BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] El present article realitza una anàlisi del conte "Cyber-proletaria" de Claudia Salazar Jiménez (Lima, 1976), part del llibre Las otras: Antología de mujeres artificiales (2018) des del terreny de la ciència-ficció. A través del conte, s'obre una discussió amb gèneres literaris, subgèneres i teories que dialoguen amb la ciència-ficció a Amèrica Llatina com ara el ciberfeminisme, el cyberpunk, el posthumanisme, i les teories del cyborg i el monstre. S'evidenciarà com l'espai ficcional posa en dubte el paradigma d'allò humà en temes com el capitalisme de barbàrie i el seu accelerat ritme de consum en les nostres societats modernes, la crisi ecològica que enfronta el planeta, els límits entre allò natural i artificial, les tècniques de reproducció assistida i la gestació subrogada.

[en] This article offers an analysis of Claudia Salazar Jiménez's (Lima, 1976) short story "Cyber-proletaria", a section of the book Las otras: Antología de mujeres artificiales (2018), through the lens of science fiction. Her short story opens a discussion among literary genres, sub-genres, and theories that dialogues with science fiction in Latin America, such as cyberfeminism, cyberpunk, post-humanism, and theories of the cyborg and the monster. This article will show how fictional space questions the human paradigm regarding issues such as our modern societies' barbaric capitalism and its accelerated rate of consumption, the ecological crisis facing the planet, the limits between the natural and the artificial, techniques of assisted reproduction and also surrogacy.
[ca] L'adverbi francès certainement ('certament, sens dubte') ha estat etiquetat com un "adverbi modal". D'acord amb la bibliografia, aquest adverbi té dos usos (com a adverbi oracional), anomenats "l'ús modal marcat" i "l'ús modal feble". L'ús modal marcat és clarament (epistemico-)modal ja que indica certesa total, tant si és subjectiu com intersubjectiu. En canvi, el que ha estat anomenat "ús modal feble" l'hem considerat un ús evidencial. Aquest ús indica principalment que el contingut qualificat per l'adverbi prové d'una inferència no-monotònica, elaborada pel parlant, les conclusions de la qual són plausibles, revocables i, per tant, mai del tot certes. Això es deu a la presència d'un component evidencial-inferencial en el seu significat lèxic. Un segon component important en el significat és l'anomenat element modal feble de "probabilitat", el qual analitzem com un valor de "no-certesa" i argumentem que és un element del significat de l'enunciat (i no del significat lèxic de l'adverbi), una propietat de quasi- asseveració a la qual dona lloc el contingut inferit no-monotònicament. Finalment, defensem que l'adverbi també té un component de significat lèxic que hem anomenat "postura epistèmica de certesa", que considerem diferent de la modalitat epistèmica. Tenint en compte els tres paràmetres i els valors corresponents, mostrem com pot ser interpretat certainement, en una sèrie de configuracions contextuals, tant en el cas de l'ús modal-epistèmic com de l'ús evidencial.

[en] The French adverb certainement ('certainly') is labelled a "modal adverb". It has two (sentence adverb) uses according to the literature, called "strong modal use" and "weak modal use". The strong modal use is indeed strong (epistemico-)modal in that it indicates total certainty, whether subjective or intersubjective. What is called its "weak modal use" is shown to be an evidential use. It indicates primarily that the content qualified by the adverb results from a non-monotonic inference, performed by the speaker, whose conclusions are plausible, defeasible, and thus never totally certain. This is due to the presence of an evidential-inferential component in its meaning. As for the so-called weak modal element of "probability" in its meaning, we reanalyse it as "non- certainty" and argue it is an element of utterance meaning, a property of quasi-assertions to which non-monotonically inferred content gives rise. Finally, we claim that the adverb also has a meaning component that we call "epistemic posture of certainty", shown to be different from epistemic modality. On the basis of three parameters and their values, we show how certainementcan be interpreted, in a series of contextual configurations, either as an instance of its epistemico- modal use or of its evidential use.
[ca] Aquest article tracta de la formació del nen (i, per tant, de l'adult). Estar format es estar educat. Està estructurat en tres partes. La primera parla de la formació que rep el nen a la seva casa y que serà el fonament de la seva cosmovisió. La segona consisteix en una breu anàlisi del lloc de la família (y, per tant, del nen) a la cultura europea. Y, finalment, la tercera, se centra en la idea filosòfica de que estar educat vol dir estar a casa, estar equilibrat.

[en] This article is focus on childhood education (therefore, adults education too). To be educated means that one must be equilibrated. In this way, this article are structured on three parts. The first part, expose the idea that home education is certainly significant to generated an idea of the world. The second part, make a brief analysis about the place of the family in European culture, this also means ask about, which the roll of the child is. Finally, it defends the philosophical idea that be educated means make yourself at home.
[ca] Aquest article té com a objectiu conèixer les expectatives i valoracions de futurs mestres respecte a les innovacions que utilitzen els seus docents; objetiu emmarcat dins un projecte d'investigació internacional, finançat per la Secretaria de Ciència i Tècnica i Estudis Regionals de la Universitat Nacional de Jujuy i desenvolupat entre els anys 2012 i 2015. Amb una metodologia qualitativa i longitudinal, les dades es van obtenir d'una mostra d'estudiants del Grau de Mestre a l'inici i en el darrer mes de de la formació universitària. Els principales resultats apunten, encara que amb alguns matissos, que: 1) la manera en què els professors imparteixen la docència condiciona la metodologia dels futurs docents; 2) les innovacions tecnològiques han estat més rellevants que les metodològiques i 3) les característiques que mostra el docent en la creació d'ambients d'aprenentatge es troben entre els aspectes destacats com a necessris per a la millora de les experiències formatives de l'alumnat.

[en] This article aims to know the expectations and assessments of future teachers about the innovations used by their professors; objective of an international research project, funded by the Secretariat for Science and Technology and Regional Studies at the National University of Jujuy and developed between 2012 and 2015.Based on a qualitative and longitudinal methodology, the data were obtained from a sample of students from the Teacher Degree at the start and in the last month of their university training. The main results point, although with nuances, to: 1) the manner in which teachers teach determines the methodology of future teachers; 2) technological innovations have been more relevant than methodological and 3) how teachers create learning environments are among the outstanding aspects and needed for improving the educational experiences of students.
[ca] En aquest assaig analitzo la pel·lícula de ciència ficció Eva (Maíllo, 2011) per mitjà del que anomeno "iberofuturisme": la creació i l'estudi de productes i iniciatives culturals que, relacionant-se amb el passat i el present del panorama dels estudis ibèrics, atenen també a les seves formulacions de futur. Partint dels pressupostos teòrics d'Alison Landsberg i Hannah Arendt per interpretar-ne els significats de l'estètica i la representació dels nous començaments, proposo que Eva presenta un "iberofuturisme ferit", que, com la "cultura ferida" concebuda per Cristina Moreiras (2002), mostra els intersticis de difícil sutura en la relació entre el passat, el present i el futur, fet que pot considerar-se com una al·legoria dels reinicis esdevinguts durant el període de la Transició, època que coincideix amb la part "retro" de l'estètica d'Eva.

[en] This essay analyses the science fiction film Eva (Maíllo, 2011) through what I call "Iberofuturism": the creation and study of cultural products and initiatives that, while relating themselves to the past and present of the panorama of Iberian Studies, deal with formulations of the future. I use the theories of Alison Landsberg and Hannah Arendt to interpret its aesthetic and its portrayal of new beginnings, and propose that Eva offers a "wounded Iberofuturism", that, like the "wounded culture" theorized by Cristina Moreiras, shows the hard-to-suture interstices in the relationship between past, present, and future, something that can be considered an allegory of the Spanish Transition, an era that coincides with the "retro" aesthetics of the movie.
[ca] En català antic, com en la resta de llengües romàniques, la posició dels pronoms febles amb les formes verbals finites estava motivada per restriccions pragmaticosintàctiques (Batllori et al. 2005). Progressivament, es va produir un procés de fixació (vg. Lehmann 1985: 306-307) d'aquests pronoms en la posició preverbal. L'objectiu d'aquest article és quantificar i datar aquest canvi des del segle xiii fins al segle xvi considerant tant la freqüència d'ús de les diferents posicions dels pronoms febles (token frequency, Bybee 2003) com la varietat d'entorns en què la proclisi esdevé possible (type frequency, Bybee 2003).

[en] In Old Catalan, like in the rest of the Romance languages, the position of weak pronouns with finite verbs was motivated by pragmatic-syntactic restrictions (Batllori et al. 2005). Gradually, there was a process of fixation (see Lehmann 1985: 306-307) of these pronouns in the preverbal position. The aim of this paper is to quantify and date this change from the 13th century to the 16th century considering both the frequency of use of the different positions of weak pronouns (token frequency, Bybee 2003) and the variety of environments in which proclisis becomes possible (type frequency, Bybee 2003).
[ca] Les acusacions públiques com a forma d'acció política cap a acusats i/o agents de violències de gènera és causa controvèrsies. Aquesta mena d'accions, que a Xile es coneixen com funa, inciten a debatre sobre els sentits de justícia que hi són associats, el caràcter col·lectiu de la mateixa, las disposicions punitivistes, el caràcter cada vegada més massiu del feminisme i els espais de desacords y conflicte en el seu si. S'hi presenten els resultats d'una recerca qualitativa en què es va entrevistar vint-i-quatre activistes feministes xilenes per conèixer les seves reflexions polítiques al respecte. Els resultats demostren profundes reflexions on es reconeixen tensions entre l'assoliment que representa haver obtingut una major atenció social en la instal·lació pública dels greuges i la possible debilitat del debat en un temps en què el moviment feminista gaudeix d'un caràcter massiu.

[en] Public accusations as a form of political action against those accused and/or victimizers of gender violence generate controversy. This type of action, known in Chile as "funa", stimulates debate on the meanings of justice associated with it, its collective character, punitivist dispositions, the growing massiveness of feminism and the spaces of disagreement and conflict within it. The results of a qualitative research are presented in which twenty-four Chilean feminist activists were interviewed to know their political reflections on the subject. The results show deep reflections recognizing tensions between the achievement of having obtained greater social listening in the public installation of grievances and the possible weakness of the discussion in times of massiveness of the feminist movement
[ca] Aquest article explora el rol i l'autopercepció dels mitjans de comunicació alternatius a Hong Kong. Estudis anteriors han demostrat que els mitjans alternatius tenen un paper crucial en els moviments socials i com a agents contrapúblics de la societat civil. Malgrat això, és poca l'atenció rebuda per l'autopercepció d'aquests mitjans alternatius a l'Est asiàtic; en particular, la seva identitat, la seva potencial influència en l'agenda dels noticiaris convencionals i els seu paper en la visualització de grups marginats. Els nostres dos estudis de cas, basats en entrevistes en profunditat, s'ocupen de mitjans de comunicació alternatius centrats bàsicament en les lluites de la classe treballadora: WK News i Racical HK. El present estudi contribueix a l'àrea dels estudis dels mitjans i la comunicació política, i té implicacions per a les persones que participen en la societat civil i els mitjans de comunicació.

[en] This paper explores the role and self-perception of alternative media in Hong Kong. Previous studies proved that alternative media plays a crucial role in social movements and as a counter-public agent of civil society. However, little attention has been paid on the alternative media self-perception in East Asia. Particularly, on its identity, potential influence on mainstream news agenda and its role on marginalized group's visualization. Two case studies based on in-depth interviews were conducted with alternative media organizations, mainly focused on working-class struggles, WK News and Radical HK. This study contributes to media and political communication studies, and it has implications for civil society and media practitioners.
[ca] Sábado en Ciudad Gótica és un poema de l'escriptor mexicà Daniel Chávez que pren com a substrat intertextual la figura de Batman. El poema crea significats per mitjà de les citacions a escenes, estats i ambients de Batman. El text poètic té un sentit que s'arrodoneix amb el món simbòlic del personatge. D'aquesta manera, la imatge esdevé un element intertextual del poema. El resultat és un text poètic regulat per un personatge de la cultura popular, la imatge del qual serveix d'ancoratge entre els significats dels dos textos: finalment, les escenes descrites en el poema formen el mite tràgic de Batman.

[en] Sábado en ciudad gótica (Saturday in Gotham City) is a poem by the Mexican writer Daniel Chávez. It uses the Batman figure as intertextual substrate. The poem creates meanings through extracts from scenes, states and atmospheres of Batman. The poetic text has a meaning that is completed with the symbolic world of the character. Thus, the image becomes an intertextual element of the poem. The result is a poetic text governed by a character of popular culture, whose image works as the anchor between the meanings of the two texts. Finally the scenes create the tragic myth of Batman.
[ca] En aquest article es recullen lleugerament corregides les paraules que l'autor va pronunciar en la taula rodona "Dolores Juliano, memòria i llegat", de l'acte d'homenatge que la Comissió d'Igualtat de les Facultats de Filosofia i Geografia i Història de la Universitat de Barcelona, amb la col·laboració del Departament d'Antropologia Social, van dedicar el 10 de febrer de 2023 a l'antropòloga Dolores Juliano, amb motiu de la celebració del dia Internacional de la Dona i la Nena en la Ciència.

[en] This paper is a slightly modified version of the speach pronounced by the author on the round table "Dolores Juliano, memory and legacy". That speach ocurred on 10 February 2023, dedicated to the figure of the anthropologist Dolores Juliano. The venue was organized by the Equality Commission of the Faculties of Philosophy and Geography and History of the University of Barcelona, with the collaboration of the Department of Social Anthropology, in the occasion of the celebration of the International Day of Women and Girls in Science.&nbsp;
[ca] Les activitats esportives constitueixen una de les fonts principals d'educació no formal. El nombre elevat de participants, així com la seva motivació, configuren un context idoni per poder aconseguir una educació integral. Per això cal un plantejament deliberat ja que l'esport no educa en si mateix. A l'escola esportiva La Fábrica de Valores de la Universidad de Castilla - La Mancha, dins del seu programa formatiu d'educació socioemocional, es va desenvolupar una experiència d'aprenentatge servei en què van participar 19 adolescents dels equips cadet masculí i femení. A partir d´una proposta per aconseguir fons per a la Fundació Khanimambo (Praia de Xai-Xai, Moçambic), l´objectiu va ser desenvolupar els valors de solidaritat, empatia, cooperació i responsabilitat mitjançant la metodologia d´aprenentatge servei. Com a resultats d'aquesta experiència es destaquen el sentiment de satisfacció personal que han tingut els participants ajudant els altres i el desenvolupament de l'empatia, la solidaritat i la cooperació. Se suggereix que algunes de les nombroses accions de voluntariat que es fan a les escoles i els clubs esportius es configuren seguint una metodologia d'aprenentatge servei per consolidar els aprenentatges de valors i actituds.

[en] Sports activities are one of the main sources of non-formal education. The large number of participants, as well as the motivation with which they come, provide an ideal context in which to achieve a comprehensive education. This requires a deliberate approach, as it is well known that sport does not educate in itself. At the sport academy La Fábrica de Valores of the University of Castilla-La Mancha, as part of its socio-emotional education training programme, a service-learning experience was developed with the participation of 19 adolescents from the U16 boys' and girls' teams. Based on a proposal with the intention of raising funds for the Khanimambo Foundation (Praia de Xai-Xai, Mozambique), the objective was to develop the values aligned with the club's identity of solidarity, empathy, cooperation and responsibility through the service-learning methodology. The results of this practical and innovative experience in a non-formal educational context include the participants' feeling of personal satisfaction in helping others and the development of empathy, solidarity and cooperation. It is suggested that some of the numerous volunteering actions carried out in schools and sports clubs should be configured following a service-learning methodology in order to consolidate the learning of values and attitudes.
[ca] La telemedicina existeix des dels anys 80 i posa en contacte a distància a un pacient amb un metge o professional sanitari que intercanvia dades digitals mitjançant eines informàtiques. L'Ordre de Metges considera que les noves tecnologies faciliten l'accés a les cures i als coneixements especialitzats, encara que vagi en contra de principis ètics fonamentals. Es tracta d'un substitut de l'acte mèdic tradicional, i cal qüestionar-se la seva pertinència i si les condicions d'aplicació aporten un benefici al pacient. Durant l'epidèmia de COVID-19, les condicions per a la telemedicina es van relaxar i el sistema d'assegurances sanitàries va facilitar el seu reemborsament de manera derogatòria. Els professionals sanitaris, les institucions sanitàries i els pacients van poder apreciar les noves possibilitats que ofereix la telemedicina i reconèixer les seves limitacions. No obstant això, la seguretat no és la principal preocupació dels pacients, que fan un ampli ús de les eines informàtiques per a navegar per Internet i consideren la medicina a distància com un exercici de fàcil accés sense conèixer els seus límits. No distingeixen entre telemedicina clínica sota supervisió mèdica i serveis de salut electrònica oferts per Internet, que són ofertes comercials de benestar. En aquesta presentació exposarem en primer lloc l'evolució de la telemedicina, implantada des de fa temps a França sota diverses formes, i a continuació l'espectacular desenvolupament de les teleconsultes durant l'epidèmia de COVID-19, les beneficioses conseqüències de la qual permeten una millor accessibilitat i reemborsament per part de la seguretat social.

[en] Telemedicine has existed since the 1980s and puts a patient in contact with a doctor or health professional at a distance who exchanges digital data using computer tools. The Ordre des Médecins considers that new technologies facilitate access to care and specialised expertise, even if it goes against fundamental ethical principles. It is a substitute for the traditional medical act, and one must question its relevance and whether the conditions of implementation bring a benefit to the patient.During the Covid-19 epidemic, the conditions for telemedicine were relaxed and the health insurance system facilitated its reimbursement in a derogatory manner. Healthcare professionals, healthcare institutions and patients were able to appreciate the new possibilities offered by telemedicine and recognize its limitations. However, safety is not the main concern of patients, who make extensive use of IT tools to surf the Internet and consider remote medicine as an easily accessible exercise without knowing its limits. They do not distinguish between medically supervised clinical telemedicine and e-health services offered over the Internet, which are commercial wellness offerings. In this presentation, we will first describe the evolution of telemedicine, which has long been implemented in France in various forms, and then the spectacular development of teleconsultations during the COVID-19 epidemic, the beneficial consequences of which allow better accessibility and reimbursement by social security.
[ca] L'objectiu que perseguim amb el present article és analitzar críticament els arguments utilitzats en defensa de la regla dels 14 dies, referida aquesta a la recerca i experimentació amb embrions humans. Aquesta regla va ser proposada per primera vegada fa ja més de quaranta anys, sent molts els països que es van acollir a ella incloent-la en les seves respectives legislacions. No obstant això, després de quatre dècades, la ciència exigeix avui un debat internacional en el qual sigui revisat amb urgència el límit que la norma imposa, la qual impossibilita als científics poder investigar amb embrions creats en el laboratori més enllà de la frontera dels 14 dies. Per a això, repararem en dos textos fonamentals en els quals la regla va tenir el seu origen, analitzant des de la bioètica si els arguments continguts en ells són coherents i si poden actualment sostenir-se. A més, atendrem les raons ofertes des de la ciència per a dur a terme la seva ampliació, tenint en compte que qualsevol canvi en la norma haurà de tenir sempre la seva correspondència amb els valors presents en la societat del moment.

[en] The aim of this article is to critically analyze the arguments used in defense of the 14-day rule, which refers to research and experimentation with human embryos. This rule was first proposed more than forty years ago, and many countries have adopted it and included it in their respective legislation. However, after four decades, science today demands an international debate in which the limit imposed by the rule is urgently reviewed, which makes it impossible for scientists to be able to investigate with embryos created in the laboratory beyond the 14 days limit. To this end, we will examine two fundamental texts in which the rule originated, analyzing from bioethics whether the arguments contained in them are coherent and whether they can currently be sustained. In addition, we will consider to the reasons offered by science for its extension, bearing in mind that any change in the rule must always correspond to the values ​​present in society at the time.