[ca] El procés de construcció de la identitat de la infermera s'inicia amb l'estudi de la carrera i es consolida durant la pràctica professional; no obstant, la construcció d'una identitat com a acadèmic en l'àmbit de la infermeria, suposa una trajectòria menys institucionalitzada, que comença habitualment quan s'accedeix a la docència universitària. Això requereix l'exercici en àrees per a les quals ha estat poc preparada durant la seva formació. Per altra banda, el rol d'investigador apareix en els últims anys també amb força en els estudis d'infermeria, i en el context actual constitueix una nova dimensió que s'afegeix a la de docent, i requereix a la vegada la construcció i desenvolupament d'elements identitaris específics. Tenint en compte les consideracions precedents, aquesta investigació va tenir com a propòsit investigar els processos de construcció de la identitat docent i investigadora de l'acadèmic d'infermeria, amb la finalitat de promoure el desenvolupament i l'adaptació de les infermeres als reptes que planteja la situació universitària actual. Per aconseguir aquest objectiu es van realitzar quatre estudis, tots ells realitzats a través d'un disseny descriptiu i interpretatiu, el primer amb infermeres que treballaven en docència en dues Universitats de Xile, i els altres tres amb infermeres de diferents Universitats de Catalunya. La recollida de dades es va fer a través d'entrevistes semiestructurades i el registre de diaris narratius setmanals per part de les participants. L'objectiu del primer estudi va consistir en identificar com les infermeres dedicades a la docència construeixen la seva identitat professional en aquest rol. El segon, va profunditzar en les construccions identitàries de l'acadèmic d'infermeria respecte als processos d'ensenyament i aprenentatge i la investigació en infermeria. El tercer, va tenir per finalitat incloure l'anàlisi dels incidents crítics i les seves estratègies de com afrontar en l'exercici d'aquest rol. El quart, analitzar les posicions de l'acadèmic d'infermeria i les tensions experimentades durant una situació de transició. Els resultats relatius al primer estudi indiquen que les infermeres consideren necessari un perfeccionament continu i específic per a l'exercici d'aquest nou rol. Pel que fa al segon, els acadèmics d'infermeria busquen un equilibri entre la docència i la investigació i se senten desafiades a desenvolupar teories i models en la seva pròpia disciplina. Pel que fa al tercer, la identitat professional d'aquestes infermeres en el camp acadèmic està encara en construcció i la inexperiència és el major obstacle que afronten per a gestionar els incidents crítics en el treball docent. Finalment els resultats del quart i últim estudi indiquen que, la identificació de certes contradiccions durant una situació de transició és d'una gran utilitat per evitar a posteriori el desenvolupament d'incidents crítics, o discontinuïtats en la pràctica docent. L'existència de la denominada identitat novell de l'acadèmic d'infermeria en el rol d'investigació es presenta com la principal conclusió d'aquest estudi. Es suposa que, conjuntament amb la necessitat d'accedir a continguts específics en pedagogia i didàctica, i una preparació adequada en la gestió d'incidents crítics a l'aula, es precisa d'una formació especialitzada en el desenvolupament de les habilitats i competències que posicionen a aquest professional en el terreny de la investigació. Ens referim a la implementació de programes orientats al desenvolupament de competències per investigar en ciències biomèdiques, que permetin donar resposta als problemes que afecten aquesta àrea d'exercici, i per últim que contribueixin a millorar la construcció de la identitat de l'acadèmic d'infermeria.

[es] El proceso de construcción de la identidad de la enfermera se inicia con el estudio de la carrera y se consolida durante la práctica profesional; no obstante, la construcción de una identidad como académico en el ámbito de la enfermería, supone una trayectoria menos institucionalizada, que comienza habitalmente cuando se accede a la docencia universitaria. Ello requiere el desempeño en áreas para las que fue escasamente preparada durante su formación. Por otra parte, el rol de investigador aparece en los últimos años también con fuerza en los estudios de enfermería, y en el contexto actual constituye una nueva dimensión que se añade a la docente, y requiere a su vez la construcción y desarrollo de elementos identitarios específicos. Teniendo en cuenta las consideraciones precedentes, esta investigación tuvo como propósito indagar en los procesos de construcción de la identidad docente e investigadora del académico de enfermería, con la finalidad de promover el desarrollo y la adaptación de las enfermeras a los retos que plantea la situación universitaria actual. Para el logro de este objetivo se realizaron cuatro estudios, todos ellos realizados a través de un diseño descriptivo e interpretativo, el primero con enfermeras que trabajaban en docencia en dos Universidades de Chile, y los otros tres con enfermeras de diferentes Universidades de Catalunya. La recogida de datos se hizo a través de entrevistas semi - estructuradas y el registro de diarios narrativos semanales por parte de las participantes. El objetivo del primer estudio consistió en identificar cómo las enfermeras dedicadas a la docencia construyen su identidad profesional en este rol. El segundo, profundizó en los constructos identitarios del académico de enfermería respecto a los procesos de enseñanza y aprendizaje y la investigación en enfermería. El tercero, tuvo por finalidad incluir el análisis de los incidentes críticos y sus estrategias de afrontamiento en el ejercicio de este rol. El cuarto, analizar las posiciones del académico de enfermería y las tensiones experimentadas durante una situación de transición. Los resultados relativos al primer estudio indican que las enfermeras consideran necesario un perfeccionamiento continuo y específico para el ejercicio de este nuevo rol. Con respecto al segundo, que los académicos de enfermería buscan un equilibrio entre la docencia y la investigación y se sienten desafiadas a desarrollar teorías y modelos en su propia disciplina. En cuanto al tercero, la identidad profesional de estas enfermeras en el campo académico está aún en construcción y la inexperiencia es el mayor obstáculo que enfrentan para gestionar los incidentes críticos en el trabajo docente. Finalmente los resultados del cuarto y último estudio indican que, la identificación de ciertas contradicciones durante una situación de transición profesional es de gran utilidad para evitar a posteriori el desarrollo de incidentes críticos, o discontinuidades en la práctica docente. La existencia de la denominada identidad novel del académico de enfermería en el rol de investigación se presenta como la principal conclusión de este estudio. Esto supone que, conjuntamente con la necesidad de acceder a contenidos específicos en pedagogía y didáctica, y una preparación adecuada en la gestión de los incidentes críticos en el aula, se precisa de una formación especializada en el desarrollo de habilidades y competencias que posicionen a este profesional en el terreno de la investigación. Nos referimos a la implementación de programas orientados al desarrollo de competencias para investigar en las ciencias biomédicas, que permita dar respuesta a los problemas que afectan esta área de desempeño, y en último término contribuyan a mejorar la construcción de la identidad del académico de enfermería.