[ca] A partir d'un enfocament pluridisciplinar, en aquesta tesi s'investiguen les vies d'accés de les persones sordes signants a l'actualitat periodística, la percepció que tenen de les notícies i la relació d'aquest col·lectiu amb els mitjans de comunicació. El treball es delimita a Catalunya però inclou un estudi comparatiu entre les formes d'accés a la informació que tenen els sords catalans, usuaris de la Llengua de Signes Catalana (LSC) i els estudiants sords de la Gallaudet University (EUA), usuaris de l'American Sign Language (ASL). En aquest sentit, el centre de Washington ─mitificat per la comunitat sorda mundial en ser la primera universitat de persones sordes del món─ es converteix en un referent al llarg de tota la tesi. Si bé el volum està estructurat en 8 capítols més les conclusions i les propostes, en general tot el contingut pivota sobre una part descriptiva i una altra d'anàlisi-treball de camp. A la part descriptiva es detallen els mitjans més representatius que difonen continguts periodístics dirigits específicament grup estudiat. Tot, embolcallat amb una explicació contextualitzada, a manera d'aproximació, del marc social i legal, relatiu a la llengua de signes a Catalunya i a la Gallaudet. La recollida de dades es va dur a terme entre els anys 2005 i 2009, un període marcat a Espanya pels avenços legislatius en accessibilitat. Per entendre bé des d'una perspectiva emotiva (d'identitat), com perceben la informació les persones sordes signants a inicis del segle XXI i sobretot la importància que pot adquirir la llengua de signes en els mitjans per projectar la idiosincràsia sorda ─un aspecte sens dubte controvertit i discutible─, és imprescindible submergir-se, també, en aspectes històrics com les mobilitzacions viscudes el 1988 a la Gallaudet University amb l'eslògan Deaf President Now. Una de les aportacions del treball és una enquesta a 138 persones sordes, de la qual s'han processat 13.486 respostes (en tota la tesi es recullen opinions de 156 persones sordes) així com l'anàlisi de 3.006 peces audiovisuals en llengua de signes de les quals es detallen els gèneres periodístics i continguts més utilitzats per informar les persones sordes i que constitueix, només en aquest últim aspecte, l'actualització, revisió i ampliació d'un treball anterior (tesina) del mateix autor (Serrat, 2008). La tesi confronta, així doncs, l'oferta d'informació que reben les persones sordes amb la demanda. Es conclou que es produeix una anomalia comunicativa ja que la llengua de signes té, en els anys d'estudis, poca projecció mediàtica tot i els canvis legals impulsats a Espanya a favor de l'accessibilitat. S'intueix que, per rebre les notícies, moltes persones sordes prefereixen periodistes sords a la televisió abans que no a intèrprets oïdors que identifiquen amb un model tutelat o paternalista

[en] From a multidisciplinary focus, the present thesis investigates how the Deaf people access the journalistic news, how they perceive them and how they relate them to their own social group including the social media. This work is limited to Catalonia (Spain) but includes a comparative study of the ways of access to the information between Catalan Deaf people, Llengua de Signes Catalana users (LSC), and Deaf students of the Gallaudet University (USA) who use the American Sign Language (ASL). This Washingtonian center becomes a reference throughout the thesis, as it's the first University for the Deaf of the world. Despite that this work is divided in 8 chapters plus conclusions and proposals, all the contents focus on a descriptive part and an analytic fieldwork. The descriptive part details the most representative media that broadcast or publish journalistic contents addressed specifically to the studied group. It includes a contextualized approaching explanation about the importance of the Sign Language socially in Catalonia and in the United States. To understand correctly from an emotive (identity) perspective the way Deaf people perceive information in the beginnings of 21st Century, and to keep in mind how important the Sign Language is in media to reflect the particular characteristics of the Deaf -a very controversial and discussed fact- is unavoidable to deeply study the historical aspects, such as the mobilizations lived in Gallaudet University in 1988 famous for its slogan: Deaf President Now. The present work offers a survey filled by 138 Deaf people from which 13.486 answers were obtained and processed. This thesis reflects the opinion of 156 Deaf people and the analysis of 3.006 audiovisual pieces in Sign Language that detail the journalistic genres and the most used contents to inform the Deaf people. This last feature updates, reviews and enhances a former work -dissertation- by the same author. Serrat (2008) This thesis confronts the info supply received by the Deaf people with their demand. It's stated that a communicative anomaly occurs because during the years of this study the Sign Language has minimal media coverage despite the legal changes made in Spain to promote accessibility. It's sensed that most of the Deaf people prefer Deaf journalists instead of hearing interpreters, often identified with a mentored or patronizing model.