[ca] Introducció. La patologia de la mucosa oral inclou lesions i alteracions relacionades amb l'ús de pròtesis dentals de suport mucós elaborades amb materials acrílics, tant recents com antigues. La seva etiologia pot ser degut a l'traumatisme d'un mal ajust o disseny que no aconsegueix transmetre de forma homogènia les forces oclusals i / o genera friccions, contactes i sobrepressions, sobre la mucosa oral i els teixits tous adjacents. En altres ocasions seran els elements químics dels materials els responsables de determinades reaccions mucoses, tant per restes de monòmer lliure com d'altres compostos de les resines acríliques. Les hipòtesis de treball, d'una banda, apunten cap als dissenys incorrectes ia la falta d'ajust com a possibles causes de determinades lesions a la mucosa oral i, de l'altra, a les tècniques aplicables als sistemes de processat de l'material acrílic autopolimeritzable per reduir la presència de monòmer residual i, en conseqüència, evitar reaccions que poden generar una estomatitis al·lèrgica de contacte en el pacient. Objectiu. Determinar la relació entre les lesions dels teixits bucals d'etiologia protèsica, en pacients portadors de pròtesis dentals completes, amb aspectes del seu disseny, de la seva falta d'ajust i amb els procediments de polimerització dels materials acrílics amb què es fabriquen. Mètode. S'ha realitzat un estudi observacional, descriptiu, transversal, de sèrie de casos, prevalents, per tant retrospectiu, en pacients portadors de pròtesis dentals completes, completes unimaxil·lars i parcials removible classe I i II de Kennedy Resultats. Sobre 144 pacients s'han analitzat 288 pròtesis superiors i inferiors que han originat lesions agudes i cròniques en un 18,40% per disseny incorrecte i en un 12,15% per falta d'ajust. Les resines autopolimerizables amb tractament durant i després de la polimerització no han generat estomatitis al·lèrgica de contacte en 25 pacients amb pròtesis completes - 50 pròtesi-, 59 pacients amb pròtesi completa unimaxilar i 154 pròtesis parcials classe I i II de Kennedy. Conclusió. El disseny incorrecte i la falta d'ajust de les pròtesis completés estan relacionats amb algunes lesions de la mucosa oral. El tractament tèrmic i hídric en les resines autopolimerizables durant i després de la seva polimerització ha resultat eficaç per evitar la presència de estomatitis al·lèrgica de contacte.

[en] Introduction. The pathology of the oral mucosa includes injuries and alterations related to the use of mucosal-bearing dental prostheses made with acrylic materials, both recent and old. Its etiology may be due to the trauma of a poor fit or design that fails to transmit the occlusal forces in a homogeneous way and / or generates friction, contacts and overpressures on the oral mucosa and adjacent soft tissues. On other occasions, the chemical elements of the materials will be responsible for certain mucosal reactions, both due to free monomer residues and other compounds of acrylic resins. The working hypotheses, on the one hand, point to incorrect designs and a lack of fit as possible causes of certain lesions in the oral mucosa and, on the other, to the techniques applicable to the processing systems of self-curing acrylic material to reduce the presence of residual monomer and, consequently, avoid reactions that can generate allergic contact stomatitis in the patient. Objective. To determine the relationship between oral tissue injuries of prosthetic etiology, in patients with complete dental prostheses, with aspects of their design, their lack of fit and with the polymerization procedures of the acrylic materials with which they are manufactured. Method. An observational, descriptive, cross-sectional, case series study, prevalent, therefore retrospective, has been carried out in patients with complete, complete unimaxillary and partial removable Kennedy class I and II dental prostheses. Results. Out of 144 patients, 288 upper and lower prostheses have been analyzed that have caused acute and chronic injuries in 18.40% due to incorrect design and in 12.15 % due to lack of adjustment. Self-curing resins with treatment during and after polymerization have not generated allergic contact stomatitis in 25 patients with complete dentures - 50 dentures -, 59 patients with unimaxillary full dentures, and 154 Kennedy class I and II partial dentures. Conclusion. Incorrect design and poor fit of complete dentures are related to some lesions of the oral mucosa. Heat and water treatment of self-curing resins during and after polymerization has been effective in preventing the presence of allergic contact stomatitis.