[ca] Introducció: L'absentisme laboral per incapacitat temporal és un problema econòmic i sanitari a Espanya. Els espanyols estan disposats a ser usuaris digitals per a assumptes de salut. Les mútues col·laboradores amb la Seguretat Social gestionen la incapacitat temporal per contingències comunes, podent impulsar la gestió i interacció digital amb els pacients mitjançant un canal vinculat a la història clínica electrònica. Objectius: Comparar el control de la incapacitat temporal per contingències comunes entre pacients digitals i no digitals de la Comunitat de Madrid en una mútua col·laboradora amb la Seguretat Social, descriure el perfil dels pacients i analitzar possibles associacions. Metodologia: Investigació quantitativa observacional transversal. Descripció de les variables quanti i qualitatives, anàlisi bivariant de variables qualitatives mitjançant Chi Cuadrado i quantitatives amb U de Mann-Whitney, anàlisi multivariant mitjançant regressió binomial inversa per contactes telefònics i regressió logística per a assistències presencials o telefòniques. Resultats i conclusions: El 30% dels pacients de la mostra són digitals. Hi ha diferències significatives entre pacients digitals i no digitals en gairebé totes les variables quantitatives i qualitatives analitzades. Els pacients digitals tenen major durada mitjana de baixa, reben més correus electrònics informatius sobre pacient digital, predominen les dones i reben més assistències. S'associen amb menor probabilitat de contactes telefònics, i major d'assistències presencials i telefòniques tant tota la mostra com només pacients sense diagnòstic COVID-19. Suposa un canvi de paradigma en el seguiment de les baixes amb potencials avantatges. Hauria de valorar la seva extensió a altres àmbits sanitaris.

[es] Introducción: El absentismo laboral por incapacidad temporal es un problema económico y sanitario en España. Los españoles están dispuestos a ser usuarios digitales para asuntos de salud. Las mutuas colaboradoras con la Seguridad Social gestionan la incapacidad temporal por contingencias comunes, pudiendo impulsar la gestión e interacción digital con los pacientes mediante un canal vinculado a la historia clínica electrónica. Objetivos: Comparar el control de la incapacidad temporal por contingencias comunes entre pacientes digitales y no digitales de la Comunidad de Madrid en una mutua colaboradora con la Seguridad Social, describir el perfil de los pacientes y analizar posibles asociaciones. Metodología: Investigación cuantitativa observacional transversal. Descripción de las variables cuanti y cualitativas, análisis bivariante de variables cualitativas mediante Chi Cuadrado y cuantitativas con U de Mann-Whitney, análisis multivariante mediante regresión binomial inversa para contactos telefónicos y regresión logística para asistencias presenciales o telefónicas. Resultados y conclusiones: El 30% de los pacientes de la muestra son digitales. Hay diferencias significativas entre pacientes digitales y no digitales en casi todas las variables cuantitativas y cualitativas analizadas. Los pacientes digitales tienen mayor duración media de baja, reciben más emails informativos sobre paciente digital, predominan las mujeres y reciben más asistencias. Se asocian con menor probabilidad de contactos telefónicos, y mayor de asistencias presenciales y telefónicas tanto toda la muestra como sólo pacientes sin diagnóstico COVID-19. Supone un cambio de paradigma en el seguimiento de las bajas con potenciales ventajas. Debería valorarse su extensión a otros ámbitos sanitarios.