[ca] La majoria dels països del món estan experimentant una de les majors transformacions socials d'aquest segle: l'envelliment de la població. En aquest context, la vellesa com a etapa de la vida es caracteritza per diversos canvis físics i socials que poden reduir la capacitat d'una persona per desplaçar-se. Això genera aïllament i perduda d'independència per realitzar les seves activitats quotidianes, resultats que incideixen en la qualitat de vida i benestar d'aquest grup de la població. Per tant, mantenir un estil de vida actiu durant aquesta etapa de la vida és una alternativa per fer front a aquestes problemàtiques. El desplaçament a peu emergeix com una opció de transport actiu que atorga diversos beneficis als adults majors per mantenir-se actius i independents. La majoria dels desplaçaments a peu de la gent gran es realitzen al barri, per la qual cosa el disseny i els diversos elements que interactuen en aquest espai de proximitat són factors que determinen els seus desplaçaments. En aquest context els barris caminables, són l'opció de disseny que més s'adapta a les necessitats dels adults grans. Principalment perquè estan dissenyats a l'escala de l'vianant. Per tant, aquesta tesi planteja, que per a la gent gran caminar és una activitat que té múltiples significats i beneficis, que generen una experiència de mobilitat que està determinada per elements subjectius com la percepció de barri on viuen. Per aconseguir-ho, s'han integrat, una metodologia quantitativa a una de caràcter qualitatiu, així com l'ús de Sistemes de Posicionament Global (GPS) i d'acceleròmetres que permeten la triangulació de diverses fonts d'informació. Els resultats d'aquesta tesi poden informar futures actuacions de planificació urbana que integrin les necessitats de mobilitat quotidiana dels adults grans.

[en] Most countries in the world are experiencing one of the greatest social transformations of this century: demographic ageing. In this context, old age as a stage of life is characterized by various physical and social challenges that can reduce a person's ability to move. This can generate isolation and loss of independence when carrying out daily activities and, in turn, affect the quality of life and well-being of this segment of the population. Consequently, maintaining an active lifestyle during this stage of life is an alternative when it comes to addressing these problems. In this context, walking emerges as an active transport mode that helps elderly people to stay active and independent. Most of the walking trips that the elderly make occur in the neighbourhood so the design and the various elements that interact in this proximity space are factors that determine their walking experience. In this context, walkable neighbourhoods emerge as the most suitable design option when it comes to the needs of elderly people. This thesis proposes that walking is an activity that has multiple meanings and benefits for the elderly and generates a mobility experience that is determined by subjective elements such as the perception of the neighbourhood where they live. To this end, this thesis incorporates both a quantitative methodology and a qualitative one, as well as the use of Global Positioning Systems (GPS) and accelerometers that allow triangulation of various sources of information to be integrated in the analysis. The results of this thesis can inform future urban planning actions that integrate elderly mobility needs when designing neighbourhoods.