[ca] L'adequada alineació rotacional dels components és una de les claus per a un bon resultat clínic i una adequada supervivència a llarg termini de la ATG (Berger, 1998; Bedard, 2011). S'han descrit diferents tècniques per analitzar l'alineació rotacional, gairebé totes elles utilitzant els talls axials en la tomografia axial computeritzada (TAC), tot i que no hi ha consens a prop de quina és la millor o més reproduïble (Van Houten, 2018). Hi ha diferents tècniques quirúrgiques per establir la rotació dels components, les més utilitzades són: la resecció anatòmica (MR), l'ús de sensors de força per equilibrat d'espais (FS_STB) i la tècnica assistida per ordinador o navegada (CAS_GB). És controvertit el fet de si alguna tècnica quirúrgica és superior a una altra a l'hora d'establir l'alineació rotacional o que alineació rotacional és la més adequada. Aquest estudi es divideix en dues parts. La primera part, analitza 9 tècniques mesurament en 2D-TAC per determinar la rotació de el component femoral, tibial i de la ATG en el seu conjunt. Es van estudiar 27 pacients i es van estudiar 9 angles de rotació, es van a fer dos mesuraments de cada angle, per tres observadors independents per calcular la variabilitat intra i inter observador, a més de analitzar la relació amb els resultats clínics. La segona part, és un estudi prospectiu, aleatoritzat en què es van incloure 60 pacients distribuïts en tres grups segons la tècnica quirúrgica analitzada: MR, CAS_GB i FS_STB. Es van realitzar 3 mesuraments en 2D-TAC: rotació femoral (BFA) i rotació del genoll (TE_PTCA i BC_PTCA). Es va analitzar que tècnica quirúrgica reprodueix millor la rotació del genoll nativa i el resultat clínic (KSS i WOMAAC) i que tècnica quirúrgica proporciona millors resultats clínics. En el primer estudi, els resultats mostren que per al component femoral la tècnica més reproduïble és la descrita per Berger el 1993, per al component tibial és la tècnica de l'angle anatòmic de la tíbia (ATA). Pel que fa a la rotació de la ATG, la tècnica més reproduïble és el BC_PTCA i la TE_PTCA que relaciona l'eix bicondili posterior i l'eix transepicondileo amb el marge posterior de plat tibial. L'angle BC_PTCA es relaciona significativament amb el resultat clínic segons KSS. En el segon estudi, es va apreciar que les tres tècniques quirúrgiques no tenien diferències de rotació preoperatòria i van reproduir el BFA natiu. La tècnica FS_STB i la CAS_GB reprodueixen el TE_PTCA i la FS_STB reprodueix el BC_PTCA. Així mateix, el KSS_FUNCTIONAL va ser significativament millor en la tècnica FS_STB respecte a les altres dues. En conclusió, els nostres resultats confirmen que en el mesurament per 2D-TAC el Angle de rotació femoral (BFA) va ser el més reproduïble i que els angles tibials són poc reproduïbles a excepció de l'ATA. Els angles de rotació del genoll presenten una bona reproductibilitat i es correlacionen bé amb la clínica. La utilització d'un sensor de forces permet reproduir la rotació nativa del genoll (TE_PTCA i BC_PTCA) i assolir uns resultats clínics significativament millors (KSS) que les altres tècniques quirúrgiques estudiades (MR i CAS_GB).

[en] Adequate rotational alignment of the components is one of the keys to a good clinical outcome and adequate long-term survival of TKA (Berger, 1998; Bedard, 2011). Different techniques have been described to analyze rotational alignment, almost all of them using axial slices in computerized axial tomography (CT), although there is no consensus about which is the best or most reproducible (Van Houten, 2018). Different surgical techniques to establish the rotation of the components can be used, the most common are: anatomical resection (MR), the use of force sensors for balancing spaces (FS_STB) and computer-assisted or navigated technique (CAS_GB). It is controversial whether any surgical technique is superior to another when establishing rotational alignment or which rotational alignment is the most appropriate. This study is divided into two parts. The first part analyzes 9 measurement techniques in 2D-CT to determine the rotation of the femoral and tibial components and of the ATR as a whole. 27 patients were studied, and 9 rotation angles were studied, two measurements of each angle, by three independent observers were done to calculate the intra and inter observer variability, in addition to analyzing the relationship with the clinical results. The second part is a prospective, randomized study that included 60 patients distributed in three groups according to the surgical technique analyzed: MR, CAS_GB and FS_STB. 3 measurements were made in 2D-CT: femoral rotation (BFA) and knee rotation (TE_PTCA and BC_PTCA). It was analyzed which surgical technique best reproduces the native knee rotation and the clinical result (KSS and WOMAAC) and which surgical technique provides better clinical results. In the first study, the results show that for the femoral component the most reproducible technique is that described by Berger in 1993, for the tibial component it is the technique of the anatomical tibial angle (ATA). Regarding the rotation of the ATR, the most reproducible technique is the BC_PTCA and the TE_PTCA which relates the posterior bicondylar axis and the transepicondyle axis with the posterior margin of the tibial plate. The BC_PTCA angle is significantly related to the clinical outcome according to KSS. In the second study, it was observed that the three surgical techniques did not have differences in preoperative rotation and reproduced the native BFA. The FS_STB technique and the CAS_GB reproduce the TE_PTCA and the FS_STB reproduce the BC_PTCA. Likewise, the KSS_FUNCTIONAL was significantly better in the FS_STB technique compared to the other two. In conclusion, our results confirm that in the measurement by 2D-CT the femoral rotation angle (BFA) was the most reproducible and that the tibial angles are not very reproducible with the exception of the ATA. The angles of rotation of the knee have good reproducibility and correlate well with the clinic. The use of a force sensor makes it possible to reproduce the native rotation of the knee (TE_PTCA and BC_PTCA) and achieve significantly better clinical results (KSS) than the other surgical techniques studied (MR and CAS_GB).