[ca] La indústria agroalimentària genera una gran quantitat de residus orgànics anualment, la major part dels quals es desaprofiten. D'una petita part se'n fa melmelades, compostatge o estransformat en energia. La comunitat científica però, és conscient del gran potencial de valorització, degut el seu alt contingut en polifenols. Per això s'està investigant per determinar els millors mètodes per a la seva extracció, separació i purificació. En aquest treball, inicialment es va fer una revisió de l'estat de l'art en el tractament de residus de fruites i verdures, el seu contingut de polifenols i les tècniques d'extracció (convencionals i avançades). Així com de la separació i concentració de polifenols amb membranes de microfiltració (MF), ultrafiltració (UF), nanofiltració (NF) i osmosi inversa (OI), l'adsorció amb resinesi la separació per cromatografia de columna. Finalment es van analitzar processos integrant diferents mètodes de separació i purificació. Experimentalment, es va optimitzar l'extracció per maceració de polifenols a partir de residus d'espinacs i de pell de taronja. Els paràmetres que es van tenir en compte van ser la temperatura (25/50/70/90 °C), el temps d'extracció (5/15/30 min), la relació sòlid:líquid (1:10/1:30/1:50/1:100/1:200 g:ml) i el pH (3/6/10). Els resultats es van comparar amb els obtinguts mitjançant l'extracció per UAE (ultrasound-assisted extraction). Valorant la massa de polifenols obtinguda i el cost del procés, les condicions òptimes determinades pels espinacs van ser extracció per maceració a 50 °C durant 5 minuts amb una relació sòlid-líquid de 1:50 i a pH 6 (sense ajustar). L'extracte va ser analitzat i es va determinar que era ric en flavonoides, un tipus de polifenols. Per a les peles de taronja la tècnica amb millors resultats va ser maceració també, a 70 °C durant 15 minuts amb una relació de 1:100 i pH 6. Per cada un dels extractes obtinguts(a partir d'espinacs i taronja), rics en flavonoides, es va plantejar un procés integrat amb membranes i resines per a la purificació dels polifenols. Per una banda, es va proposar un tren de processos de membrana i adsorció/desorció per purificar l'extracte d'espinacs. En aquest cas, s'utilitzaria, en primer lloc, una membrana d'UF, per separar els polifenols dels sòlids en suspensió. Després el permeat es sotmetria a NF per concentrar el polifenols i finalment els dos corrents provinents de la NF es purificarien amb una resina XAD16HP per adsorció/desorció. Per l'altra banda, es va proposar dostrens per l'extracte de taronja. Els dos consistien en dos processos de membrana (UF i NF), per separar els sòlids en suspensió i concentrar els polifenols. Però els polifenols es van purificar en un cas amb una membrana de OI i en l'altre amb la resina XAD16 per adsorció/desorció.

[es] La industria agroalimentaria genera una gran cantidad de residuos orgánicos anualmente, la mayor parte de los cuales es desaprovechada. De una pequeña parte se hace mermeladas, compostaje o se transforma en energía. La comunidad científica, pero, es consciente del gran potencial de valorización, debido a su alto contenido en polifenoles. Por eso se esta investigando para determinar los mejores métodos para su extracción, separación y purificación. En este proyecto, inicialmente se hizo una revisión del estado del arte en el tratamiento de residuos de frutas y verduras, su contenido de polifenoles y las técnicas de extracción (convencionales y avanzadas). Así como de la separación y concentración de polifenoles con membranas de microfiltración (MF), ultrafiltración (UF), nanofiltración (NF) y osmosis inversa (OI), la adsorción con resinas y la separación por cromatografía de columna. Finalmente se analizaron procesos integrando diferentes métodos de separación y purificación. Experimentalmente, se optimizó la extracción por maceración de polifenoles a partir de residuos de espinacas y de piel de naranja. Los parámetros que se tuvieron en cuenta fueron la temperatura (25/50/70/90 °C), el tiempo de extracción (5/15/30 min), la relación sólido:líquido (1:10/1:30/1:50/1:100/1:200 g:ml) y el pH (3/6/10). Los resultados se compararon con los obtenidos mediante la extracción por UAE (ultrasound-assisted extraction). Valorando la masa de polifenoles obtenida y el coste del proceso, las condiciones óptimas determinadas para las espinacas fueron extracción por maceración a 50 °C durante 5 minutos con una relación sólido:líquido de 1:50 y a pH 6 (sin ajustar). El extracto fue analizado y se determino que era rico en flavonoides, un tipo de polifenoles. Para las pelas de naranja la técnica con mejores resultados fue maceración también, a 70 °C durante 15 minutos con una relación de 1:100 y pH 6. Para cada uno de los extractos obtenidos (a partir de espinacas y naranja), ricos en flavonoides, se planteó un proceso integrado con membranas y resinas para la purificación de los polifenoles. Por una parte, se propuso un tren de procesos de membrana y adsorción/desorción para purificar el extracto de espinacas. En este caso, se utilizaría, en primer lugar, una membrana de UF, para separar los polifenoles de los sólidos en suspensión. Después el permeado se sometería a NF para concentrar los polifenoles y finalmente las dos corrientes de la NF se purificarían con la resina XAD16HP por adsorción/desorción. Por otra parte, se propuso dos trenes para el extracto de naranja. Los dos consistían en dos procesos de membrana (UF y NF) para separar los sólidos en suspensión y concentrar los polifenoles. Però los polifenoles se purificaron en un caso con una membrana de OI y en el otro con la resina XAD16 por adsorción/desorción.