BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article contextualitza l'anàlisi de l'hegemonia des d'una perspectiva espacial. Per fer-ho, comença amb una discussió sobre l'urbanització planetària i la producció de l'espai com a spatial fix del capitalisme, fet que situa l'espai com a instrument clau per a l'exercici de l'hegemonia contemporània. L'anàlisi discursiva del rebuig de dos plans per a un nou parc nacional per part de les comunitats alpines de la Suïssa italiana ens permet contextualitzar "el rural" com una força política encara present i influent. Les comunitats que es reconeixen a si mateixes com a rurals no tenen ambicions hegemòniques, però poden contribuir a l'aparició o el declivi d'altres actors que, en canvi, desitgen lluitar per l'hegemonia. En aquest sentit, el document conclou que, en una societat capitalista cada cop més marcada per l'urbanització planetària, és crucial, a l'hora d'analitzar l'hegemonia, tenir també plenament en compte els actors rurals i no invisibilitzar les seves motivacions, ja que aquestes poden alterar significativament l'equilibri hegemònic existent.

[pt] Este artigo contextualiza a análise da hegemonia a partir de uma perspectiva espacial. Para isso, ele começa com uma discussão sobre a urbanização planetária e a produção do espaço como um arranjo espacial do capitalismo - que coloca o espaço como um instrumento fundamental para o exercício da hegemonia contemporânea. A análise discursiva da rejeição de dois planos para um novo parque nacional por comunidades alpinas na Suíça de língua italiana nos permite contextualizar "o rural" como uma força política que ainda está presente e influente. As comunidades que se reconhecem como rurais não têm ambições hegemônicas, mas podem contribuir para o surgimento ou declínio de outros atores que desejam lutar pela hegemonia. Nesse sentido, o artigo conclui que, em uma sociedade capitalista cada vez mais marcada pela urbanização planetária, é fundamental, na análise da hegemonia, considerar plenamente também os atores rurais e não invisibilizar suas motivações, pois elas podem alterar significativamente o equilíbrio hegemônico existente.
[ca] La centralitat dels articles científics publicats en revistes en línia per a la valorització del coneixement geogràfic ha estat un procés més intens al Brasil en les últimes dues dècades. Partint del principi que persones, institucions i llocs estan asimètricament involucrats en aquesta dinàmica, vam establir un perfil de la producció científica entre dones i homes en el context de la geografia brasilera expressat en aquesta forma de comunicació acadèmica. L'estudi d'autoria de 20.865 articles en 97 revistes va revelar importants disparitats de gènere. Les dones han tingut una major participació en termes de publicacions en els últims anys, però continuen sent menys expressives tant en el nombre total d'articles com en el prestigi dels vehicles i l'autoritat científica. La comprensió i l'abordatge d'aquestes qüestions apunten a les geometries de poder implicades en un ampli ventall d'actors i continguts en aquest camp científic, així com a les diferents escales en les quals es disputen els recursos materials i simbòlics.

[pt] A centralidade dos artigos científicos veiculados em periódicos on-line para a valoração do conhecimento geográfico é, na realidade brasileira, um processo mais intenso nas últimas duas décadas. Partindo do princípio de que pessoas, instituições e lugares estão assimetricamente implicadas nesta dinâmica, estabelecemos um perfil de produção científica entre mulheres e homens no contexto da geografia brasileira expressa nesta modalidade de comunicação acadêmica. O levantamento de autorias de 20.865 artigos em 97 revistas evidenciou significativas disparidades de gênero. As mulheres registraram maior participação em termos de publicações nos últimos anos, todavia, ainda são menos expressivas tanto no total de artigos quanto no prestígio dos veículos e da autoridade científica. O entendimento e enfrentamento destas questões reportam para as geometrias de poder implicadas em vasta gama de atores e conteúdos deste campo científico, bem como nas diferentes escalas onde recursos materiais e simbólicos estão em disputa.
[ca] En aquest treball, plantejaré el tema dels paradigmes modern i postmodern de la raó i subjecte, i el seu sorgiment en el segle XX, en el marc de la política contemporània. Hi ha filòsofs, com Descartes i Kant, que porten a la filosofia el model científic de racionalitat amb l'objectiu d'adaptar-lo als problemes metafísics. Hi ha, però, filòsofs, com Hegel, que busquen conservar la naturalesa de la racionalitat filosòfica, que la conceben per la racionalitat dialèctica, i renovar la dialèctica mateixa. El subjecte, que pensa des d'aquestes perspectives filosòfiques, seria un subjecte transcendental (kantià), respectivament, un subjecte dialèctic (hegelianà), que es corresponen als dos paradigmes moderns de la raó: la raó geomètrica i la raó dialèctica. Amb Nietzsche i Heidegger, entra a l'escena filosòfica la raó hermenèutica i el seu sentit serà d'anti-paradigma de la raó moderna, que buscarà destacar un nou subjecte humà per als nous reptes de la vida del segle XX. Vattimo ens proposa el paradigma de la raó hermenèutica del "subjecte feble", en portar a les últimes conseqüències el "subjecte oblidat" de Nietzsche-Heidegger. Al llarg de la història cultural d'Europa, el subjecte humà s'ha projectat de diferents maneres, pel temps i per l'espai, de manera que tindríem paradigmes temporals del subjecte i paradigmes espacials del subjecte. Actualment, en l'"espai polític" el subjecte humà actua pel seu model de subjectivació i reconeixement de la realitat política.

[pt] Neste trabalho, abordarei o tema dos paradigmas moderno e pós-moderno da razão e do sujeito, e seu surgimento no século XX, no contexto da política contemporânea. Há filósofos, como Descartes e Kant, que trazem para a filosofia o modelo científico de racionalidade com o objetivo de adaptá-lo aos problemas metafísicos. Há, no entanto, filósofos como Hegel, que buscam conservar a natureza da racionalidade filosófica, concebendo-a pela racionalidade dialética, e renovar a própria dialética. O sujeito, que pensa a partir dessas perspectivas filosóficas, seria um sujeito transcendental (kantiano), respectivamente, um sujeito dialético (hegeliano), que correspondem aos dois paradigmas modernos da razão: a razão geométrica e a razão dialética. Com Nietzsche e Heidegger, entra em cena a razão hermenêutica, e seu sentido será de anti-paradigma da razão moderna, buscando destacar um novo sujeito humano para os novos desafios da vida no século XX. Vattimo nos propõe o paradigma da razão hermenêutica do 'sujeito fraco', ao levar às últimas consequências o 'sujeito esquecido' de Nietzsche-Heidegger. Ao longo da história cultural da Europa, o sujeito humano se projetou de diferentes maneiras, no tempo e no espaço, de modo que teríamos paradigmas temporais do sujeito e paradigmas espaciais do sujeito. Atualmente, no 'espaço político', o sujeito humano age de acordo com seu modelo de subjetivação e reconhecimento da realidade política.
[ca] Un dels sectors més afectats per la pandèmia de la Covid-19 va ser l'educació, amb la suspensió de les classes presencials el març de 2020 a les escoles públiques i privades de Brasil, seguint les directrius sanitàries. En aquest context, les escoles van adoptar l'ensenyament a distància d'emergència, impartint classes a través de plataformes, aplicacions i programes digitals. La docència a distància presentava reptes pel que fa a la presència d'una infraestructura que respongués a aquesta necessitat, com ara internet, xarxes, equipaments (mòbil, portàtil, tauleta, ordinador) i programes actualitzats; i els reptes pel que fa al rendiment del professorat en l'ús de les tecnologies digitals en el procés d'aprenentatge. L'objectiu principal del text és analitzar aquests reptes amb l'objectiu de contribuir a l'ús de les tecnologies en entorns educatius digitals per continuar després de la pandèmia i no limitar-se a l'ensenyament a distància.

[pt] Um dos setores mais atingidos pela Pandemia da Covid-19 foi o educacional, com a suspensão das aulas presenciais em março de 2020 nas escolas públicas e particulares do Brasil, seguindo as orientações sanitárias. Nesse contexto, as escolas adotaram o ensino remoto emergencial, ministrando aulas por meio de plataformas digitais, aplicativos e programas. O ensino remoto apresentou desafios tanto relacionados à presença de uma infraestrutura que responderia a essa necessidade, como internet, redes, equipamentos (celular, notebook, tablete, computador) e programas atualizados; como vinculados ao desempenho dos professores na utilização das tecnologias digitais no processo de aprendizagem. O objetivo principal do texto é analisar estes desafios com o propósito de contribuir para que o uso das tecnologias em ambientes digitais educacionais continue depois da pandemia e não se limite ao ensino remoto.
[ca] L'entrada en vigor de la Llei Orgànica 3/2021 sobre l'eutanàsia a Espanya (2021) ha suscitat un debat rellevant en l'àmbit de la bioètica, com és el de l'objecció de consciència (OC) dels professionals de la salut. Tanmateix, malgrat que la literatura científica ha abordat aquesta qüestió, és cert que la comprensió dels motius subjacents que impulsen els professionals a objectar no està del tot clara. Diversos autors han destacat que l'OC troba els seus fonaments en creences personals, ètica professional, aspectes emocionals i dinàmiques del propi sistema. Al seu torn, s'ha observat com hi ha posicions diverses sobre la legitimitat de l'OC, generant debats sobre la seva validesa. Els objectius d'aquest article són revisar el concepte d'objecció de consciència en l'àmbit sanitari; analitzar els factors que motiven aquest dret; examinar les repercussions de l'OC en la càrrega assistencial dels professionals no objectors; i explorar el seu possible conflicte ètic amb la justícia distributiva en l'atenció sanitària. Finalment, es reflexionarà sobre la possibilitat de l'OC institucional i les seves possibles repercussions en els drets dels pacients i treballadors.

[pt] A entrada em vigor da Lei Orgânica 3/2021 sobre a eutanásia na Espanha gerou um debate relevante no campo da bioética, especificamente sobre a questão da objeção de consciência (OC) dos profissionais de saúde. No entanto, embora a literatura científica tenha abordado essa questão, é certo que a compreensão das razões subjacentes que levam os profissionais a objetar não está totalmente clara. Vários autores destacaram que a OC tem suas raízes em crenças pessoais, ética profissional, aspectos emocionais e dinâmicas próprias do sistema. Ao mesmo tempo, observam-se diferentes posições sobre a legitimidade da OC, gerando debates sobre sua validade. Os objetivos deste artigo são revisar o conceito de objeção de consciência no âmbito da saúde, analisar os fatores que motivam esse direito, examinar as consequências da OC na carga assistencial dos profissionais não objetores e explorar seu possível conflito ético com a justiça distributiva na atenção à saúde. Por fim, refletir-se-á sobre a possibilidade da OC institucional e suas possíveis consequências nos direitos dos pacientes e trabalhadores.
[ca] L'article té com a tema central la regulació jurídica de l'exercici de la telemedicina, especialment des del context creat en la pandèmia COVID-19. L'article aborda els mecanismes legals i les directrius donades pel Consell Federal de Medicina (CFM) per a l'adopció de la pràctica. Com a conseqüència, sorgeixen diverses preguntes sobre la situació laboral dels professionals sanitaris que utilitzen la telemedicina com a mecanisme de treball. L'article, per tant, explicarà la importància d'adoptar la telemedicina, així com els problemes derivats del seu ús.

[pt] O presente artigo tem como tema central a regulação jurídica do exercício da telemedicina, especialmente a partir do contexto criado na pandemia do COVID-19. Neste sentido, o estudo aborda os mecanismos legais e as orientações dadas pelo Conselho Federal de Medicina (CFM) para adoção da prática. Surgem, em virtude disso, diversos questionamentos referentes à situação trabalhista dos profissionais de saúde que utilizam a telemedicina como mecanismo de trabalho. O artigo, portanto, explanará a importância da adoção da telemedicina, como também as problemáticas oriundas de sua utilização.
[ca] La precarització de la vida animal en l'àmbit del món del treball sol dissociar-se de les relacions jurídicament rellevants per a la conformació de l'arsenal de protecció de drets fonamentals. A partir de la resignificació dels espais de treball, en aquest article analitzo les relacions establertes entre animalitat i humanitat. En aquesta línia, hom suposa l'existència d'espais d'intersecció entre el Dret Animal, la Bioètica Animal i el Dret del Treball. Se'n conclou la necessitat de reflexionar sobre la intersecció entre la legalització dels interessos animals i qüestions relatives al Dret del Treball, ja que hi ha un dèficit de teorització al voltant de les interconnexions entre els objectes de protecció de les normes jurídiques en aquests camps específics.

[pt] A precarização da vida animal no âmbito do Mundo do Trabalho costuma ser encarado como dissociado das relações juridicamente relevantes para o arsenal de proteção de Direitos Fundamentais. A partir da ressignificação dos espaços de laboralidade, analisei as relações estabelecidas entre animalidade e humanidade. Desta forma, supus a existência de espaços de interseção entre o Direito Animal, Bioética Animal e Direito do Trabalho; entre a Sociologia do Trabalho e a Sociologia dos Estudos Animais. Concluí pela necessidade de reflexão sobre os pontos de encontro da juridicização de interesses animais e questões relativas ao Direito do Trabalho uma vez que há um déficit de teorização sobre as interconexões dos objetos de proteção das normas jurídicas destes campos específicos do Direito.
[ca] Aquest article discuteix les qüestions entorn de l'accés a la salut dels grups ètnics anominats quilombolas. Els quilombos contemporanis són grups tradicionals amb una organització polític-econòmica-històrica-cultural pròpia que al llarg del temps lluiten per la inclusió social per mitjà de les polítiques públiques i accions d'atenció integral. El Sistema Únic de Salut de Brasil defensa que el dret humà a la salut de la població exigeix que s' estableixin estàndards d'equitat en la política de salut del país. Des d'aquesta perspectiva, la Bioètica es converteix en un instrument d'inclusió social que guia les discussions democràtiques sobre els problemes per a l'accés equitatiu i les millors condicions de vida, salut i benestar de la població.

[pt] Este artigo discute as questões em torno do acesso à saúde dos grupos étnicos denominados quilombolas. Os quilombos contemporâneos são grupos tradicionais com organização política-econômica-histórica-cultural, que ao longo do tempo lutam pela inclusão social por meio das políticas públicas e ações de atenção integral. O Sistema Único de Saúde (SUS) defende que efetivar o direito humano à saúde da população é estabelecer padrões de equidade na política de saúde do país. Nessa perspectiva, a Bioética torna-se um instrumento de inclusão social pautando discussões democráticas acerca dos problemas que reduzem à população ao acesso equitativo e as melhores condições de vida, saúde e bem-viver.
[ca] Aquest estudi vol demostrar la importància de les reflexions saramaguianes transiberistes, no tan sols per a la (re)interpretació de la història lusòfona, sinó també per a l'anàlisi de l'actualitat política i cultural. A més d'una breu recapitulació sobre els orígens del transiberisme en l'obra i el pensament saramaguians, l'atenció se centra, sobretot, en una proposta d'associar-los a les perspectives ecocrítica (Donna Haraway) i decolonial (Grada Kilomba). Es procura contextualitzar el transiberisme en relació amb els debats actuals sobre colonialisme, racisme i altres discursos excloents (en els mitjans de comunicació social, en l'ensenyament de la història, en la crítica literària, en la literatura i en altres àmbits). Es proposen vies per a un futur desenvolupament teòric de la idea transiberista.

[pt] Este estudo quer demonstrar a importância das reflexões saramaguianas transiberistas não só para a interpretação da história, mas também para a análise da actualidade política e cultural. Além de uma breve recapitulação das origens do transiberismo na obra e no pensamento saramaguianos, a atenção centrar-se-á, sobretudo, numa proposta de os associar a perspectivas ecocrítica (Donna Haraway) e decoloniais (Grada Kilomba). Procura-se contextualizar o transiberismo em relação aos actuais debates sobre colonialismo, racismo e outros discursos excludentes (nos meios de comunicação social, no ensino da história, na crítica literária, na literatura e em outras artes). Propõem-se vias de um futuro desenvolvimento teórico da ideia transiberista.
[ca] La pandèmia de la COVID-19 va entrar en la vida de les persones de forma devastadora, portant canvis en els hàbits, pensaments i accions. L'article realitza una anàlisi jurídica i bioètica de la web "1 DAY SOONER", el qual és representatiu d'aquestes plataformes i pot fonamentar una generalització per a situacions anàlogues a les que s'enfronta la pandèmia COVID-19, involucrant aspectes legals com el dret a la vida, a la salut i el propi cos, la llibertat, l'autonomia privada, la solidaritat, la renúncia als drets; i també alguns temes relacionats amb la bioètica, com la beneficència i la no maleficència en un esdeveniment pandèmic, considerant la legislació brasilera aplicable al tema. La recerca té una metodologia basada en un estudi de cas. Hi ha molt per fer en termes de l'interès de les persones a ser voluntàries en convocatòries per a assajos clínics que involucrin humans, exposant-se deliberadament a infeccions, relativitzant i renunciant a drets.

[pt] A pandemia de COVID-19 entrou na vida das pessoas de forma avassaladora, trazendo mudanças nos hábitos, pensamentos e ações. O artigo faz uma análise jurídica e bioética do site "1 DAY SOONER", o qual é representativo e está apto a fundamentar uma generalização para situações análogas frente a pandemia de COVID-19, envolvendo vários aspectos jurídicos, tais como direito à vida, à saúde e ao próprio corpo, liberdade, autonomia privada, solidariedade, renúncia a direitos, e alguns temas voltados também à Bioética, como beneficência e a não-maleficência em evento pandêmico, considerando-se a legislação brasileira aplicável ao tema. A pesquisa tem metodologia baseada em estudo de caso. Há muito por realizar no que tange ao interesse das pessoas em serem voluntárias em convocação/desafio para testes envolvendo humanos, expondo-se deliberadamente a infecções, relativizando e renunciando direitos.
[ca] L'Economia Solidària, com una nova praxi social centrada en el treball comunitari, l'autogestió, les relacions recíproques i la distribució equitativa dels beneficis -per tant, un model de desenvolupament integral, diferenciat i alternatiu a la lògica capitalista-, ha estat objecte d'estudi de molts investigadors. Aquest article té com a objectiu recull les contribucions més rellevants, posant èmfasi tant en els seus conceptes i dinàmiques com en les seves perspectives cap a un desenvolupament local-regional més resilient. Està organitzat en tres apartats, i parteix d'un breu examen sobre la conjuntura socioeconòmica en què va sorgir l'Economia Solidària, per a continuació elaborar una anàlisi sobre els seus conceptes i perspectives sociolaborals i territorials davant de l'economia neoliberal. En aquesta línia de raciocini, se subratlla com aquesta "altra racionalitat" humana, econòmica i mediambiental es pot transformar en un mecanisme que regeneri l'actual teixit social molt deteriorat i, una alternativa racional a la incertesa ja que amplia la nostra capacitat de resiliència i superació davant a les freqüents crisis a què estem exposats.

[pt] A Economia Solidária como uma nova práxis social centrada no trabalho comunitário, na autogestão, nas relações recíprocas e na distribuição equitativa dos benefícios -portanto um modelo de desenvolvimento integral, diferenciado e alternativo à lógica capitalista-, tem sido objeto de estudo de muitos pesquisadores. Este artigo tem como objetivo resgatar as contribuições mais relevantes, enfatizando tanto os seus conceitos e dinâmicas, como suas perspectivas para alcançar um desenvolvimento local-regional mais resiliente. Está organizado em três partes e inicia com um breve exame sobre a conjuntura socioeconômica em que surgiu a Economia Solidária, para em seguida elaborar uma análise sobre seus conceitos e perspectivas sociolaborais e territoriais frente à economia neoliberal. Nesta linha de raciocínio sublinha-se como esta "outra racionalidade" humana, econômica e meio ambiental pode transformar-se em um mecanismo que regenere o atual tecido social, muito deteriorado e, em uma alternativa racional à incerteza, uma vez que amplia a nossa capacidade de resiliencia e superação, diante das frequentes crises a que estamos expostos.
[ca] Davant dels canvis socioeconòmics provocats per l'ús de plataformes tecnològiques, com a intermediaris de serveis, el nostre objectiu és analitzar les transformacions tecnològiques operatives en l'espai geogràfic brasiler i en les relacions socials, durant les dues primeres dècades del segle XXI. Les plataformes de treball digital controlen i subordinen les persones i les relacions de producció, ja que les tasques depenen progressivament de la mediació establerta per les empreses. L'ús de les tecnologies sempre ha estat implicat en els processos de desenvolupament del treball i, en les últimes dècades, s'han aplicat per dotar d'infraestructura i suport a les plataformes digitals, generant intensos processos de precarietat. Dialècticament, les tecnologies hi juguen un paper, però no són l'únic vector de canvis en el món laboral. Estan subjectes a condicions específiques, com ara les característiques regionals i la seva posició en la divisió internacional del treball (països centrals o països perifèrics). Així, a les últimes dècades han sorgit noves formes de treball –i de treballar– tant com a reflex de la reorganització dels processos productius i del capital, quant pel paper de les tecnologies de la informació i la comunicació.

[pt] Diante das mudanças socioeconômicas provocadas pelo uso de plataformas tecnológicas, como intermediarias de serviços, temos como objetivo analisar as transformações tecnológicas operacionalizadas no espaço geográfico brasileiro e nas relações sociais, durante as duas primeiras décadas do século XXI. As plataformas digitais de trabalho controlam e subordinam as pessoas e as relações de produção, pois as tarefas ficam progressivamente dependentes da mediação estabelecida pelas empresas. O uso de tecnologias sempre esteve envolvido nos processos de desenvolvimento do trabalho e, nas últimas décadas, foram aplicadas proporcionando uma infraestrutura e suporte para as plataformas digitais, gerando intensos processos de precarização. Dialeticamente, as tecnologias cumprem um papel, mas não são o vetor único das mudanças no mundo do trabalho. Elas estão sujeitas a condições especificas, como as características regionais e a sua posição na divisão internacional do trabalho (países centrais ou países periféricos). Assim, as novas formas de trabalho – e de trabalhar – emergiram nas últimas décadas tanto como reflexo da reorganização dos processos produtivos e do capital, quanto pelo papel das tecnologias de informação e comunicação.