BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Davant la dificultat d'acceptar al País Valencià l'autoritat lingüística de l'IEC i la codificació de la llengua catalana, Fabra reconegué en almenys tres declaracions (1918, 1930 i 1937), que corresponia als escriptors valencians la tasca de depurar i de redreçar la llengua i admeté que la constitució d'un centre d'estudis filològics al País Valencià hi podria ajudar. No es pronuncià sobre les Normes de Castelló, però s'interessà per la seua aplicació i, com a president de l'IEC, mantingué una bona relació amb l'Institut d'Estudis Valencians (1937-1939), creat per Francesc Bosch i Morata a imitació de l'IEC. La creació de l'Institut d'Estudis Valencians (= IEV) fou una aspiració constant del valencianisme polític i cultural a partir dels anys 10 del segle XX, motivada en bona part per l'absència d'una representació valenciana a la Secció Filològica de l'IEC fins al 1961. L'IEV es dotà també d'una Secció Filològica, el secretari, i factòtum de la qual, fou Carles Salvador, alhora secretari de l'IEV. Salvador elaborà un pla lexicogràfic, del qual només es va poder acomplir en la pràctica l'inèdit Vocabulari Castellà-Valencià a ell encarregat. L'IEV és un precedent de l'AVL, però amb diferències notables.

[en] Given the difficulty of accepting the linguistic authority of the IEC and the codification of the Catalan language in the Valencian Country, Fabra acknowledged in at least three statements (1918, 1930 and 1937) that it was the Valencian writers' task to refine and straighten the language and admitted that the establishment of a philological studies center in the Valencian Country could be helpful for such a purpose. He did not comment on the Normes de Castelló, but he was interested in implementing them and, as the president of the IEC, he maintained a good relationship with Institut d'Estudis Valencians (1937-1939), created by Francesc Bosch i Morata as an imitation of the IEC. The creation of the IEV was a constant aspiration of political and cultural Valencianism from the 10th century of the twentieth century, largely due to the absence of a Valencian representation in the SF of the IEC until 1961. A Philological Section was also provided to the IEV, whose secretary and factotum was Carles Salvador, who was also the IEV's secretary. Salvador elaborated a lexicographic plan, of which only the unpublished Spanish-Valencian Vocabulary for which he was responsible could be put into practice. The IEV is a precedent of the AVL, but with significant differences.
[ca] Aquest article pretén bastir una comparativa entre la figura teratològica mostrada a l'obra A les muntanyes de la follia de Howard Phillips Lovecraft i La pell freda d'Albert Sánchez Piñol. Una comparativa que té per finalitat mostrar com Howard Phillips Lovecraft inicia una evolució en el gènere de por (basada en la introducció de la versemblança en les narracions d'aquest gènere a través d'un racionalisme que connecta amb exactitud tots els elements de la narració, tot introduint una realitat que contrasta amb allò sobrenatural i crea la por als ulls del lector) que és assumida per Sánchez Piñol en alguns aspectes i transgredida en altres. Així, aquest darrer autor traspassa la frontera infranquejable entre humans i monstres que planteja Lovecraft en humanitzar el monstre, tot atribuint-li qualitats físiques i psicològiques humanes. Una acció que ocasiona un sentiment d'empatia dels personatges humans envers els monstres que derivarà, en última instància, en un intent d'aproximació d'aquests al monstre. O, dit d'una altra manera, en una aproximació de l'ésser humà a l'obscuritat, espai que, lluny de ser perniciós per aquest, l'ajudarà a assolir un coneixement aprofundit de si mateix. Una característica del text de Sánchez Piñol que atorga a La pell freda (i a la major part de l'obra de l'autor) un important valor antropològic i sociològic que pot salvaguardar la narrativa de por de la tendència a desaparèixer que experimenta en una societat cada cop més marcada per l'escepticisme.

[en] This article aims to build a comparative analysis between the teratological figures shown in At the Mountains of Madness by Howard Phillips Lovecraft and La pell freda by Albert Sánchez Piñol. We will prove that Howard Phillips Lovecraft began an evolution in the horror genre (based on the introduction of verisimilitude through a rationalism that connects exactly all the elements of the narrative by introducing a reality that contrasts with the supernatural and creates the horror in the eyes of the reader) that is assumed by Sánchez Piñol in some respects and transgressed in others. Thus, the latter author crosses the border between humans and monsters same as Lovecraft humanizes the monster, attributing to it human physical and psychological qualities. This brings a feeling of empathy from the human characters towards the monsters, which will result ultimately in an attempt to approach them. Or, in other words, it implies an approach from the human to the darkness, a space that, far from being harmful, will help the male character of the novel to achieve a thorough knowledge of himself. A feature of the text Sánchez Piñol that gives La pell freda (and most of the work of the author) an important sociological and anthropological value that can safeguard the horror narrative from its tendency to disappear in a society increasingly marked by skepticism.
[ca] L'editio princeps d'Ausiàs March ha estat avaluada des de prejudicis ecdòtics, per tractar-se d'un testimoni cinccentista i, per això, ser considerat de tradició textual eclèctica. No obstant això, aquest estudi demostra la seua importància textual, tant per l'antiguetat de l'antígraf emprat, com per la fortuna de la seua tradició entre testimonis coetanis o posteriors.

[en] Ausiàs March's editio princeps has been evaluated from ecdotic prejudices, as it is a five hundredth testimony and, therefore, to be considered as an eclectic textual tradition. However, this study demonstrates its textual importance, both because of the antiquity of the source employed, and the fortune of its tradition between contemporary or later testimonies.
[ca] El Flos sanctorum, conegut també amb el nom de Legenda aurea, la versió originària de la qual va ser elaborada pel dominic Iacopo da Varazze al llarg de la segona meitat del segle XIII, és una recopilació de vides de sants i santes ordenades segons el calendari litúrgic romà. Molts d'aquests relats estan dedicats a dones virtuoses que, a causa de la seua fe i de les decisions que aquesta provoca sobre el seu cos i la seua existència, són martiritzades per hòmens que representen el poder masculí establert. La majoria d'aquestes narracions, especialment en el cas de les màrtirs dels primers segles del cristianisme, parteixen d'un esquema semblant que es basa en un enfrontament entre aquestes dones (que rebutgen el matrimoni, la maternitat, la invisibilitat social o l'analfabetisme guiades per una fe que les allibera) i aquelles figures masculines que volen sotmetre-les, com ara pares, germans, esposos o representants imperials. L'objectiu d'aquest treball és estudiar alguns dels casos d'aquest enfrontament a partir de les vides d'algunes de les santes més populars, com ara santa Àgueda, santa Bàrbara, santa Llúcia, santa Agnés, santa Margarida, etc., prenent com a base els textos que apareixen en la traducció catalana del Flos sanctorum.

[en] The Flos sanctorum, also known as the Legenda aurea, the original version of which was elaborated by the Dominican Iacopo da Varazze during the second half of the 13th century, is a compilation of the lives of saints ordered according to the calendar Roman liturgical. Many of these stories are dedicated to virtuous women who, because of their faith and the decisions it makes about their bodies and their existence, are martyred by men who represent established male power. Most of these narratives, especially in the case of the martyrs of the first centuries of Christianity, start from a similar scheme that is based on a confrontation between these women (who reject marriage, motherhood, social invisibility or illiteracy guided by a faith that liberates them) and those male figures who want to subjugate them, such as fathers, brothers, spouses or imperial representatives. The aim of this work is to study some of the cases of this confrontation from the lives of some of the most popular saints, such as Saint Agueda, Saint Barbara, Saint Lucia, Saint Agnes, Saint Margaret, etc. based on the texts that appear in the Catalan translation of Flos sanctorum.
[ca] El Curial e Güelfa se'ns descobreix com tot un repte filològic a l'hora de caracteritzar el català amerat de multilingüisme i multiculturalitat que presenta; i, encara més, si, atenent a la repercussió d'aquest model de llengua per al català contemporani, examinem la filigrana de construccions amb què està teixit. En aquest treball, ens fixem en la primera i l'única documentació en català de no menys amb el valor concessiu de 'encara que, malgrat això'. Per fer-ho, recorrem a la lexicografia històrica de les llengües ambientals de la Nàpols de l'època (el francès i l'italià) i a les fonts literàries (autors i textos, obres, tòpics i figures literàries) de què beu l'obra. Així, mirarem de discernir si, efectivament, no menys és un altre italianisme, en aquest cas, no observat fins ara. Viu en el model lingüístic de l'autor, sembla que no menys fou empeltat en un exemple del català del Curial e Güelfa a tall de "transferència lingüística".

[en] Curial and Guelfa reveals itself to us as quite a philological challenge when it comes to characterizing Catalan, which is rich in multilingualism and multiculturalism; and, even more so, if, considering the repercussion of this language model for contemporary Catalan, we examine the filigree of constructions with which it is woven. In this work, we look at the first and only documentation in Catalan of no menys with the concessive value of 'even though, in spite of '. To do this, we turn to the historical lexicography of the environmental languages of Naples at the time (French and Italian) and to the literary sources (authors and texts, works, clichés and literary figures) from which the work. Thus, we will try to discern if, indeed, it is another Italianism, in this case, not observed until now. Alive in the author's linguistic model, it seems that no menys was grafted onto an example of the Catalan of the Curial and Guelfa in the form of "language transfer".
[ca] S'analitzen els materials recuperats en les excavacions antigues al poblat ibèric de La Serreta (Alcoi, Cocentaina, Penàguila). D'aquest conjunt hi destaquen les ceràmiques ibèriques decorades d'estil vegetal i figuratiu que, juntament amb altres materials, daten I'ocupació del jaciment en el periode Ibèric Ple, segle III-inicis del s. II aC.

[en] We analyze the materials recovered from the old excavations at the Iberian village of La Serreta (Alcoi, Cocentaina, Penàguila). Out of this lot, the Iberian decorated pottery of both vegetal and figurative styles clearly stands out, which, together with other materials, date the site's occupation on the Full Iberian period, between the Third and the early Second centuries Before Christ.
[ca] En aquest article es presenta una perspectiva del desenvolupament de la tecnologia al servei de l'ensenyament. El docent del segle XXI ha d'acomplir amb objectius cognitius, metodològics i tecnològics per a abastir el seu alumnat dins dels paràmetres de competència curricular, com també els instrumentals. La generació que està a les nostres aules són usuaris i gestors d'una societat en què estan consolidant habilitats i coneixements transversals que han de formar-se a l'escola tant com ho fan a l'àmbit domèstic.

[en] This article presents a vision of the development of technology for education. The teacher of the twenty-first century must comply with cognitive, methodologic and technologic objectives to supply his/her students within the parameters of curricular and instrumental competence. The young people of our classrooms are users and managers of a world where they are consolidating transversal skills and knowledge that must be trained in the school as much as it is done at home.
[ca] Des que a principis de la dècada dels vuitanta del segle passat començaren a estendre's per tot el món, els microcrèdits s'han presentat com un dels dogmes més exitosos en la lluita contra la pobresa, replets d'aparents bondats, falsos èxits i enganyosos beneficis. No obstant açò, aquests no han complit les nombroses promeses que els organismes internacionals i les ONG van fer, fins al punt que es pot afirmar que els microcrèdits representen un dels majors fracassos en les polítiques de cooperació al desenvolupament, sent utilitzats en no poques ocasions de forma fraudulenta per a impulsar polítiques i intervencions neoliberals radicalment contràries als suposats beneficis que amb freqüència es publiciten cap als seus destinataris. De fet, les microfinances viuen a tot el món un procés de qüestionament i enfonsament molt profund, tant per alguns successos d'enorme gravetat que han alimentat, com pel resultat d' investigacions, avaluacions i publicacions de rellevància.

[en] Since microcredit began to spread in the early 80's of the last century they have been proposed as one of the most successful dogma in the fight against poverty, full of seeming virtues, disguised success and deceptive benefits. On the contrary, microcredit have not accoplished the numerous promises made by international organisms and NGOs what lead us to affirm that they represent one of the biggest failures in developement cooperation policies, having been fraudulently used in large occasions to boost neoliberal policies and interventions radically opposed to the intended benefits advertised to their beneficiaries. In fact, a very deep process of questioning and collapse in underway in microfinance, not only due to some extremely grave events they have fuelled but as a result of research, assessments and relevant publications.
[ca] En aquest estudi s'analitza el poblament d'època ibèrica a les comarques alacantines de la Foia de Castalla i el nord de L'Alacantí, a l'àrea central de la regió ibèrica de la Contestània. A partir de l'estudi de la distribució dels assentament es plantegen algunes hipòtesis sobre l'articulació històrica del territori, en especial la importància del control del principal corredor de comunicacions de la zona.

[en] In this paper we study the Iberian Iron Age settlement in the Alicante districts of La Foia de Castalla and L'Alacantí, in the core of the ancient region of Contestania. Through the analysis of location and settlement distribution an approach is made, highlighting the important role of the main pathway in this area.
[ca] Aquest treball repassa el motiu literari universal del somni enganyós com a expressió del dolor de l'absència i de l'exili en Homer, Ovidi i Ausiàs March. Si somiar l'amada absent o els amics i la llar llunyans és un somni dolç, el dolor pot convertir-lo en un somni amarg, agusar la tristesa i convertir el consol en desconsol. Aquests elements també han fet el motiu apte per a la carta consolatòria, de manera que Pere Torroella cita el poema 1 d'Ausiàs March en la lletra consolatòria a María López de Biu.

[en] This essay comments on a universal literary theme, the deceitful dream as an expression of sorrow caused by absence and exile as it appears in Homer, Ovid, and Ausiàs March. Where as dreams of the absent beloved or the distant home and friends can be sweet, they may as well sour, increase sadness, and turn consolation into grief. Such topics areal so appropriate for consolatory letters, like Pere Torroella's consolatory letter for María López de Bui —which draws on Ausiàs March's Poem 1.
[ca] L'article és una aproximació al treball de recerca de religioses amb fama de santedat, algunes amb perfil místic, i escriptores sota el mandat del confessor espiritual que es contextualitzen en el corrent de publicacions de vides de sants i repertoris hagiogràfics, de gran apogeu a l'edat moderna. Teresa de San Bruno (1655-1722) abadessa i fundadora, esdevé un exemple singular en tant que va ser una religiosa que participà en l'empresa dels escrits sota el mandat del confessor, però, com a observadora de la mare Gertrudis de la Santísima Trinidad (1660-1736).

[en] This paper is an approach to the research work of religious women with a reputation for sanctity, nuns with a mystical profile, and writers in obedience of the spiritual confessor who are framed within the stream of publications of saints' lives and hagiographic repertoires, of great apogee in the Early modern age. Teresa de San Bruno (1655-1722) abbess, monastery founder and biographer by obedience becomes an example of a religious who participated in the enterprise of the writings under the mandate of the confessor, but as an observer of Gertrudis María de la Santísima Trinidad (1660-1736).
[ca] A partir de l'anàlisi de les relacions personals i artístiques entre el pintor Antoni Miró (Alcoi, 1944) i el poeta Miquel Martí i Pol (Roda de Ter, 1929 - Vic, 2003) pretenem abordar els límits dels discursos artístics i literaris. La incidència dels poemes de Martí i Pol en els collages d'Antoni Miró serà el nostre motiu d'estudi que evidencie les relacions establertes entre pintura i literatura. La tria lèxica del pintor a partir dels poemes de l'escriptor, com també el desenvolupament conceptual d'aquestes obres, esdevé el punt de partida de la nostra anàlisi per a observar el grau de concreció dels poemes i dels collages.

[en] Starting out with an analysis of the personal and artistic relationship between Antoni Miró (Alcoi, 1944) and poet Miquel Martí i Pol (Roda de Ter, 1929 – Vic, 2003) we examine the boundary lines of their artistic and literary discourse. The appearance of poems by Martí i Pol in Antoni Miró's collages undergirds our approach to the relations arising between painting and literature. The painter's lexical choice drawn from the writer's poems, as well as the conceptual development of these works, opens the way to observing the expressive specificity of the poems and the collages.
[ca] Les reflexions que s'exposaran a continuació són el producte del debat, les idees i la posada en comú dels diferents aspectes tractats durant la taula redona homónima duta a terme a la Universitat d'Alacant el passat 24 de març durant la celebració de les 13nes Jornades de Joves en Investigació Arqueològica ( JIA-lacant 2022).

[en] The following reflections are the result of the debate, the ideas and the discussion of the different aspects dealt with during the round table of the same name held at the Universitat d'Alacant on 24 March during the 13th Jornades de Joves en Investigació Arqueològica ( JIA-lacant 2022).
[ca] En la nostra cultura, la mort ha estat considerada sempre com un tema tabú del qual escau evitar parlar-ne. Però encara que no ens agrade, per aquest trànsit hi passarem tots; moltes vegades indirectament, i una de ben directament. Per això, en aquest article hem mirat d'analitzar com s'ha tractat o es tracta el procés de la mort, concretament al poble d'Altea (Marina Baixa), on, mitjançant entrevistes i recerca bibliogràfica, hem classificat tots els passos que se segueixen des dels moments abans de morir fins a l'acomiadament i el culte posterior al difunt. Així mateix, hem fet un estudi d'alguns fraseologismes locals vinculats al tema.

[en] In our culture we always have considered the death as a taboo subject, which should be avoided. But, although we do not like it, this will happen to us many times indirectly, and one directly, when the time comes for us. For this reason, in this article we study how the treatment of death has been or has been carried out, specifically in the town of Altea, where, through interviews and bibliographic research, we have classified all the steps that follow from moments before dying until the dismissal and worship after the deceased. Also, we have studied some local phraseology linked to the subject.
[ca] El present article pretén analitzar l'evolució i els canvis produïts en l'administració i/o arrendament de les salines de la Mata, així com el perfi l social dels agents implicats, en el període comprés entre els anys 1661 i 1679. Període en el qual es percep un canvi en el seu model de gestió, variant des d'una predilecció per l'arrendament cap a una administració per compte real.

[en] This paper aims to analyze the evolution and changes produced in the administration and/or leasing of the salt flats of La Mata, as well as the social profile of its agents involved, in the period between 1661 and 1679. Period in which a change is perceived in its management model, varying from a predilection for leasing to administration on a real account.
[ca] Aquest article analitza la trajectoria de la indústria valenciana al segle XIX a partir deis canvis que va conèixer la societat d'ençà de la crisi de l'Antic Règim. Primerament, hom pren en consideració els problemes de la sederia valenciana i de les seues relacions amb les activitats agràries, en el context de la revolució liberal. Es reconsidera la definició d'una via agrarista de desenvolupament per part de l'oligarquia burgesa com el resultat d'un procés inevitable. A la segona part de l'article s'ofereix un quadre general dels trets més rellevants del model industrial valencià del huit-cents. La caracterització es fonamenta en una série d'hipòtesis sobre el paper dels mercats, els orígens socials de la indústria, així com l'estructura organitzativa i de finançament de les empreses industrials. Finalment, s'assenyala el que són les principals debilitats en el coneixement sobre la realitat industrial valenciana d'aquest període i es proposa una agenda de recerca.

[en] This article examines the fine of development followed by the industry of Valencia in the course of the nineteenth century in connection with the changes undergone by society alter the demise of the Ancien Régime. It looks, first, at the problems of the silk industry and its relation with agricultural activities in the context of the liberal revolution. More precisely, it subjects to scrutiny the idea that the choice of an agricultural path of development by the bourgeois oligarchy was the result of an inevitable process. In its second half, the article draws a general picture of the nineteenth-century Valencian model of industrial development, dwelling on its most relevant traits. The picture rests on a series of hypotheses regarding the rôle of the markets, the social origins of industry, the organizational structure of industrial enterprises, and their financing. The article ends by pointing out the main weaknesses in our present knowledge of the subject and by drawing up a corresponding research agenda.
[ca] Tenint en compte que cada llengua pot organitzar una determinada conceptualització del camp semàntic dels colors segons les circumstàncies geogràfiques, històriques i culturals de la corresponent comunitat lingüística, en aquesta aportació provem de mostrar, per mitjà d'una anàlisi contrastiva d'unitats fraseològiques i expressions idiomàtiques –des de perspectives epistemològiques pròpies de la lingüística cognitiva i de l'etnopoètica–, les capacitats distintives del català i de l'espanyol per a connotar simbòlicament els colors en les respectives literatures populars.

[en] Each language has the capacity to organise a certain conceptualisation of the lexical field dealing with colours according to the geographical, historical and cultural circumstances of its corresponding linguistic community. Thus, the aim of this paper is to identify the distinctive features that Catalan and Spanish use to connote colours symbolically in their respective folk traditions. To this end, this study has carried out a contrastive analysis of set phrases and idioms has been carried out based on an epistemological perspective often used in cognitive linguistics and ethnopoetics.