[ca] A la llum dels darrers fluxos migratoris, la teoria de l'aculturació ha estat útil per analitzar els canvis lingüístics i culturals produïts pel contacte de dues cultures o més. La comprensió d'aquests canvis és un factor clau per promoure la cohesió social, especialment en àmbits com l'educatiu, on l'arribada d'un gran nombre d'estudiants immigrants ha requerit modificacions a les polítiques i pràctiques educatives. Per això, aquesta tesi se centra en les orientacions d'aculturació general i lingüística dels alumnes "locals"de batxillerat de la província de Lleida (Catalunya, Espanya), així com en les orientacions d'aculturació general dels alumnes d'origen immigrant. Més concretament, es pretén identificar les variables que determinen les orientacions d'aculturació lingüística del grup majoritari, analitzar els factors que les configuren i les variables que prediuen un ajustament escolar millor dels alumnes d'origen immigrant. Aquesta tesi doctoral segueix un enfocament quantitatiu i es divideix en quatre treballs científics. El primer i el segon article analitzen les orientacions d'aculturació lingüística dels alumnes locals cap als companys marroquins i llatinoamericans, respectivament. A més, tots dos articles també analitzen les variables que podrien predir l"adopció de cada orientació d"aculturació lingüística. El tercer article analitza com l'enriquiment cultural i el conflicte percebut intervenen en les orientacions d'aculturació dels estudiants locals cap als companys d'origen marroquí i romanès. I finalment, el quart treball analitza el paper de la discriminació percebuda, les orientacions d'aculturació i el contacte intergrupal a l'ajust escolar dels estudiants d'origen immigrant. Els resultats generals apunten a la necessitat de reavaluar o dissenyar noves polítiques i pràctiques educatives que promoguin les pràctiques dintegració en lloc de les assimilacionistes. En particular, es va constatar la necessitat de promoure l'ús i el valor de les llengües minoritàries i augmentar el contacte intergrupal il'enriquiment cultural percebut. Es recomana encaridament l'aplicació de pràctiques educatives com ara el translanguaging i l'ensenyament culturalment receptiu.

[en] In the light of the latest migration flows, acculturation theory has been useful to analyze the linguistic and cultural changes produced by the contact of two or more cultures. Understanding these changes is a key factor to promote social cohesion, particularly in domains such as the educational one, where the arrival of a large number of immigrant students has required modifications to educational policies and practices. Aiming to do so, the present dissertation focuses on the general and linguistic acculturation orientations of "local" high-school students in the province of Lleida (Catalonia, Spain), as well as in the general acculturation orientations of students of immigrant origin. More specifically, it aims to identify the variables that determine the linguistic acculturation orientations of the majority group, to analyze the factors that shape them and the variables that predict a better school adjustment of students of immigrant origin. This doctoral dissertation follows a quantitative approach and is divided into 4 scientific papers. The first and second paper analyze the linguistic acculturation orientations of local students towards their Moroccan and Latin American peers, respectively. In addition, both articles also analyze the variables that could predict the adoption of each linguistic acculturation orientation. The third paper analyzes how cultural enrichment and perceived conflict mediates the acculturation orientations of local students towards their peers of Moroccan and Romanian origin. And finally, the fourth paper analyzes the role of perceived discrimination, acculturation orientations and intergroup contact in the school adjustment of students of immigrant background. The overall results point towards the need to re-assess or design new policies and educational practices that promote integration practices instead of assimilationist ones. Particularly, it was found the need to promote the use and value of minority languages and increase intergroup contact and perceived cultural enrichment. The implementation of educational practices such as translanguaging, and culturally responsive teaching are highly recommended.