[ca] Processos com l'esclat social xilè, o les recents protestes a Veneçuela arran dels resultats electorals, són alguns dels molts exemples en la història recent de Llatinoamèrica que ens indiquen l'agotament aparent dels mecanismes tradicionals de la política estatal, així com de el seu lèxic polític. Sota aquesta premissa va sorgir, al si del gir decolonial, la reflexió sobre el concepte de la posthegemonia. Aquest concepte va aparèixer amb l'objectiu de repensar l'hegemonia gramsciana des dels estudis culturals i decolonials per qüestionar la relació entre les classes dominants i les dominades. A aquest efecte, es va desenvolupar una sèrie de reflexions teòriques que, partint d'una amalgama d'influències de la filosofia política contemporània, buscaven, al seu torn, repensar les vies de la política en el marc de l'Estat-nació, i que hi posaven centre de la reflexió a la figura de la subalternitat. Aquest article aprofundeix en les influències filosòfiques de la posthegemonia, explorant mitjançant una revisió hermenèutica-reconstructiva i de la metodologia de l'anàlisi conceptual, l'amalgama d'influències de la filosofia política contemporània que qüestionen les vies de la política en el marc de l'Estat -nació, i que posen al centre de la reflexió la figura de la subalternitat, estructurant la investigació que se'n deriva aquest concepte. Aquest article proporciona una anàlisi sobre la capacitat emancipatòria d'aquest concepte la posthegemonia en el seu caràcter epistemològic i teòric, i conclou certes lliçons sobre l'exploració conceptual en què s'embarquen els estudis llatinoamericans en bregar amb la realitat postcolonial i la transformació de la vida política al subcontinent, amb l'objectiu principal de dilucidar la idiosincràsia teòrica que representa el marc filosòfic de la postcolonialitat i la relació que aquest guarda amb la capacitat de subversió davant del capitalisme i l'eurocentrisme.

[en] Processes such as the Chilean social uprising or the recent protests in Venezuela following the election results are some of the many examples in the recent history of Latin America that indicate the apparent exhaustion of the traditional mechanisms of state politics, as well as its political lexicon. Under this premise, within the decolonial turn, arose the reflection on the concept of post-hegemony. This concept appeared with the aim of rethinking Gramscian hegemony from cultural and decolonial studies, to question the relationship between the dominant and dominated classes. To this end, a series of theoretical reflections were developed that, starting from an amalgam of influences from contemporary political philosophy, sought, in turn, to rethink the channels of politics within the framework of the nation-state, and that placed the figure of subalternity at the center of the reflection. This article delves into the philosophical influences of post-hegemony, exploring through a hermeneutic-reconstructive review and the methodology of conceptual analysis, the amalgam of influences of contemporary political philosophy that question the channels of politics within the framework of the nation-state, and that place the figure of subalternity at the center of reflection, structuring thus the research that derives from this concept. This article provides an analysis of the emancipatory capacity of the concept of post-hegemony in its epistemological and theoretical character, and concludes certain lessons on the conceptual exploration that Latin American studies embark on when dealing with the postcolonial reality and the transformation of political life in the subcontinent, with the main objective of elucidating the theoretical idiosyncrasy that represents the philosophical framework of postcoloniality and the relationship that it has with the capacity for subversion against capitalism and Eurocentrism.