[ca] La política europea dels anys 90 sobre la liberalització ferroviària, per promoure una xarxa d'infraestructura moderna per al transport ferroviari, tenia com a objectiu com a objectiu augmentar la competició entre els actors nacionals, aprofitar de les oportunitats relacionades amb les noves tecnologies i fer més fàcils i ràpides totes les connexions entre el hinterland i les principals ciutats. Fins al dia d'avui, les inversions europees es van enfocar en les àrees principals i en el ferrocarril d'alta velocitat perquè, encara que el nombre d'usuaris és minoritari pel que fa a la població, la rendibilitat de la inversió és significativament més gran pel que fa a la mitjana de la indústria del transport. Aquesta estratègia va accentuar la diferència entre les àrees d'alt creixement i de baix creixement, a causa de que la primera està atesa per instal·lacions de transport eficients i la segona està caracteritzada per serveis de transport de baix nivell de qualitat. La manca d'un bon servei de transport a l'interior va augmentar significativament el risc de generar noves ciutats fantasmes perquè molts ciutadans es van veure obligats a migrar a les ciutats més grans a causa de la manca d'oportunitats econòmiques i serveis públics oferts. A Itàlia, la població viu principalment en zones interiors ateses per serveis ferroviaris locals que, a causa de la baixa qualitat del servei ofert, sovint es sub-utilitzen i, de vegades, la companyia ferroviària decideix deixar d'oferir el servei. L'objectiu principal per al futur serà desenvolupar una nova política (a nivell europeu i nacional) per donar suport al creixement dels ferrocarrils locals a partir del canvi de el marc regulador a nivell de país i comunitat europea. La nova infraestructura, la planificació urbana, el marc econòmic i social han de donar suport al desenvolupament dels ferrocarrils locals per revitalitzar les àrees desestimades i les ciutats de baixa densitat i donar suport al seu paper per a la societat i el medi ambient. De fet, el servei ferroviari és un dels principals instruments per evitar l'exclusió de les persones que viuen en petites ciutats de les oportunitats de treball, oferint-los una solució per viatjar cada dia a un cost raonable i evitant el risc de concentració i sprawl urbà. Els serveis ferroviaris locals tenen un impacte en la demanda d'actius immobiliaris a l'interior per a les persones que no estan interessades en viure a la metròpoli i estan interessades en passar més temps cada dia per tenir l'oportunitat de viure fora de la ciutat. Les companyies ferroviàries que treballen en el transport de passatgers són empreses que treballen en un mercat de competència limitada (oligopoli) i poden aprofitar dels subsidis públics per arribar al seu punt d'equilibri. El tipus de servei ofert a el client és significativament diferent pel que fa als trens d'alta velocitat perquè la demanda està interessada en pagar només pels serveis bàsics i tots els serveis auxiliars no poden vendre a un preu raonable. L'anàlisi considera a totes les companyies ferroviàries italianes que actualment estan autoritzades per oferir serveis de transport de passatgers i mercaderies i avalua la principal diferència per a les companyies ferroviàries locals que operen en els serveis de passatgers respecte a tots els altres actors de la indústria. Els resultats mostren que les empreses que operen en els serveis ferroviaris locals tenen diferents equilibris econòmics i financers perquè són menys rendibles, però també menys exposades a un risc de fallida.

[es] La política europea de los años 90 sobre la liberalización ferroviaria, para promover una red de infraestructura moderna para el transporte ferroviario, tenía como objetivo como objetivo aumentar la competición entre los actores nacionales, aprovechar de las oportunidades relacionadas con las nuevas tecnologías y hacer más fáciles y rápidas todas las conexiones entre el hinterland y las principales ciudades. Hasta el día de hoy, las inversiones europeas se enfocaron en las áreas principales y en el ferrocarril de alta velocidad porque, incluso si el número de usuarios es minoritario con respecto a la población, la rentabilidad de la inversión es significativamente mayor con respecto al promedio de la industria del transporte. Esta estrategia acentuó la diferencia entre las áreas de alto crecimiento y de bajo crecimiento, debido a que la primera está atendida por instalaciones de transporte eficientes y la segunda está caracterizada por servicios de transporte de bajo nivel de calidad. La falta de un buen servicio de transporte en el interior aumentó significativamente el riesgo de generar nuevas ciudades fantasmas porque muchos ciudadanos se vieron obligados a migrar a las ciudades más grandes debido a la falta de oportunidades económicas y servicios públicos ofrecidos. En Italia, la población vive principalmente en zonas interiores atendidas por servicios ferroviarios locales que, debido a la baja calidad del servicio ofrecido, a menudo se subutilizan y, a veces, la compañía ferroviaria decide dejar de ofrecer el servicio. El objetivo principal para el futuro será desarrollar una nueva política (a nivel europeo y nacional) para apoyar el crecimiento de los ferrocarriles locales a partir del cambio del marco regulatorio a nivel de país y comunidad europea. La nueva infraestructura, la planificación urbana, el marco económico y social deben apoyar el desarrollo de los ferrocarriles locales para revitalizar las áreas desestimadas y las ciudades de baja densidad y apoyar su papel para la sociedad y el medio ambiente. De hecho, el servicio ferroviario es uno de los principales instrumentos para evitar la exclusión de las personas que viven en pequeñas ciudades de las oportunidades de trabajo, ofreciéndoles una solución para viajar todos los días a un coste razonable y evitando el riesgo de concentración y sprawl urbano. Los servicios ferroviarios locales tienen un impacto en la demanda de activos inmobiliarios en el interior para las personas que no están interesadas en vivir en la metrópoli y están interesadas en pasar más tiempo cada día para tener la oportunidad de vivir fuera de la ciudad. Las compañías ferroviarias que trabajan en el transporte de pasajeros son empresas que trabajan en un mercado de competencia limitada (oligopolio) y pueden aprovechar de los subsidios públicos para alcanzar su punto de equilibrio. El tipo de servicio ofrecido al cliente es significativamente diferente con respecto a los trenes de alta velocidad porque la demanda está interesada en pagar solo por los servicios básicos y todos los servicios auxiliares no pueden venderse a un precio razonable. El análisis considera a todas las compañías ferroviarias italianas que actualmente están autorizadas para ofrecer servicios de transporte de pasajeros y mercancías y evalúa la principal diferencia para las compañías ferroviarias locales que operan en los servicios de pasajeros con respecto a todos los demás actores de la industria. Los resultados muestran que las empresas que operan en los servicios ferroviarios locales tienen diferentes equilibrios económicos y financieros porque son menos rentables, pero también menos expuestas a un riesgo de quiebra.