[ca] L'ús de tècniques de múltiples antenes o tecnologies MIMO (Multiple Input Multiple Output) ha estat des de fa molts anys una eina clau per millorar l'eficiència espectral d'un canal de comunicacions sense fil. En altres paraules, l'ús de més d'una antena al costat del transmissor i / o del receptor pot augmentar significativament la velocitat de transmissió de dades amb una mateixa assignació d'ample de banda. La xarxa cel ? lular de 4ta generació Long Term Evolution (LTE), desenvolupada pel Third Generation Partnership Project (3GPP), va ser un dels primers sistemes sense fil dissenyats amb MIMO en ment des del principi, el qual juga un paper fonamental per complir els requeriments plantejats per la ITU-R (International Telecommunications Union-Radiocommunications Sector) i aconseguir que aquesta tecnologia, en la seva última versió coneguda com LTE Release 10 o LTE-Advanced, pugui convertir-se en un futur estàndard conegut com IMT-Advanced (International Mobile Telecommunications Advanced). En el present Projecte de Fi de Carrera s?ha analitzat mitjançant l'eina de simulació ATOLL l'impacte que té l'ús de diferents tècniques de múltiples antenes en una xarxa LTE situada en un entorn real, concretament en el sector Sud-est de la ciutat de Barcelona, Espanya , i s?ha demostrat d'una manera quantitativa els avantatges i desavantatges que té la implementació d'aquest tipus de tecnologia en aquesta ciutat. La metodologia emprada en aquest projecte va consistir en una primera fase d'investigació sobre el funcionament de les tecnologies MIMO i la seva aplicació en els sistemes de xarxes mòbils LTE, seguint amb una segona fase d'estudi del programa de simulació i els seus algoritmes emprats per dur a terme els diferents càlculs necessaris, i després amb una tercera i última fase formada pel desenvolupament de les prediccions i simulacions necessàries per obtenir els resultats finals i amb això poder realitzar el corresponent anàlisi i posteriors conclusions.

[es] El uso de técnicas de múltiples antenas o tecnologías MIMO (Multiple Input Multiple Output) ha sido desde hace muchos años una herramienta clave para mejorar la eficiencia espectral de un canal de comunicaciones inalámbrico. En otras palabras, el uso de más de una antena en el lado del transmisor y/o receptor puede aumentar significativamente la tasa de transmisión de datos dentro de una misma banda de espectro radioeléctrico. La red celular de 4ta generación Long Term Evolution (LTE), desarrollada por el Third Generation Partnership Project (3GPP), fue uno de los primeros sistemas inalámbricos diseñados con MIMO en mente desde el principio, el cual juega un papel fundamental para cumplir los requerimientos planteados por la ITU-R (International Telecommunications Union-Radiocommunications Sector) y lograr que esta tecnología, en su última versión conocida como LTE Release 10 o LTE-Advanced, pueda convertirse en un futuro estándar conocido como IMT-Advanced (International Mobile Telecommunications Advanced). En el presente Proyecto de Fin de Carrera se ha analizado mediante la herramienta de simulación ATOLL el impacto que tiene el uso de diferentes técnicas de múltiples antenas en una red LTE ubicada en un entorno real, específicamente en el sector Sureste de la ciudad de Barcelona, España, y se ha demostrado de una manera cuantitativa las ventajas y desventajas que tiene la implementación de este tipo de tecnología en esta ciudad. La metodología usada en este proyecto consistió en una primera fase de investigación acerca del funcionamiento de las tecnologías MIMO y su aplicación en los sistemas de redes celulares LTE, siguiendo con una segunda fase de estudio del programa de simulación y sus algoritmos empleados para llevar a cabo los distintos cálculos necesarios, y luego con una tercera y última fase formada por el desarrollo de las predicciones y simulaciones necesarias para obtener los resultados finales y con esto poder realizar los correspondientes análisis y posteriores conclusiones.