[ca] La contaminació hídrica deguda a metalls pesants ha patit un augment en els darrers anys. Aquest projecte s'ha centrat a refermar estudis previs sobre el transport i estabilitat de les micropartícules d'òxid de Ferro (III) canviant la força iònica, així com la capacitat d'absorció que posseeixen aquestes micropartícules, en eliminació de contaminants com l'arsènic, com l'arsènic en aigües tant subterrànies com superficials. Es va començar realitzant dos experiments estàtics. El primer experiment va consistir a estudiar la velocitat de sedimentació de les suspensions emprades en treballs anteriors, els resultats obtinguts van comportar a realitzar el segon experiment, el qual es va basar a establir concentracions que obtinguin absorbàncies dins del rang lineal, a través d'aquests dos experiments es va decidir treballar amb una concentració de 0,2 g/L d'òxid de ferro (III). Amb posterioritat es van efectuar diversos experiments dinàmics, el primer va consistir a realitzar un muntatge A, al qual se li injecta unes suspensions d'òxid de ferro (III) que conté una concentració fixa d'adsorbent i una concentració variable de CaCl2 , per tal de determinar si es produïa l'efecte de la força iònica. Després de realitzar la simulació en el programari MNMs, els resultats de CaCl2 constant cinètica d'adsorció/desorció van ser els esperats. El segon experiment es va centrar en el canvi de cabals per observar si es produïa un canvi en la conducta de les suspensions es va obtenir que, a menor cabal, disminueix la concentració de partícules, l'absorbància i el temps d'entrada a la columna augmenta i a majors cabals es produïa un efecte invers. El tercer experiment es va basar a traspassar les suspensions de nanohematita sense columna per apreciar la funció de la columna, es va concloure que la variació de la força iònica no era gaire apreciable. El següent experiment es va basar a incloure vàlvules per tal d'apreciar si aquestes eren afins o no als muntatges, l'efecte va ser neutre atès que no suposava cap alteració considerable, però si conductes de les suspensions inesperades. Cal recalcar que en tots aquests procediments es van utilitzar quatre suspensions que contenen una part fixa de 0,2 g/L d'òxid de ferro (III), 0,5 g/L de CMC i un contingut de 0, 1, 10 y 100 mM de CaCl2 respectivamente. Finalment es va dur a terme un quart muntatge per tal d' observar la quantitat d' arsènic eliminat en travessar una columna que posseeix en el seu interior micropartícules de nanohematita. Es va obtenir que la capacitat d'adsorció de la columna (mg/g) és de 0,57 per a una concentració inicial d'arsènic (V) d'0,63 mg/L i de 0,60 per a una concentració inicial d'arsènic (V) d'1,1 mg/L.

[en] Water pollution due to heavy metals has suffered an increase in recent years. This project has focused on previous studies on the transport and stability of iron(III) oxide microparticles by changing the ionic strength, as well as the adsorption capacity of these microparticles, in the removal of contaminants such as arsenic from groundwater and surface water. We began by performing two static experiments. The first experiment consisted of studying the sedimentation velocity of the suspensions used in previous works, the results obtained led to carry out the second experiment, which was based on establishing concentrations that obtain absorbances within the linear range, through these two experiments it was decided to work with a concentration of 0,2 g/L of iron (III) oxide. Subsequently, several dynamic experiments were carried out, the first one consisted of performing an assembly A, to which iron (III) oxide suspensions containing a fixed concentration of adsorbent and a variable concentration of CaCl2 , were injected, in order to determine if the effect of the quite ionic was produced. After performing the simulation in MNMs software, the results of CaCl2 , adsorption/desorption kinetic constant were as expected. The second experiment focused on the change of flow rates to observe if there was a change in the behavior of the suspensions, it was obtained that, at lower flow rates, the particle concentration decreases, the absorbance and the time of entry into the column increases and at higher flow rates there was an inverse effect. The third experiment was based on transferring the nanohematite suspensions without a column to appreciate the function of the column, it was concluded that the variation of the ionic concentration was not very appreciable. The next experiment was based on including valves to see if these were related or not in the assemblies, the effect was neutral since it did not involve any considerable alteration, but unexpected suspensions behaviors. It should be emphasized that in all these procedures four suspensions containing a fixed part of 0.2 g/L iron(III) oxide, 0,5 g/L CMC and a content of 0, 1, 10 and 100 mM CaCl2 ,respectively were used. Finally, a fourth set-up was carried out to observe the amount of arsenic removed by passing through a column containing nanohematite microparticles. It was obtained that the adsorption capacity of the column (mg/g) is 0,57 for an initial arsenic concentration (V) of 0,63 mg/L and 0,60 for an initial arsenic concentration (V) of 1,1 mg/L.