[ca] Aquest treball examina l'habitabilitat i l'eficiència energètica dels habitatges al barri de La Pau, Barcelona, a través de l'anàlisi de tres tipologies residencials. L'estudi avalua factors com l'espai disponible per habitant, la flexibilitat dels espais i la multifuncionalitat de les estances, utilitzant simulacions climàtiques per quantificar el confort tèrmic. Aquest incorpora l'estudi dels perfils d'usuari i els patrons d'activitat diaris per comprendre millor com els habitants de La Pau utilitzen els seus espais. A partir d'aquestes dades, s'estableixen taules de compatibilitat que identifiquen possibles incompatibilitats entre les activitats realitzades i els espais habitables, tenint en compte les normatives vigents i les recomanacions de bona praxis ambiental. A partir d'aquestes dades, es planteja una metodologia que defineix una estratègia d'ocupació per a les diferents tipologies d'habitatge, adaptada a cada Unitat de Convivència prèviament definida amb l'objectiu de minimitzar el consum energètic utilitzat associat a la climatització dels habitatges. L'anàlisi d'aquesta ocupació ha revelat que els habitatges de menor mida, com la tipologia F5, ofereixen millors condicions de confort tèrmic de manera natural i un menor consum energètic total, així com una relació més positiva del consum realment utilitzat sobre el total. A més, s'ha constatat una variació estacional en la distribució de l'ús dels espais, amb un ús més intensiu de les estances comunes durant l'estiu i dels dormitoris a l'hivern. Aquesta variació, juntament amb una infrautilització generalitzada dels habitatges, suggereix un marge significatiu per a intervencions que millorin tant l'eficiència energètica com l'adaptació de les tipologies d'habitatge a les necessitats demogràfiques. Aquest estudi es proposa com a punt de partida per al desenvolupament d'estratègies que permetin avançar cap a habitatges més eficients i compromesos amb l'habitabilitat domèstica.

[es] Este trabajo examina la habitabilidad y la eficiencia energética de las viviendas al barrio de La Pau, Barcelona, a través del análisis de tres tipologías residenciales. El estudio evalúa factores como el espacio disponible por habitante, la flexibilidad de los espacios y la multifuncionalidad de los aposentos, utilizando simulaciones climáticas para cuantificar el confort térmico. Este incorpora el estudio de los perfiles de usuario y los patrones de actividad diarios para comprender mejor como los habitantes de La Pau utilizan sus espacios. A partir de estos datos, se establecen tablas de compatibilidad que identifican posibles incompatibilidades entre las actividades realizadas y los espacios habitables, teniendo en cuenta las normativas vigentes y las recomendaciones de buena praxis ambiental. A partir de estos datos, se plantea una metodología que define una estrategia de ocupación para las diferentes tipologías de vivienda, adaptada a cada Unidad de Convivencia previamente definida con el objetivo de minimizar el consumo energético utilizado asociado a la climatización de las viviendas. El análisis de esta ocupación ha revelado que las viviendas de menor medida, como la tipología F5, ofrecen mejores condiciones de confort térmico de manera natural y un menor consumo energético total, así como una relación más positiva del consumo realmente utilizado. Además, se ha constatado una variación estacional en la distribución del uso de los espacios, con un uso más intensivo de los aposentos comunes durante el verano y de los dormitorios en invierno. Esto, junto con una infrautilización generalizada de las viviendas, sugiere un margen significativo para intervenciones que mejoren tanto la eficiencia energética como la adaptación de las tipologías de vivienda a las necesidades demográficas. Se propone como punto de partida para el desarrollo de estrategias que permitan avanzar hacia viviendas más eficientes y comprometidos con la habitabitabilitad doméstica.