[ca] L'Amèrica Llatina ha viscut un ampli i accelerat envelliment de la població caracteritzat pel predomini de la dona o la "feminització de la vellesa". L'evidència científica ha demostrat que les dones grans acumulen més desavantatges socials que els homes al llarg de la seva vida, com a producte de la imbricació de categories d'exclusió social com el gènere i l'edat, que augmenten en aquesta etapa de la vida. Tanmateix, els models convencionals d'envelliment tendeixen a homogeneïtzar la població més gran, perpetuant una imatge negativa que devalua les seves aportacions socials i descuida la seva participació política. Aquesta representació s'agreuja quan es tracta de dones grans, sovint invisibilitzades com a subjectes polítics i marginades dels espais de reconeixement social i cultural. L'objectiu d'aquesta tesi doctoral era entendre la construcció de la vellesa de les dones grans activistes de la Colectiva Bordadoras por la Memoria de Valparaíso, Chile. Amb aquesta finalitat, vàrem realitzar una investigació qualitativa-comprensiva, mitjançant l'articulació de diferents estratègies teòrico-metodològiques en afinitat amb el coneixement situat, la gerontologia feminista i la perspectiva narrativa. El format d'aquest treball respon al d'una tesi per compendi de publicacions. D'aquesta manera, fem un recorregut pels set articles acadèmics que la composen, abordant en cadascun d'ells l'objectiu indicat. Els resultats de la investigació donen compte dels discursos oficials sobre l'envelliment i la vellesa a Xile. També descriuen les trajectòries, pràctiques i experiències d'acció política de les dones grans, els significats de l'envelliment a partir de la seva experiència associativa i exposen construccions difractives de la vellesa. A través de les seves accions col·lectives, evidenciem la producció de velleses situades que soscaven les narratives hegemòniques de decadència i invisibilitat social que situen les dones grans al marge. A través de la seva agència, transgreden els mandats normatius de la vellesa i confronten a l'acció pública-institucional, el sistema neoliberal i les desigualtats socials arrelades a Xile. La seva acció política resignifica allò 'femení' i proposa altres models de relacionalitat, on el diàleg i l'articulació de les diferències ens conviden a imaginar un horitzó comú transformador.

[es] América Latina ha experimentado un amplio y acelerado envejecimiento de la población caracterizado por el predominio de las mujeres o "feminización de la vejez". La evidencia científica ha señalado que las mujeres mayores acumulan más desventajas sociales que los hombres a lo largo de sus vidas, producto de la imbricación de categorías de exclusión social como el género y la edad que se acrecientan en esta etapa vital. No obstante, los modelos convencionales de envejecimiento suelen homogeneizar a la población mayor, perpetuando una imagen negativa que desvaloriza sus contribuciones sociales y desatiende la participación política que desarrollan. Esta representación se agudiza cuando se trata de las mujeres mayores, que suelen ser invisibilizadas como sujetos políticos y marginadas de los espacios de reconocimiento social y cultural. Esta tesis doctoral tuvo por objetivo comprender la construcción de la vejez, de mujeres mayores activistas de la Colectiva Bordadoras por la Memoria de Valparaíso, Chile. Para ello realizamos una investigación de tipo cualitativo-comprensivo, a través de la articulación de diferentes estrategias teóricas-metodológicas en afinidad con los conocimientos situados, la gerontología feminista y la perspectiva narrativa. El formato de este trabajo responde al de una tesis por compendio de publicaciones. De esta forma, hacemos un recorrido por los siete artículos académicos que la componen, abordando en cada uno de ellos el objetivo señalado. Los resultados de la investigación dan cuenta de los discursos oficiales del envejecimiento y la vejez en Chile. Igualmente, describen las trayectorias, prácticas y experiencias de acción política de las mujeres mayores, los significados del envejecimiento desde su experiencia asociativa, y exponen construcciones difractarias de la vejez. Por medio de sus acciones colectivas, evidenciamos la producción de vejeces situadas que socavan las narrativas hegemónicas de decadencia e invisibilidad social que ubica a las mujeres mayores en los márgenes. A través de su agencia, transgreden los mandatos de normatividad de la edad y confrontan la acción pública-institucional, el sistema neoliberal y las desigualdades sociales enquistadas en Chile. Su acción política resignifica lo 'femenino·y propone otros modelos de relacionalidad, donde el diálogo y la articulación de las diferencias nos invita a imaginar un horizonte común transformador.