[ca] L'estudi de la bioarqueologia utilitza mètodes de l'arqueologia i l'antropologia biològica per estudiar els restes esquelètics humans i els materials biològics, centrant-se en la salut, la dieta, les malalties, la genètica i les estructures socials de les poblacions passades. Aquest estudi se centra en els restes esquelètics humans dels jaciments del Calcolític i de l'Edad del Bronze Temprana d'Alzira i Carcaixent a la Ribera Alta, a la regió de València, analitzant la composició demogràfica, les patologies dentals i la conservació òssia per entendre la salut, la dieta i l'organització social. Els restes humans analitzats en aquest estudi van ser recuperats de nou jaciments arqueològics: Cau Raboser de Dalt, Cau Raboser de Baix, Cova del Monedero (Avenc dels dos Forats), Cova de la Caiguda, Cova de la Xarta, Cova dels Gats, Cova del Pic, La Muntanya Assolada i Cau de la Serp. Aquests jaciments van proporcionar un nombre mínim de 50 individus, classificats en 21 no adults, 29 adults, dels quals vuit es van identificar com a masculins i sis com a femenins. A causa de les males condicions dels restes, no es va poder estimar el sexe de 15 individus adults. Les condicions de conservació dels restes esquelètics van variar en cada jaciment arqueològic, però tots van mostrar condicions pobres. L'índex de conservació per a tots els restes es va calcular en un 26,58%, mentre que es va calcular entre un 9% i un 14% per als ossos llargs. A causa de la manca de restes i informació, no es va poder determinar res per a Cau de la Serp. Segons els resultats, les patologies dentals observades inclouen càries dentals (6,91%), hipoplàsia (7,98%) i pèrdua dental antemortem (16,6%). La taxa de càries dentals reflecteix una dieta rica en carbohidrats. A més, la hipoplàsia indica estrès fisiològic durant la infància. La pèrdua dental antemortem suggereix una combinació de factors dietètics, estrès ocupacional i envelliment. Es van detectar patologies vertebrals, com ara osteoartritis, osteofits i nòduls de Schmorl, en aquestes societats, indicant treball físic i estrès repetitiu. També es van observar hiperostosi peròtica, cribra orbitalia i cribra femoralis, el que suggereix anemia per deficiència de ferro o altres defectes nutricionals. Els resultats de radiocarboni de Cau Raboser de Dalt, Cau Raboser de Baix, Cova del Monedero, Cova de la Xarta i Cova del Pic van ser datats a principis del tercer mil·lenni aC. La Muntanya Assolada va ser datada inesperadament al quart mil·lenni aC, tot i que aquest jaciment s'havia datat prèviament a l'Edat del Bronze. Aquest resultat suggereix un ús més primerenc del jaciment. La discrepància de radiocarboni a La Muntanya Assolada posa en relleu la necessitat d'una investigació més profunda sobre el seu ús dual com a jaciment funerari a través de diferents períodes. Els contextos funeraris van revelar una manca de béns funeraris, indicant l'absència de jerarquia social. Tant homes com dones, així com nens, van ser enterrats als mateixos espais amb pràctiques similars. Això suggereix una estructura social igualitària, en contrast amb jaciments com Los Millares, on l'evidència de jerarquia és més evident. A més, en comparar les societats valencianes amb altres períodes i poblacions, les taxes de càries en aquests grups es corresponen amb els canvis dietètics, oferint una visió útil sobre la transició neolítica a la regió de València. Els resultats demostren l'estrès fisiològic experimentat per aquestes comunitats agrícoles durant la transició a l'agricultura. La prevalença de patologies dentals s'alinea amb patrons més amplis observats a la Iberia mediterrània. Tot i que la dependència d'aliments rics en carbohidrats com els cereals va contribuir a les càries dentals, la inclusió de recursos silvestres probablement va mitigar els efectes de la transició. Aquest estudi millora la comprensió de la salut, la dieta i les estructures socials de les poblacions del Calcolític i de l'Edad del Bronze Temprana a la regió de València. Malgrat els reptes de conservació, els restes esquelètics proporcionen informació útil sobre les dinàmiques fisiològiques i socials d'aquestes comunitats agrícoles. Investigacions futures, especialment l'anàlisi isotòpic i els estudis comparatius, afinaren aquestes interpretacions i situaran millor València dins del context prehistòric mediterrani.

[en] Bioarchaeology uses methods from archaeology and biological anthropology to study human skeletal remains and biological materials, focusing on health, diet, diseases, genetics, and social structures of past populations. This study focuses on human skeletal remains from the Chalcolithic and Early Bronze Age sites from Alzira and Carcaixent in the Ribera Alta, Valencia region, analyzing demographic composition, dental pathologies, and bone preservation to understand the health, diet, and social organization. The human remians analyzed in this study were recovered from nine archeological sites: Cau Raboser de Dalt, Cau Rabooser de Baix, Cova del Monedero (Avenc dels dos Forats), Cova de la Caiguda, Cova de la Xarta, Cova dels Gats, Cova del Pic, La Muntanya Assolada and Cau de la Serp. These sites yielded minimum number of 50 individuals categorized as 21 non- adults, 29 adults, and among the adults eight of them identified as male whereas six of them identified as female. Due to poor conditions of the remains, the sexes of the 15 adult individuals could not been estimated. The preservation conditions of the skeletal remains changed in every archeological site, however, all of them demosntrate poor conditions. The preservation index for all remains was calculated as 26.58.%, whereas was calculated between 9 and 14% for long bones. Due to lack of the remain and information, it could not been said anything for Cau de la Serp. According to the findings dental pathologies; dental caries 6.91%, hypolasia 7.98%, and antemortem tooth loss was observed 16.6% prevalences. Dental caries rate, reflecting that carbohydrate-rich dietary. Furthermore, indicating physiological stress during childhood with hypoplasia rates. Additionally, antemortem tooth loss suggesting a combination of dietary factors, occupational stress, and aging process. The vertebral pathologies including osteoarthritis, ostephytes, Schmorl's node were detected in these societies, pointing to pyhsical labor and repetitive stress. Porotic hyperostosis, cribra orbitalia, and cribra femoralis were observed, suggesting iron-deficiency anemia or other nutritional defects. The radiocarbon results from Cau Raboser de Dalt, Cau Raboser de Baix, Cova del Monedero, Cova de la Xarta, Cova del Pic were dated back to early 3th millenium BCE. La Muntanya Assolada was unexpectedly dated to the 4th millennium BCE, even thoug this site was dated back to the Bronze Age. This result suggesting earlier use of the site. The radiocarbon discrepancy at La Muntanya Assolada highlights the need for further investigation into its dual use as a burial site across different periods. The burial contexts revealed a lack of grave goods indicating social hierarchy. Both males and females, as well as children, were buried in the same spaces with similar practices. This suggests an egalitarian social structure, contrasting with sites like Los Millares, where evidence of hierarchy is more apparent. Additionally, when comparing Valencian societies to other periods and populations, the caries rates in these groups correspond with dietary changes, offering valuable insight into the Neolithic transition in the Valencia region. The findings demonstrate the physiological stress experienced by these agrarian communities during the transition to agriculture. The prevalence of dental pathologies aligns with broader patterns observed in Mediterranean Iberia. While the reliance on carbohydrate-rich foods like cereals contributed to dental caries, the inclusion of wild resources likely mitigated transition effects.