[ca] La matèria orgànica natural (MON) present en l'aigua freàtica té orígens i característiques molt diverses, motiu pel qual, per a optimitzar els processos de potabilització i tractament de l'aigua, és realment important la seva quantificació i caracterització. Un dels inconvenients de la presència de MON a l'aigua, és la generació de subproductes de desinfecció (SPDs) a causa dels processos de desinfecció de l'aigua, i determinar quina fracció de MON prové de cada tipus d'SPD. Per això, es necessita caracteritzar la MON present a l'aigua, en aquest cas mitjançant espectroscòpia de fluorescència d'excitació-emissió (FEEM). Amb la finalitat de conèixer l'efecte de la desinfecció (tant al principi del procés com al final) i l'adsorció amb carbó actiu granular (CAG), en l'eliminació de la MON de l'aigua i en la formació d'SPD, es van estudiar quatre aigües amb diferents fraccions de MON: aigua sintètica amb tirosina, amb triptòfan, amb substàncies húmiques i una aigua procedent de l'aqüífer de Sant Adrià del Besós. A cada una de les aigües se li van aplicar dosis de 4 mg/L i 8 mg/L de pre-cloració amb NaClO, tractament amb CAG de 1000 mg/L i una post-cloració amb 4 mg/L de NaClO, i es van analitzar per FEEM per conèixer com la MON es veia afectada per cadascun del tractaments. FInalment, es van analitzar els trihalometans (THMs) formats després del procés per cromatografía de gasos. Els resultats un cop realitzats els experiments van revelar que: per a la tirosina, tant la desinfecció per si mateixa com l'adsorció mitjançant CAG són efectives per a eliminar aquest tipus de MON. Per a l'aigua amb triptòfan, l'aplicació del CAG ofereix una bona eliminació mentre que la desinfecció per si mateixa no l'elimina substancialment. Cap dels tractaments aplicats fou eficaç a l'hora d'eliminar la MON present en les aigües húmiques i en l'aigua de l'aqüífer la desinfecció no elimina la MON en gran mesura mentre que l'adsorció de la MON utilitzant CAG resulta ser molt bona. Es va concloure, que la matèria orgànica de tipus hùmic pot anar relacionada amb la producció de CHCl3 y CHBrCl2, i las substàncies de tipus proteic únicament amb CHCl3.

[es] La materia orgánica natural (MON) presente en el agua freática tiene orígenes y características muy diversas, por lo que, para optimizar los procesos de potabilización y tratamiento del agua, es realmente importante su cuantificación y caracterización. Uno de los inconvenientes de la presencia de MON en el agua es la generación de subproductos de desinfección (SPDs) debida a la desinfección del agua, por lo que es esencial poder determinar de qué fracciones de MON proviene cada tipo de SPD. Para esto, es necesario caracterizar la MON presente en el agua, en este caso utilizando la espectroscopía de fluorescencia de excitación-emisión (FEEM). Con la finalidad de conocer el efecto de la desinfección (tanto a principio de proceso como al final) y de la adsorción con carbón activo granulado (CAG), en la eliminación de la MON del agua y en la formación de SPDs, se estudiaron cuatro aguas con diferentes fracciones de MON: agua sintética con tirosina, con triptófano, con sustancias húmicas y un agua procedente del acuífero de Sant Adrià del Besós. A cada una de las aguas, se les aplicaron dosis de 4 mg/L y 8 mg/L de pre-cloración con NaClO, tratamiento con CAG (carbón activado granular) de 1000 mg/L y una postcloración con 4 mg/L de NaClO, y se analizaron FEEM para conocer como la MON se veía afectada por cada uno de estos tratamientos. Finalmente, se analizaron los trihalometanos (THMs) formados tras el proceso por cromatografía de gases. Los resultados tras los experimentos fueron que, para la tirosina, tanto la desinfección como la adsorción con CAG son efectivos para eliminar ese tipo de MON. Para el agua con triptófano, la aplicación del CAG ofrece una buena eliminación mientras que la desinfección por sí misma no la elimina sustancialmente. Ninguno de los tratamientos aplicados fue eficaz a la hora de eliminar la MON presente en el agua de sustancias húmicas, y en el agua de acuífero la desinfección no elimina la MON en gran medida mientras que la adsorción de la MON con CAG resulta ser muy buena. Se concluyó, que la materia orgánica de tipo húmico puede ir relacionada con la producción de CHCl3 y CHBrCl2, y las sustancias de tipo proteico únicamente con el CHCl3.