BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] En aquest article reflexionarem sobre la situació de les persones amb diversitat funcional en temps de COVID-19. Aquesta pandèmia actual ha comportat una tragèdia sanitària, social, laboral, educativa i econòmica. Si partim d'un primer escenari en el qual, ja de per si mateix, aquest grup social està marginat i sofreix discriminació sistemàtica constantment, tot això s'agreuja davant una situació tan particular com la que ha creat aquesta pandèmia. Ha estat necessari establir criteris de priorització en l'atenció a pacients. Així, el dret universal a la salut ha deixat de ser "tan universal", alhora que es pot haver convertit en el contrari a un dret. Els protocols i els criteris d'actuació pot ser que vulnerin o violin els drets humans de les persones amb diversitat funcional o amb altres diversitats. És fonamental que es constitueixi una nova línia de recerca-acció des de la diversitat funcional en el camp de la bioètica, la qual, denunciada com a no neutral, necessita una reconstrucció. Perquè això sigui possible, les persones amb diversitat funcional hem d'intervenir en el disseny d'aquests criteris i protocols sociosanitaris, encara que només podrem participar-hi si se'ns reconeix la nostra diferència des de la dignitat inherent i intrínseca. La teoria del reconeixement de la diversitat serà condició indispensable per al desenvolupament d'una bioètica inclusiva. I des d'aquest reconeixement podrem realitzar una distribució i una redistribució (molt millor) justa i equitativa, a més d'ètica.

[en] In this article we reflect on the situation of people with functional diversity in times of COVID-19. The current pandemic has given rise to a terrible health, social, labor, educational and economic tragedy. The initial scenario of this social group, which was already marginalized and constantly suffered systematic discrimination, has been further aggravated by the specific circumstances caused by the pandemic, where it has become necessary to establish prioritization criteria in patient care. Thus, the universal right to health is no longer "so universal" at a time when it may have become a right for everyone. The protocols and criteria for action may infringe/violate the rights of people with functional diversity, when compared to other human diversities. It is essential that a new line of research/action be established regarding functional diversity in the field of bioethics. Bioethics, denounced as non-neutral, needs to be reconstructed. For this to be possible, people with functional diversity must participate in designing these criteria and socio-health protocols. We will only be able to participate if our difference is recognized from our inherent and intrinsic dignity. The theory of the recognition of diversity is going to be an indispensable point in the development of inclusive bioethics. Only when this is recognized, will it be possible to achieve a much fairer and ethical/equitable distribution/redistribution.
[ca] És tan dura la vida" és un curtmetratge documental de 20 minuts aproximadament on l'autor reflexiona sobre el fet de madurar a través d'una mirada nostàlgica de la infància. Des d'un punt de vista personal, es recorden moments de la infància que s'acaben contraposant a la imatge del mateix autor, de 21 anys, comportant-se com un nen. De tipologia performativa, el curt rep influències de varis autors: des de Ross McElwee o Jonas Mekas (documentalistes) a cineastes com Carlos saura (pel que fa a la representació del món oníric).

[en] És tan dura la vida" is a 20 minutes documentary short film where the author reflects on the fact of growing up through the nostalgic view of the childhood. From a personal point of view, childhood moments are remembered and then contrasted with the image of the author, a 21 year old, acting like a kid. In a performative typology, the short films takes in the influences of various authors: from Ross McElwee or Jonas Mekas (documentary makers) to filmmakers like Carlos Saura (on what refers to the representations of the dream world).
[ca] Aquesta tesi vol identificar que és una alteració en les operacions de vol d'una companyia aèria i perquè la seva implementació és fonamental. S'han analitzat els processos més importants, ja que, gràcies a ells, indiferentment de la magnitud de la situació, l'aerolínia pot recuperar l'estabilitat en les operacions. Tenint en compte dues situacions de magnitud diferent, es vol cercar les opinions d'experts, en referència als processos operacionals i a les alteracions en la programació, per poder concloure així, si aplicant sempre els mateixos processos, indiferentment de la magnitud del esdeveniment, es pot aconseguir una estabilitat exitosa a la programació

[en] The aim of this thesis is to identify and understand what disruption management is and why in-place implementation strategies are important for airline operations. This is achieved by analysing the most important processes to ensure a successful operational recovery regardless of the scale of the scenario in place. Taking into consideration two different scale scenarios, the author inquires to a panel of experts their point of view about operational processes and disruption management, to be able to determine if the accuracy of those will make the disruption management process successful for the airline, regardless the dimension of it.
[ca] L'objectiu d'aquest projecte és demostrar si un autor pertanyent a la literatura cristiana primitiva, Lactanci, convisqué també amb idees pròpies d'un corrent filosòfic pagà, l'estoïcisme. S'arribarà a identificar si aquesta hipòtesi pot afirmar-se com a certa o no, a partir del comentari de les diferents obres d'aquest personatge. És a dir, mitjançant la lectura dels seus escrits en la llengua original, el llatí, s'intentarà identificar paral·lelismes amb obres d'autors romans estoics, del període clàssic, com Ciceró i Sèneca.

[en] The aim of this project is to show wether an author belonging to early Christian literature, Lactantius, lived with idees typical of a pagan philosophical current, the Stoicism. It will be possible to identify whether this hypothesis can be affirmed as true or not, based on the commentary on the different works of this personality. Indeed, by reading his works in the original language, Latin, we will try to identify parallels among the works of Stoic Roman authors, from the classical period, such as Cicero and Seneca.
[ca] El treball desenvolupat en aquesta tesi conclou que la morfologia de la cara pot informar-nos sobre la psicologia de les persones. Al llarg del s.XIX es va estendre l'ús de la frenologia, que postulava una relació entre les característiques psicològiques i la forma del crani, però a poc a poc va caure en desús i va ser titllada de pseudociència. Aquesta investigació aborda les mateixes qüestions però amb una metodologia científica i moderna, aportant resultats que animen a seguir estudiant la relació entre psicologia, cervell i rostre.

[en] The work carried out in this thesis concludes that facial morphology can reveal aspects of human psychology. Phrenology, which postulated a direct link between psychological characteristics and the shape of the skull, was popular throughout the 19th century. However, the practice fell into disuse and eventually became considered a pseudoscience. This research focuses on the same postulation, but uses a modern scientific methodology and offers results which spur scientists on to continue studying connections between psychology, brain and face.
[ca] L'antiga Roma i l'Imperi Han van ser les dues grans civilitzacions de la mateixa època. D'una banda, tots dos tenien una rica cultura material i formaven de manera integral els seus sofisticats sistemes d'art funerari. D'altra banda, els dos països, situats als costats oriental i occidental del continent euroasiàtic amb intercanvis culturals indirectes. L'art de les pintures murals funeràries és tot el procés i el resultat de la creació de la civilització material, l'expressió exterior i la forma de la cultura. Per tant, una anàlisi comparativa en profunditat de les característiques del mural té un valor teòric i una significació pràctica per a la consideració de l'art funerari i els sistemes culturals dels dos llocs. Aquest estudi pren com a base teòrica les cultures funeràries de l'antiga Roma i la dinastia Han de la Xina, les pintures murals funeràries com a objectes comparatius i la consciència del problema com a perspectiva de recerca, que fa una comparació i anàlisi detallada de les obres clàssiques. de murals funeraris de la mateixa època pel que fa als materials, mètodes, tècniques, etc., i presenta els èxits artístics de les pintures murals des d'una perspectiva pràctica. Mitjançant la comparació, el paper i el valor dels murals de la tomba en el desenvolupament de l'art mundial es poden estudiar i explorar amb més profunditat. Es tracta d'examinar les diferències essencials entre l'expressió formal de l'art funerari dels dos països, així com les diferències inherents a les emocions, conceptes i maneres de pensar dels subjectes estètics.

[en] Ancient Rome and the Han Empire were the two great civilisations in the same era. On the one hand, both had a rich material culture and comprehensively formed their sophisticated funeral art systems. On the other hand, the two countries, located at the eastern and western sides of the Eurasian continent with indirect cultural exchanges. The art of funeral wall paintings is the entire process and result of the creation of material civilisation, the outward expression and form of culture. Therefore, an in-depth comparative analysis of the characteristics of the mural has theoretical value and practical significance for the consideration of the funeral art and cultural systems of the two places. This study takes the funeral cultures of ancient Rome and the Han dynasty of China as the theoretical basis, the funeral wall paintings as comparative objects, and the awareness of the problem as the research perspective, which makes a detailed comparison and analysis of the classic works of burial murals of the same period in terms of materials, methods, techniques, etc., and presents the artistic achievements of wall paintings from a practical perspective. By comparing, the role and value of the tomb murals in the development of worldwide art can be studied and explored in greater depth. It is an attempt to examine the essential differences between the formal expression of the funeral art of the two countries, as well as the inherent differences in the emotions, concepts and ways of thinking of the aesthetic subjects.
[ca] La ciutat de Larraix va tenir una importància excepcional durant el Protectorat espanyol al Marroc (19192-1956). La perla del Nord, com va ser anomenada a la literatura colonial, va adquirir tanta rellevància en aquella època fonamentalment gràcies a la seva estratègica ubicació en la desembocadura del riu Lucus. La geografia política va ser un factor clau per a l'ocupació d'aquesta plaça des de 1911. Larraix era percebuda com a part del llegat expansionista a Amèrica i les costes africanes, que l'empresa colonial del Marroc buscava ressuscitar costés el que costés per motius de l'anomenada política de prestigi que dominava l'imperialisme europeu en les albors del segle XX. En aquest estudi recuperem el relat històric de la Larraix espanyola per examinar la credibilitat de la imatge produïda sobre la ciutat en els mitjans colonials, i llançar llum sobre el veritable efecte civilitzador del Protectorat en l'espai urbà marroquí.

[en] The city of Larache was of exceptional importance during the Spanish Protectorate in Morocco (19192-1956). The pearl of the North, as it was called in colonial literature, acquired this relevance at that time mainly on account of its strategic location at the mouth of the Lucus River. Political geography was a key factor for the occupation of this area from 1911 onwards. Larache was perceived as part of the expansionist legacy in America and on the African coasts, which the Moroccan colonial enterprise sought to resurrect at all costs owing to the so-called policy of prestige that dominated European imperialism at the dawn of the 20th century. In this study we recover the historical account of Spanish Larache to examine the credibility of the image of the city in colonial media, and shed light on the true civilizing effect of the Protectorate in the Moroccan urban space
[ca] Aquest article explora la contribució que poden fer els universals lingüístics i la noció del marcatge tipològic a l'ensenyament i aprenentatge del sistema vocàlic i l'entonació del català. L'anàlisi demostra que el català se situa en un nivell mitjà de complexitat tipològica en relació amb les llengües més parlades dels nouvinguts. Les àrees de dificultat tindran a veure amb el contrast entre les vocals mitjanes obertes i tancades, la producció de la vocal neutra, la presència lleugerament majoritària d'accents tonals de tipus alt o ascendent i d'interrogatives absolutes amb entonació descendent. Aquests resultats poden tenir implicacions importants per a l'ensenyament i l'aprenentatge de la pronúncia del català com a llengua estrangera. La primera té a veure amb l'ordre natural d'adquisició de determinades estructures i pot aplicar-se al disseny de programacions o materials didàctics. La segona es relaciona amb la direcció de la generalització en l'aprenentatge de les estructures en què existeix una relació d'implicació i s'aplica a la facilitació del procés d'adquisició de la llengua. Finalment, es destaca la necessitat de recollir evidències que permetin abonar o falsar les hipòtesis formulades des de l'enfocament basat en el marcatge tipològic.

[en] This paper explores how language universals and typological markedness can contribute to the process of teaching and learning the vowel system and the intonational phonology of Catalan as a second language. When compared to the languages with which Catalan is in contact, we conclude that its relative typological markedness is moderate. We further identify areas of difficulty for learners: the contrast between open- and close-mid vowels, the production of schwa, and the slight majority presence of high or rising pitch accents and of yes-no questions with falling intonation. These results can have important implications for teaching and learning Catalan pronunciation. The first implication can be applied to the design of curricula, and hinges upon the order of acquisition of structures: the least marked structure should be first introduced. The second implication has to do with the direction of linguistic generalizations during acquisition, and can be applied to the explicit teaching of structures in which there is an implicational relationship between them.Finally, we highlight the need to gather evidence to either support or falsify the hypotheses formulated from the typological markedness approach to second language acquisition defended in this paper.
[ca] Aquest text analitza projectes artístics basats en contingut textual que recorren a la traducció simbòlicament per examinar les limitacions discursives que determinen l'esfera pública cubana contemporània. A través d'una revisió de discursos artístics que es basen de la traducció per provocar la participació activa, pretenc entendre quines possibilitats s'obren a través de la traducció a l'hora d'escapar a les limitacions de la representació i la mercantiliación. Defenso que el foment d'una experiència directa pot ser aquesta alternativa. El potencial atribuït a l'experiència i al pràctic, però, no es pot deduir immediatament.

[en] This paper examines text-based artworks that employ symbolic translations as a way of analyzing the discursive constrains regulating the Cuban public sphere. Through a revision of artistic projects that turn to translation and intend to provoke the spectator's active engagement, I seek to understand which possibilities are opened by translation in order to escape the burdens of representation and commoditization shaping contemporary Cuban art. I argue that the encouragement of direct experience could be framed as that possible alternative. The potential attributed to experience and practicality, nevertheless, cannot be directly deduced from the artist's intentions, being contingent ultimately of how each project works.
[ca] La ciutat de Nuremberg va ser un centre polític fonamental dins l'imperi baixmedieval. A més de ser una urbs privilegiada pels emperadors germànics, gràcies al seu enorme pes comercial, era també un centre de comunicacions importantíssim que connectava els quatre punts cardinals del regne. Al llarg dels segles XIV i XV era important prendre la temperatura a la ciutat francona per tal de saber el que passava a llocs més distants. Si algú estava organitzant qualsevol tipus de moviment, ja fos polític, econòmic o fins i tot tècnic o cultural, es sabia a Nuremberg abans que en altres parts. No és casual, per tant, que Martí Luter l'anomenés "l'ull i la oïda d'Alemanya". En aquest article presentaré l'evolució política d'aquesta ciutat i analitzaré el seu pes com a centre de formació i difusió de narratives polítiques dins del Sacre Imperi, centrant-me en l'exposició anual de relíquies imperials que es va realitzar a la plaça del mercat des de 1424.

[en] Nuremberg was a crucial political center in late medieval Holy Roman Empire. Apart from being a privileged city favored by the German emperors due to its significant commercial influence, it also served as a vital communication hub connecting all cardinal points of the realm. In the 14th and 15th centuries, it was essential to gauge the city's pulse to understand events in more distant locations. If anyone was organizing any kind of movement, whether political, economic, technical, or cultural, it was known in Nuremberg before other places. Therefore, it is no coincidence that Martin Luther referred to it as the "eye and ear of Germany". This article will explore the political evolution of this city and analyze its role as a center for the development and dissemination of political narratives in the Holy Roman Empire, focusing on the annual exhibition of imperial relics held in the market square since 1424.
[ca] El 1948 una breu onada de permisos atorgats per la censura franquista va esperonar la represade la traducció catalana. Establerts els precedents de les primeres autoritzacions, l'editorialAymà va sol·licitar el permís per publicar la traducció al català de Sept dialogues de bêtes(1905), de l'autora francesa Colette. Després d'una negociació entre Aymà i el Director Generalde Propaganda, Florentino Pérez Embid, el Ministerio de Información y Turismo (MIT) vaautoritzar la publicació, en edició de bibliòfil i tiratge reduït, a condició que l'editor suprimísuna part cabdal del text. L'obra, traduïda per Joan Oliver i publicada l'any 1952 a Barcelona,constitueix una de les escasses traduccions catalanes autoritzades pel franquisme de la primeraetapa. Aquest article ressegueix el trajecte de Set diàlegs de bèsties dins dels circuits de la censuraadministrativa, mostra els criteris pels quals es van regir les recomanacions dels censors ipresenta les estratègies que va emprar l'editor per obtenir-ne el permís.

[en] In 1948, a brief wave of authorizations given by Franco's censorship boosted the renewal of Catalan translations. Once these first approvals were established, the publishing company Aymà requested permit to publish the Catalan translation of Sept dialogues de bêtes (1905) by French author Colette. After a negotiation between Aymà and the General Director of propaganda Florentino Pérez Embid, the Ministry of Information and Tourism (MIT) authorized the publication as a part of a limited collector's edition on condition that the editor would remove a crucial part of the text. The work was translated by Joan Oliver and it was published in 1952 in Barcelona. It is one of the rare Catalan translations allowed in the first period of Franco's regime. This paper focuses on the path that Set diàlegs de bèsties followed through the administrative censorship of that time. It shows the criterion that censors used in their recommendations and it illustrates the strategies applied by the editor in order to obtain the permission.
[ca] Aquest treball contempla el disseny d'un qüestionari d'avaluació dels processos d'inserció sociolaboral de les persones treballadores d'Es Im-perfect des d'una perspectiva integral. El treball s'inicia amb una detecció de necessitats orientada al context de l'organització i el de la de les persones a integrar que permeten avaluar tot el procés socioeducatiu. L'instrument es basa en aspectes inicials i finals de la inserció i la formació laboral.

[en] This work envisages the design of a questionnaire to evaluate Es Im-perfect's workers socio-labour integration processes from an integral perspective. The work begins with a detection of needs based on the organization's and the worker's to be integrated context, to allow the evaluation of the whole socio-educational process. The instrument is based on the initial and final aspects of labour insertion and training.
[ca] Una Plot Suite és una aplicació web que permet localitzar plots d'una Base de Dades a partir de formularis. S'obtindran taules on apareixeran els plots amb les seves característiques i es podrà obtenir còpies dels plots sol·licitats. Gràcies al seu disseny es podran afegir nous plots a la Base de Dades i fins i tot modificar l'estructura d'una manera molt intuïtiva.

[en] A Plot Suite is a web application that it allows to locate plots of a Database from forms. Tables are obtained where the plots will appear with his characteristics and there will be able to be obtained copies of the requested plots. Thanks to an easy design, can it add new plots to the Database and even it will be possible modify the structure of application with intuitive way.
[ca] Domènec de Bellmunt (Bellmunt d'Urgell, 1903 - Tolosa de Llenguadoc, 1993) va ser un dels intel·lectuals més rellevants de les Terres de Ponent durant el segle XX. El present treball −en la línia dels publicats a Mascançà el 2014 i el 2017− dóna a conèixer, degudament contextualitzades, les seves col·laboracions als setmanaris barcelonins Mirador i Imatges. Aparegudes entre 1929 i 1930, aquestes peces són un exemple diàfan del pensament polític i de l'activitat periodística del seu autor en els mesos previs a la proclamació de la República. L'estudi es completa amb l'edició d'una mostra representativa dels articles publicats a Mirador

[en] Domènec de Bellmunt (Bellmunt d'Urgell, 1903 - Toulouse de Languedoc, 1993) was one of the most relevant intellectuals from the western lands "Terres de Ponent" during the XX century. This work −following the publications in Mascançà in 2014 and in 2017− discloses his collaborations in the weekly papers from Barcelona Mirador and Imatges properly in context. Published between 1929 and 1930, these pieces are a diaphanous example of the political thought and the journalistic activity by their author in the preceding months before the proclamation of the Republic. The study is completed with the edition of a representative sample of articles published in Mirador