[ca] La rehabilitació de l'habitatge no ha arribat a superar el 25% respecte a l'obra nova a Espanya, tot i que la meitat dels habitatges existents han estat construïts abans del 1980. A més, l'impacte ambiental de la construcció és un dels més alts entre totes les activitats industrials a causa de l'elevat consum de recursos i la generació de residus de poc valor produïts en la fase de construcció i demolició. La manera de reduir l'impacte ambiental actual del conjunt del sector passa per intervenir en el parc edificat, optimitzant els recursos i la generació de residus. En la actualitat, l'objectiu principal de les rehabilitacions d'habitatges plurifamiliars existents és reduir el consum energètic de l'habitatge. No obstant això, aquesta rehabilitació dels edificis existents no es deuria limitar només a aspectes energètics, sinó que hauria de considerar aspectes arquitectònics, funcionals i tècnics. Es considera necessària la introducció d'un nou model de rehabilitació que incorpori l'adaptabilitat com a nou concepte, enfocat a mantenir i optimitzar l'habitabilitat del parc edificat i reduir l'impacte ambiental. La introducció de l'adaptabilitat suposa entendre l'edifici com a un sistema en constant evolució tècnica i funcional, que és capaç d'incorporar canvis i millores sucesius i que li permetin adequar-se a la evolució de la societat i les seves necessitats. La introducció d'un nou model de rehabilitació exigeix l'observació del present model de rehabilitació generalitzat i l'exploració de l'existència de rehabilitacions que tinguin un interès especial per la peculiaritat de les seves solucions respecte al model generalitzat. Finalment, s'elabora una mostra de 42 casos d'estudi de rehabilitacions singulars realitzades a Europa, que son objecte d'anàlisis de la investigació. Això permet identificar quines intervencions son factibles de realitzarse actualment i no estan sent considerades al model de rehabilitació generalitzat. A continuació, es necessari el coneixement de la teoria vinculada al concepte que es vol incorporar a la rehabilitació: l'adaptabilitat. Aquest aprenentatge s'elabora mitjançant l'estudi de les teories principals que posen en relació l'adaptabilitat amb l'edificació residencial: Open Building, Flexible Housing i Design for Disassembly. La teoria Open Building reconeix el canvi com a una realitat a l'entorn construït; la teoria Flexible Housing estudia les formes de assolir un habitatge flexible i, per últim, la teoria Design for Disassembly pretén gestionar el fi de la vida útil dels materials dels edificis per reduir el consum de matèries primes mitjançant la reutilització i/o el reciclatge. L'anàlisi de la mostra de casos d'estudi de rehabilitacions singulars i l'estudi teòric de l'adaptabilitat en l'edificació condueixen al plantejament dels nous criteris que hauria de considerar el nou model de rehabilitació plantejat i la viabilitat de ser desenvolupat en base a la mostra. Aquests criteris son catalogats i descrits, per a finalment, aportar un sistema d'evaluació de rehabilitacions concloses o decisions de projecte.

[en] In Spain the housing refurbishment hasn't reached the 25% respect new construction, even though more than the half of the house has been built before 1980. Besides, the construction environmental impact is one of the highest between all the industrial activities due to the high consumption of resources (raw materials) and the generation of low value waste in the construction and demolition stage. The way to reduce the sector set environmental impact is to intervene in the built park, optimising the resources and the waste generation. Actually, the refurbishments principal objective use to be reducing the energy consumption of the houses. However, the refurbishment of the housing state should not be limited to just energetic considerations, but ought to consider also architectural, functional and technical aspects. The introduction of a new refurbishment model is considerate necessary, focused in providing and optimising the habitability of the housing state and in reducing the environmental impact, by optimization the resources and the waste generation. The adaptability introduction involve understanding the building as a system in constant technical and functional evolution, being able to incorporate changes or to be upgraded, tailoring to the society and their needs evolution in time. The introduction of a new refurbishment model require the observation of the actually generalised model and the exploration of refurbishment with a special interest, due to the solution peculiarity in regard to the widespread model. In this way, a sample composed by 42 singular refurbishment done in Europe case studies is developed. The objective is to identify which interventions are viable actually, but, on the contrary, are not being considerate in the generalised refurbishment model. The knowledge of the theory linked to the concept objet to be incorporated in the refurbishment is also needed. This learning is elaborated by studying the principal theories that link together the adaptability with the residential building: Open Building, Flexible Housing and Design for Disassembly. The Open Buildings theory recognizes the change like a reality in a built environment, the Flexible Housing theory studies the different ways of achieving a flexible house and, for last, the Design for Disassembly theory seek to manage the end of life of the building materials to reduce the raw materials consumption trough the reuse and/or the recycle. The analysis of the singular refurbishment case study sample and the theoretical study of the adaptability in the residential buildings leads to proposal of the new guidelines that should take into consideration the model of refurbishment proposed and their viability, based on the sample.