[ca] L´objectiu d´aquest projecte és crear un material metàl·lic heterogeni mitjançant càrrega d´impacte per crear gradients microestructurals a través de les dimensions del material. Per això es va utilitzar alumini pur. Es diu que un material és heterogeni quan presenta una variació en la seva estructura cristal·lina i, per tant, en les propietats mecàniques. Un dels interessos d'aquesta nova branca de material és presentar una elevada ductilitat alhora que una gran resistència, cosa que no té precedents atès l'aspecte contradictori d'aquestes característiques. Durant la càrrega d"impacte, s"aplica una força de forma sobtada i durant un breu període de temps a un material per simular condicions de càrrega extremes. Deforma el material, aquestes deformacions indueixen un desplaçament local del material, cosa que alhora confereix al material un gradient de propietats dins de la seva estructura. En aquest projecte es van avaluar diversos nombres dimpactes a temperatura ambient realitzats sobre la superfície del material registrant la força dimpacte, lenergia dimpacte i la distribució de la deformació. Es va trobar un augment de la força amb el nombre dimpactes i un alt grau de deformació que disminueix des de la superfície cap a linterior de la mostra. La distribució heterogènia de la deformació al llarg de les dimensions de la mostra va donar lloc a una superfície dura i una zona tova a linterior de la mostra assajada. Els assaigs de tracció van indicar que, després de quatre impactes, el límit elàstic proper a la mostra de la superfície (130 MPa) va augmentar tres vegades pel que fa al material lliure d'impactes (42 MPa). A més, el límit elàstic va mostrar variacions que oscil·laven entre 130 MPa i 75 MPa en funció de la distància a la superfície impactada, cosa que confirma les propietats de gradient del material. Es va observar un comportament semblant per a les propietats de ductilitat. L'allargament disminueix a la superfície impactada amb el nombre d'impactes i augmenta a les zones allunyades de l'entorn impactat. Mitjançant difracció de retrodispersió d'electrons (EBSD) utilitzant l'aproximació Kernel Average Misorientation (KAM) es van demostrar els gradients de densitat de dislocacions al llarg de l'espessor de la mostra. Per tant, els gradients de dislocació a través de l'espessor de la mostra es van identificar com el principal mecanisme d'enduriment dels materials impactats.

[es] El objetivo de este proyecto es crear un material metálico heterogéneo mediante cargas de impacto para crear gradientes microestructurales a través de las dimensiones del material. Para ello se utilizó aluminio puro. Se dice que un material es heterogéneo cuando presenta una variación en su estructura cristalina y, por tanto, en sus propiedades mecánicas. Uno de los intereses de esta nueva rama de material es presentar una elevada ductilidad a la vez que una gran resistencia, lo que no tiene precedentes dado el aspecto contradictorio de estas características. Durante la carga de impacto, se aplica una fuerza de forma repentina y durante un breve periodo de tiempo a un material para simular condiciones de carga extremas. Al deformar el material, estas deformaciones inducen un desplazamiento local del material, lo que a su vez confiere al material un gradiente de propiedades dentro de su estructura. En este proyecto se evaluaron varios números de impactos a temperatura ambiente realizados sobre la superficie del material registrando la fuerza de impacto, la energía de impacto y la distribución de la deformación. Se encontró un aumento de la fuerza con el número de impactos y un alto grado de deformación que disminuye desde la superficie hacia el interior de la muestra. La distribución heterogénea de la deformación a lo largo de las dimensiones de la muestra dio lugar a una superficie dura y una zona blanda en el interior de la muestra ensayada. Los ensayos de tracción indicaron que, tras cuatro impactos, el límite elástico próximo a la muestra de la superficie (130 MPa) aumentó tres veces con respecto al material libre de impactos (42 MPa). Además, el límite elástico mostró variaciones que oscilaban entre 130 MPa y 75 MPa en función de la distancia a la superficie impactada, lo que confirma las propiedades de gradiente del material. Se observó un comportamiento similar para las propiedades de ductilidad. El alargamiento disminuye en la superficie impactada con el número de impactos y aumenta en las zonas alejadas del entorno impactado. Mediante difracción de electrones retrodispersados (EBSD) utilizando la aproximación Kernel Average Misorientation (KAM) se demostraron los gradientes de densidad de dislocaciones a lo largo del espesor de la muestra. Por lo tanto, los gradientes de dislocación a través del espesor de la muestra se identificaron como el principal mecanismo de endurecimiento de los materiales impactados.