[ca] El projecte d'una la nova biblioteca al Werkstadt de Zürich esdevé una resposta a la complexitat urbana i cultural del lloc, integrant-se de manera harmònica en un entorn industrial marcat per la presència del teixit ferroviari. La intervenció aborda de manera efectiva una de les problemàtiques del lloc, l'accés al districte del Werkstadt i la connectivitat transversal entre les fàbriques del recinte. Mitjançant la creació de diverses places al llarg de la intervenció, l'arquitectura s'obre a la ciutat tant com a biblioteca, com també essent un espai per a l'acollida d'activitats culturals, tallers comunitaris, zones de treball i lectura, un gran arxiu per a la ciutat, un petit auditori i sales de conferències. Situat adjacent a un edifici de caràcter fabril, actualment utilitzat per a exposicions artístiques, el projecte es desplega, complementa, continua i s'estén fins al pont que articula l'àmbit urbanístic, per tal d'ésser una porta d'accés que resol el clot de la infraestructura ferroviària, alhora que esdevé una fita en la ciutat. La seva col·locació en el punt d'articulació incentiva el flux entre tots dos costats de la fractura, oferint un nou enclau en una zona que progressivament va quedant en desús. Així, el projecte esdevé alhora una intervenció urbanística que resol el desencaix de les circulacions presents en aquesta àrea. La proposta arquitectònica pren de referència l'atmosfera fabril que l'envolta, de textures rugoses i cobertes a dues aigües, i s'erigeix a mode de closca plegada que dóna aixopluc a les múltiples activitats que s'hi recullen, tot establint una dialèctica entre el paisatge ferroviari, el teixit fabril i un futur innovador i contemporani al districte. La distribució jeràrquica i lògica estructural segueixen les mateixes directrius que el paisatge ferroviari, grans nuclis de formigó rígids esdevenen els posts que suporten la gran closca lleugera, que es desplega sospesa com les catenàries. Amb la mateixa voluntat, la façana es re

[en] The project for the new library at Werkstadt in Zürich becomes a response to the urban and cultural complexity of the site, harmoniously integrated into an industrial environment marked by the presence of the railway infrastructure. The intervention effectively addresses one of the site issues, the access to the Werkstadt district and the transversal connectivity between the factories within the precinct. By creating several plazas throughout the intervention, the architecture opens to the city, not only as a library but also as a space for cultural activities, community workshops, work and reading areas, a large city archive, a small auditorium, and conference rooms. Located adjacent to an industrial construction, currently used for art exhibitions, the project unfolds, complements, continues, and extends towards the bridge that articulates the urban setting, becoming a gateway that resolves the gap created by the railway infrastructure while also becoming a landmark in the city. Its placement at this articulation point encourages exchange between both sides of the fracture, offering a new opportunity in an area that is progressively falling into disuse. Thus, the project also becomes an urban intervention that resolves the disconnect in the circulation of this area. The architectural proposal takes inspiration from the industrial atmosphere surrounding it, with its rough textures and gabled roofs, and rises as a folded shell that shelters the activities it hosts, establishing a dialogue between the railway landscape, the industrial fabric, and a future that is innovative and contemporary within the district. The hierarchical distribution and structural principle follow the same guidelines as the railway landscape. Large, rigid concrete cores become the pillars that support the large, lightweight shell, which unfolds suspended like the catenaries. In the same way, the façade is covered with vertical louvers that provide texture, continuity, and a canopy that fi