[ca] La membrana és la protagonista dels intercanvis entre l'interior i el món exterior. No sols actua com a construcció material i tecnològica, sinó que acull en ella el frec entre les tensions culturals, polítiques i socials de cada moment. Amb l'objectiu de comprendre la seva transformació, el present estudi actua com a díptic entre un món antic i un nou. Des dels hivernacles del segle XIX que neixen amb la voluntat colonialista d'albergar espècies procedents de llocs llunyans a la freda Europa, a les utopies espacials i hermètiques de la postguerra, s'indaga en aquesta transformació a través de fonts clau en la definició de l'espai com a membrana. La recerca se sustenta en dos referents principals que van influir en l'imaginari planetari. Primer, la construcció material del segle XIX aixecada per Walter Benjamin a Das Passagen-Werk (escrit entre 1927 i 1940). En segon lloc, es recorre a la revista Architectural Design i alguns dels seus articles publicats en els anys 60 i començaments dels anys 70, perquè es tracta del precís instant en què emergeix una nova consciència mediambiental que reflexiona sobre l'impacte de l'activitat humana en la Terra, germinant un posicionament crític respecte a les analogies mecàniques de les primeres avantguardes. Tant l'obra de Benjamin, amb el seu complex muntage de continguts, com el mitjà de difusió en l'època de postguerra, catalitzador de múltiples veus, actuen com manifests retroactius, perquè el que expressen continua viu. Finalment, el treball incideix en un cas de bifurcació que sorgeix com a contrapunt al tecno-cientisme i dóna resposta a la crisi ecològica dels anys 70. Es tracen, així, dos camins presents: la membrana del neoliberalisme i la d'un món fins i tot per despertar.

[en] The membrane deals with the exchanges between the interior and the outside world. Not only does it act as a material and technological construction, but it is also where the friction between the cultural, political and social tensions of each moment take place. In order to understand its transformation, this research acts as a diptych between an old and a new world. From the nineteenth-century greenhouses born with the colonialist will to house species from remote places, to the spatial and hermetic utopias of the post-war period, this transformation is investigated by means of key sources in the definition of the space as a membrane. The research is based on two key references in the conception of the planetary imaginary. First, the nineteenth-century material construction raised by Walter Benjamin in Das Passagen-Werk (written between 1927 and 1940). Secondly, the Architectural Design and some of its articles published in the 1960s and early 1970s. This is the precise moment when a new environmental awareness emerges reflecting on the impact of human activity on Earth, arising a critical position with regard to the mechanical analogies of the early avant-garde. Both Benjamin's work, with its complex assembly of contents, and journal of the post-war period, act as retroactive manifestos, because what they express is still alive. Finally, the work focuses on a case study that acts as a counterpoint to the techno-scientism and responds to the ecological crisis of the 1970s. Thus, two present paths are traced: the membrane of neoliberalism and that of a world yet to awaken.