permet distingir els tàxons a nivell d'espècie per mitjà de caràcters de la càpsula i de la grana.

[en] Capsule and seed morphology ofW. European species of Euphorbia aggr. flavicoma has been studied. A total of 1500 seeds coming from 13 taxa have been investigated under light microscope, scanning electron microscope and binocular stereoscope. Data were processed by multivariate analysis and the corresponding dendrogram is presented . At the end of the paper, a key is presented allowing to the separation of taxa down to the species level.
[ca] Es realitza un estudi taxonòmic dels 10 tàxons (nou específics) del gènere Chamaesyce S.F. Gray (Euphorbiaceae) presents a la Península Ibèrica i les Illes Balears. Per a cada tàxon es valoren els caràcters d'interès taxonòmic i s'indica el nom correcte. la sinonímia, descripció, corologia i ecologia. Es confirma la presència de Chamaesyce humifusa (Willd.) Prokh, a la Península Ibèrica i se cita Chamaesyce humistrata (Gray) Small coma novetat per a Europa.

[en] A taxonomic study is undertaken of the ten taxa (nine of them specific) belonging to the genus Chamaesyce S.F. Gray (Euphorbiaceae) which are present in the Iberian Peninsula and the Balearic Islands and a dichotomic key is provided. The taxonomic characteristics or each taxon are discussed and the correct name, synonyms, description, chorology and ecology are given. The presence of Chamaesyce humifusa (Willd.) Prokh. in the Iberian Peninsula is confirmed and Chamaesyce humistrata (Gray) Small is recorded for the first time from Europe.
[ca] Espècies d'Euphorbio d'àmplia distribució mostren sovint variabilitat. A Somàlia, aquesta variació es presenta en poblacions d'E. cuneata Vahl i en els complexos que envolten E. nubica N. E. Br., E. nigrispina Pax i E. xylacantha Pax. Formes de possibles tàxons encara no descrits es troben dins les espècies d'àrea més restringida a Somàlia, com és el cas d'E. multiclava Bally & S. Carter i de les més recentment descrites E. umbonata S. Carter i E. atrox S. Carter.

[en] Species of Euphorbia with a widespread distribution often show variability. In Somalia such variation is found in populations of E. cuneata Vahl and the complexes surrounding E. nubica N. E. Br., E. nigrispina Pax and E. xylacantha Pax. Possible undescribed taxa are also found in forms of more restricted species within Somalia, such as E. multiclava Bally& S. Carter and the more recently described E. umbonata S. Carter and E. atrox S. Carter.
[ca] Se indica por primera vez para el continente europeo la presencia de Ursinia nana, una Anthemideae de origen sudafricano introducida en el NE de la Península Ibérica. Además de su localización precisa, morfología, número cromosómico, ecología y de un censo de sus poblaciones, se ofrecen datos sobre el ciclo vital, estructura floral, biología reproductiva y dispersión de los frutos. Son remarcables el claro dominio de la autogamia (geitonogamia) sobre la xenogamia como sistema reproductivo y la alta producción de frutos con elevada e inmediata capacidad germinativa, características que permiten una colonización rápida de esta especie introducida que pudiera devenir invasora. No obstante la predación de sus frutos por la hormiga Messor barbarus evidencian un mecanismo natural que interviene en la regulación del crecimiento de sus poblaciones, lo que puede permitir su control biológico. Finalmente se analizan las posibilidades de expansión en el área colonizada y de su posible naturalización en el NE de la Península Ibérica. [ct] La presència d'Ursinia nana, una Anthemideae d'origen sud-africà introduïda al NE de la Península Ibèrica, s'assenyala per primera vegada al continent europeu. A més de la seva precisa localització, morfologia, nombre cromosòmic, ecologia i un cens de les seves poblacions, s'ofereixen dades sobre el cicle vital, estructura floral, biologia reproductiva i dispersió dels fruits. Cal remarcar el clar domini de la geitonogàmia sobre la xenogàmia com a sistema reproductiu i l'abundant producció de fruits amb elevada i immediata capacitat germinativa, característiques que permeten a aquesta espècie introduïda una ràpida colonització que podria esdevenir invasora. Malgrat tot, la predació dels seus fruits per la formiga Messor barbarus posa de manifest un mecanisme natural que intervé en la regulació del creixement de les seves poblacions, la qual cosa permet un cert control biològic. Finalment s'analitzen les possibilitats d'expansió en el ària colonitzada i la seva possible naturalització en el NE de la Península Ibèrica.

[en] The presence of Ursinia nana, an Anthemideae of South-African origin which has been introduced into the NE Iberian Peninsula, is reported for the first time in Europe. The data offered cover its precise location, morphology, chromosome number, ecology and a population census, as well as its life cycle, floral structure, reproductive biology and fruit dispersal mechanisms. Of special note are the clear predominance of autogamy (geitonogamy) over xenogamy as a reproductive system and the large number of fruits produced with high and immediate germinative capacity. These characteristics permit rapid colonization by the introduced species, which can become invasive. However, fruit predation by the ant Messor barbarus points to a natural mechanism that helps regulate population growth and makes biological control possible. Finally its possibilities of expansion in the colonized area and of naturalization in the NE Iberian Peninsula are assessed.
[ca] Es descriuen les característiques dels delphiniums híbrids de jardí anglesos moderns. Es discuteix el desenvolupament de la raça de granes "Pacific" a Amèrica per Reinelt i l'èxit de la introducció de colors vermells a Holanda per Legro. L'evolució dels híbrids de jardineria tetraploides és considerada a la llum de les espècies que eren disponibles per als primers milloradors. Es revisa el paper de la Delphinium Society en la promoció de la flor i en la promoció dels programes de millora.

[en] The characteristic features or modern English garden hybrid delphiniums are described. The development by Reinelt of the "Pacific" seed strain in America, and the successful introduction or red colours by Legro in Holland are discussed. The evolution of the tetraploid garden hybrid is considered in the light of species available to early breeders. The role of the Delphinium Society in the promotion of the flower and the encouragement or breeding programs is reviewed.