[ca] Introducció En els darrers anys, l'ús inadequat dels antibiòtics i l'augment de les resistències bacterianes ha conduit a l'establiment dels Programes d'Optimització d'ús d'Antimicrobians (PROA). El nostre hospital disposa d'un PROA pediàtric i neonatal (PROA-NEN). L'interès del PROA-NEN en els nounats rau en l'ús d'antibiòtic habitual en aquests pacients i en la important variabilitat de concentracions plasmàtiques (CP), atesa la situació de maduració progressiva i altres factors. Per tal d'assegurar la màxima efectivitat i minimitzar el risc d'efectes adversos, és fonamental garantir unes CP correctes, mitjançant el monitoratge de concentracions plasmàtiques (MCP), recomanat en el protocol local per a tots els nounats amb tractaments amb aminoglicòsids i/o glicopèptids superiors a 3 dies. El present projecte pretén estudiar el MCP de gentamicina, amikacina i vancomicina en nounats dins la part neonatal del programa PROA-NEN. Hipòtesi de treball El MCP permet detectar una proporció significativa de CP incorrectes de gentamicina, amikacina i vancomicina, i conseqüentment modificar la seva dosi. Existeixen factors que influeixen en la decisió de sol·licitud de MCP. Quan es realitza, el MCP millora l'evolució clínica dels nounats. Existeixen factors modificadors que permeten predir CP incorrectes. Objectius Principal 1. Determinar el resultat del MCP de gentamicina, amikacina i vancomicina. Secundaris 1. Determinar l'adherència a les recomanacions de MCP. 2. Conèixer l'evolució dels nounats en els que es realitza MCP. 3. Determinar quins factors s'associen amb CP inadequades. 4. Descriure el MCP de vancomicina en els nounats amb ECMO. Pacients i mètodes Estudi observacional, prospectiu i unicèntric, dels nounats ingressats a UCI Neonatal de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron i tractament amb gentamicina, amikacina i/o vancomicina (juny 2017-maig 2019). Resultats Es van analitzar 561 episodis d'ús d'antibiòtic (201 vancomicina, 195 amikacina, 320 gentamicina) en 349 pacients (78% prematurs). La mortalitat atribuïble a infecció, disfunció renal i auditiva van ser del 2,5%, 0,5% i l'11%. Es van realitzar 153 determinacions de CP: 120 de vancomicina, 29 d'amikacina i 4 de gentamicina. Les CP van ser incorrectes en un 48% i 45% per a vancomicina i amikacina, respectivament. Totes les CP de gentamicina van ser correctes. L'adherència global al protocol va ser del 47% (82% vancomicina, 30% amikacina, 6% gentamicina). Els factors relacionats amb major sol·licitud de CP van ser infecció confirmada, patologia de base i major durada del tractament; i prematuritat amb menor adherència al protocol (p <0,05). Durant el període d'estudi, es va observar un augment en la sol·licitud de CP (p <0,05). L'únic factor potencialment modificador de CP que va demostrar relació significativa va ser l'ús de diürètics (p <0,05). El MCP no va demostrar relació amb evolució clínica. Els 6 pacients amb ECMO van presentar un 29% de CP de vancomicina incorrectes. Conclusions 1. El MCP permet identificar CP d'amikacina i vancomicina inadequades en un nombre elevat de pacients. 2. No es va poder demostrar la relació del MCP amb evolució clínica i toxicitat. 3. No sembla necessari realitzar de forma sistemàtica MCP de gentamicina en nounats a terme, amb pes adequat i estables, però sí en la resta de pacients. 4. Tot i l'augment en la sol·licitud de CP, cal dur a terme actuacions que promoguin l'adherència al protocol de MCP. 5. L'ús de diürètics es va relacionar amb menor proporció de CP infraterapèutiques. Cal confirmar aquesta troballa amb estudis més grans. 6. És fonamental realitzar MCP en nounats amb disfunció renal, pel seu efecte sobre CP de vancomicina. 7. Cal fer MCP de vancomicina en els nounats amb ECMO.

[es] Introducción En los últimos años, el uso inadecuado de antibióticos y el aumento de resistencias bacterianas ha llevado al establecimiento de Programas de Optimización del uso de Antimicrobianos (PROA). Nuestro hospital dispone de un PROA pediátrico y neonatal (PROA-NEN). El interés en los neonatos del PROA radica en el uso frecuente de antibióticos en estos pacientes y en la importante variabilidad de sus concentraciones plasmáticas (CP), dada la situación de maduración progresiva y otros factores. Para asegurar la máxima efectividad y minimizar el riesgo de efectos adversos, es fundamental garantizar que las CP de antibióticos se encuentran dentro del rango terapéutico, mediante la monitorización de concentraciones plasmáticas (MCP), recomendada en el protocolo localpara todos los neonatos bajo tratamiento con aminoglucósidos y/o glucopéptidos superior a 3 días. El presente proyecto pretende estudiar la MCP de gentamicina, amikacina y vancomicina en neonatos, dentro de la parte neonatal del programa PROA-NEN. Hipótesis de trabajo La MCP permite detectar una proporción significativa de CP incorrectas de gentamicina, amikacina y vancomicina, y modificar consecuentemente sus dosis. Existen factores que influyen en la decisión de solicitud de MCP. Cuando es realizada, la MCP mejora la evolución clínica de los neonatos. Existen factores modificadores que permiten predecir CP incorrectas. Objetivos Principal 1. Determinar el resultado de la MCP de gentamicina, amikacina y vancomicina. Secundarios 2. Determinar la adherencia a las recomendaciones de MCP. 3. Conocer la evolución de los neonatos en los que se realiza MCP. 4. Determinar los factores que se asocian con CP inadecuadas. 5. Describir la MCP de vancomicina en los neonatos con ECMO. Pacientes y métodos Estudio observacional, prospectivo y unicéntrico, de los neonatos ingresados en UCI Neonatal del Hospital Universitari Vall d'Hebron y en tratamiento con gentamicina, amikacina y/o vancomicina (junio 2017-mayo 2019). Resultados Se analizaron 561 episodios de uso de antibiótico (201 vancomicina, 195 amikacina, 320 gentamicina) en 349 pacientes (78% prematuros). La mortalidad atribuible a infección, disfunción renal y auditiva fueron del 2,5%, 0,5% y 11%. Se realizaron 153 determinaciones de CP: 120 de vancomicina, 29 de amikacina y 4 de gentamicina. Las CP fueron incorrectas en un 48% y 45% para vancomicina y amikacina, respectivamente. Todas las CP de gentamicina fueron correctas. La adherencia global al protocolo fue del 47% (82% vancomicina, 30% amikacina, 6% gentamicina). Los factores relacionados con mayor solicitud de CP fueron infección confirmada, patología de base y mayor duración del tratamiento; y prematuridad con menor adherencia al protocolo (p <0,05). Durante el período de estudio, se observó un aumento en la solicitud de CP (p <0,05). El único factor potencialmente modificador de CP que demostró relación significativa fue el uso de diuréticos (p <0,05). La MCP no demostró relación con evolución clínica. Los 6 pacientes con ECMO presentaron un 29% de CP de vancomicina incorrectas. Conclusiones 1. La MCP permite identificar CP de amikacina y vancomicina inadecuadas en un número elevado de pacientes. 2. No se pudo demostrar la relación de MCP con evolución clínica y toxicidad. 3. No parece necesario realizar de forma sistemática MCP de gentamicina en neonatos a término, con peso adecuado y estables, pero se debe mantener en el resto de pacientes. 4. A pesar del aumento en la solicitud de CP, se deben diseñar actuaciones que promuevan la adherencia al protocolo de MCP. 5. El uso de diuréticos se relacionó con menor proporción de CP infraterapéuticas. Son necesarios estudios mayores para confirmar este resultado. 6. Es fundamental realizar MCP en neonatos con disfunción renal, debido a su efecto sobre CP de vancomicina. 7. Es necesario realizar MCP de vancomicina en neonatos con ECMO.