[ca] El paper dels Husking trays a les comunitats del Neolític final del Pròxim Orient. Aquest projecte de recerca es centra en entendre millor el paper d'una de les formes de ceràmica que més van caracteritzar el Neolític final al Pròxim Orient: el husking tray. Els Husking trays són grans recipients fets de ceràmica grollera, i que presenta una spuerfície interna decorada per impresions o incisions seguint una gran varietat de patrons decoratius. Aquesta característica i la seva presència generalitzada han fascinat als investigadors que, al llarg del temps, han proposat diverses hipòtesis sobre la seva funció. En aquesta recerca, s'investiga el Husking Tray mitjançant l'adopció de diversos enfocs mutidisciplinars amb la voluntat d'obtenir una imatge multi-perspectiva i integral d'aquest tipus de contenidor ceràmic. D'una banda, el treball s'ha centrat en la recollida de dades publicades den la literatura arqueològica sobre aquesta forma ceràmica i aquestes han permès comprovar amb detall les seves característiques, així com la dinàmica del seu origen, desenvolupament i desaparició. Una anàlisi estilística detallada dels patrons de les impressions/incisions de les superfícies internes d'aquests atuells ha permès també identificar grups morfomètrics i decoratius homogenis entre les diverses regions del Pròxim Orient. L'anàlisi de les traces tecnològiques, juntament amb els coneixements aportats per la implementació de l'arqueologia experimental i l'establiment d'analogies etnogràfiques, ha permès comprendre millor els mètodes i tècniques adoptades per produir aquests contenidors ceràmics. La funció d'aquest recipient s'investiga mitjançant un estudi en profunditat de possibles comparacions etnogràfiques, una àmplia anàlisi experimental i, finalment, una anàlisi de traces d'ús de 58 fragments de husking tray i, aquests recolzats amb anàlisis addicionals de residus (fitòlits i lípids). Els resultats suggereixen, fonamentadament, que els husking tray s'utilitzaven generalment com a paelles per coure el pa en un forn amb cúpula. Des d'aquest punt de vista, les impressions/incisions són un mètode per optimitzar el recipient, permetent treure més fàcilment el contingut de l'atuell un cop feta la cocció. A més, els exemples etnogràfics constitueixen un referent que permet interpretar el "fenomen del husking tray" com una pràctica culinària àmpliament adoptada a gran part del Pròxim Orient. La combinació de tots aquests elements permet als estudiosos comprendre millor el paper que van tenir aquests atuells en les comunitats neolítiques.

[es] El papel de los Husking Trays en las comunidades del Neolítico Final del Próximo Oriente. Esta investigación tiene por objetivo comprender el papel de una de las formas cerámicas que más caracterizan el Próximo Oriente del Neolítico Final: el husking tray. Los husking trays son grandes bandejas, realizadas con cerámica grosera, cuya superficie interna está decorada por impresiones y/o incisiones siguiendo una gran variedad de patrones. Estas características y su presencia generalizada han fascinado a los estudiosos que, a lo largo del tiempo, han propuesto diversas hipótesis sobre su función. En este trabajo se investiga el husking tray adoptando un enfoque multidisciplinar con el fin de obtener una imagen integral de este tipo de contenedor cerámico. Por un lado, la recopilación de datos publicados en la literatura arqueológica sobre esta forma cerámica se ha realizado con el objetivo de comprobar en detalle las características y dinámicas de origen, desarrollo y desaparición de los husking trays. Un análisis estilístico detallado de los patrones de impresiones/incisiones presentes en la superficie interna de las vasijas ha permitido identificar grupos grupos morfotécnicos y decorativos homogéneos para el Próximo Oriente. La realización de análisis de las trazas tecnológicas, junto con evidencias experimentales y analogías etnográficas, también ha permitido avanzar posibles hipótesis sobre los métodos y técnicas de producción de estas vasijas. La función de este contenedor se investiga mediante un estudio en profundidad de posibles comparaciones etnográficas, un extenso análisis experimental y, finalmente, análisis de trazas de 58 fragmentos de husking trays se ha completado con algunos análisis de residuos (fitolitos y lípidos). Estos análisis permiten sostener con fundamento que los husking trays se utilizaban generalmente como bandejas para la cocción del pan. Desde esta perspectiva, las impresiones/incisiones actúan como antiadherente de la sartén permitiendo que el contenido se desprenda más fácilmente de la superficie cerámica una vez cocinado. Además, los ejemplos etnográficos construyen un referente que permite interpretar el 'fenómeno de husking tray' como una práctica culinaria ampliamente utilizada en gran parte del Próximo Oriente. La combinación de todos estos elementos permite comprender mejor el papel que estos recipientes cerámicos debieron haber jugado en las comunidades neolíticas.