BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article planteja fer una comparació interpretativa sobre el tractament de la premsa escrita del sud d'Europa i el nord d'Àfrica, especialment amb les informacions publicades d'Espanya i el Marroc i les seves relacions bilaterals. El període d'estudi està comprès des del 13 al 26 de maig de 2013, i es troba emmarcat en el projecte finançat pel Ministeri espanyol d'Economia, Indústria i Competitivitat, titulat "La construcció social de l'espai inter mediterrani i les seves correlacions a l'agenda temàtica dels mitjans de comunicació. La informació en premsa i televisió "(CSO2012-35955).

[es] Este artículo plantea hacer una comparación interpretativa sobre el tratamiento de la prensa escrita del sur de Europa y el norte de África, especialmente con las informaciones publicadas de España y Marruecos y sus relaciones bilaterales. El periodo de estudio está comprendido desde el 13 al 26 de mayo de 2013, y se encuentra enmarcado en el proyecto financiado por el Ministerio español de Economía, Industria y Competitividad, titulado "La construcción social del espacio ínter mediterráneo y sus correlaciones en la agenda temática de los medios de comunicación. La información en prensa y televisión" (CSO2012-35955).
[ca] La investigació se centra a identificar i analitzar a totes les reporteres de guerra que han cobert, almenys, un conflicte armat des de 1914 fins avui. L'estudi presenta un directori amb 227 dones corresponsals de guerra i tres mapes interactius: geogràfic, cronològic i de conflicte, format per més de 700 zones marcades.

[es] La investigación se centra en identificar y analizar a todas las reporteras de guerra que han cubierto, al menos, un conflicto armado desde 1914 hasta hoy. El estudio presenta un directorio con 227 mujeres corresponsales de guerra y tres mapas interactivos: geográfico, cronologico y de conflictos, que constan de más de 700 zonas marcadas.
[ca] En aquest article es revisen missatges de gènere, sexisme lingüístic i tensions emocionals a partir de l'estudi dels acudits actuals denominats "masclistes" i els mal anomenats "femi­nistes". En aquests hi ha un discurs verbal i simbòlic discriminatori i violent, atès que s'entrellaça amb un reflex-construcció de les relacions de gènere en la societat i en els nostres dies, i l'expressió verbal de tensions psíquiques, energètiques i culturals, descarre­gant-se i reproduint-se alhora. Mitjançant els acudits presentats en aquestes pàgines s'ha fitxat la mirada en la socie­tat actual en matèria de relacions de gènere a través d'una narrativa cultural, popular, anònima, contemporània i espontània. És una simplificació i generalització del tema que ens ocupa. Tot i això, són una finestra des d'on observar la societat actual.

[es] En este artículo se revisan mensajes de género, sexismo lingüístico y tensiones emocionales a partir del estudio de los chistes actuales denominados "machistas" y los mal llamados "feministas". En los mismos hay un discurso verbal y simbólico discriminatorio y violento, toda vez que se entrelaza con un reflejo-construcción de las relaciones de género en la sociedad y en nuestros días, y la expresión verbal de tensiones psíquicas, energéticas y culturales, descargándose y reproduciéndose a la vez.Por medio de los chistes presentados en estas páginas se ha hecho una mirada a nues­tra sociedad actual en materia de relaciones de género a través de una narrativa cultural popular, anónima, contemporánea y espontánea. Es una simplificación y generalización del tema que nos ocupa; no obstante, son una ventana para asomarse a observar la sociedad actual.
[ca] Durant els últims anys, les comunitats universitàries han dedicat grans esforços a integrar noves tecnologies per millorar els seus processos d'aprenentatge. En aquest sentit, la majoria de les universitats europees han incorporat plataformes d'e-learning que serveixen de suport i complementen el model clàssic d'ensenyament. Tanmateix, la utilització d'aquestes plataformes no sempre és suficient per millorar els processos d'ensenyament i aprenentatge. Tanmateix, amb la utilització d'aquestes plataformes no sempre n'hi ha prou per millorar els processos d'ensenyament i aprenentatge. Per aquest motiu, es fan necessaris mètodes de disseny i avaluació de processos educatius basats en plataformes d'e-learning que tractaran de garantir els objectius d'aprenentatge fixats. Aquest treball està orientat a avaluar aquest tipus d'experiències i, més específicament, a proporcionar un procediment que utilitzi un model de qualitat i que serveixi de guia en l'avaluació d'experiències educatives basades en plataformes d'e-learning.

[es] Durante los últimos años, las comunidades universitarias han dedicado grandes esfuerzos para integrar nuevas tecnologías a fin de mejorar sus procesos de aprendizaje. En este sentido, la mayoría de las universidades europeas han incorporado plataformas de e-learning que sirven de apoyo y complementan el modelo clásico de enseñanza. Sin embargo, la utilización de estas plataformas no siempre es suficiente para mejorar los procesos de enseñanza y aprendizaje. Por este motivo, se hacen necesarios métodos de diseño y evaluación de procesos educativos basados en plataformas de e-learning que tratarán de garantizar los objetivos de aprendizaje fijados. Este trabajo está orientado a evaluar este tipo de experiencias y, más específicamente, a proporcionar un procedimiento que utilice un modelo de calidad y que sirva de guía en la evaluación de experiencias educativas apoyadas en plataformas de e-learning.
[ca] L'establiment de l'agenda s'ha vist modificat amb la incorporació d'un nou actor, Twitter, influent en determinar què entra en l'agenda de mitjans i què no. Les qüestions climàtiques han escalat posicions i notorietat els últims anys als mitjans i Twitter ha permès donar veu i enfocar què volen saber les persones i que volen que se'ls comuniqui respecte a les qüestions climàtiques. A partir de la COP25, celebrada el desembre del 2019, estudiarem quines són les relacions i les influències entre Twitter i els mitjans de comunicació a l'hora de cobrir i seguir un esdeveniment relacionat amb el clima.

[es] El establecimiento de la agenda se ha visto modificado con la incorporación de un nuevo actor, Twitter, influyente en determinar qué entra en la agenda de medios. Las cuestiones climáticas han ganado notoriedad estos últimos años en los medios y Twitter ha permitido dar voz y enfocar qué quieren saber las personas y qué quieren que se les comunique respecto a las cuestiones climáticas. A partir de la COP25, celebrada en diciembre de 2019, estudiaremos las relaciones e influencias entre Twitter y los medios de comunicación en cuanto a la cobertura y seguimiento de un acontecimiento relacionado con el clima.
[ca] L'objectiu d'aquest projecte és crear una aplicació web que permeti gestionar la publicitat mòbil en vehicles particulars. Aquesta aplicació permetrà, a través d'un modern i intuïtiu disseny, que les persones que disposin de vehicle el puguin utilitzar com a finestra publicitària. D'altre banda les empreses que necessitin donar a conèixer el seu producte o servei podran utilitzar els vehicles registrats, per captar l'atenció de futurs clients.

[es] El objetivo de este proyecto es crear una aplicación web que permita gestionar la publicidad móvil en vehículos particulares. Esta aplicación permitirá, a través de un moderno e intuitivo diseño, que las personas que disponen de vehículo lo puedan utilizar como ventana publicitaria. Por otra parte, las empresas que necesiten dar a conocer su producto o servicio podrán utilizar los vehículos registrados para captar la atención de futuros clientes.
[ca] L'any 1914,Camil Riba va fundar un periòdic local a la població de Sant Martí de Tous (Anoia, Catalunya), el qual passarà a s er editat a Igualada l'any 1926 fins al 1933, quan es publica l'últim número. Després de dinou anys d'existència, 'El Sol de Tous' s'ha convertit en una de les publicacions locals regulars amb més trajectòria de la comarca i la primera i última publicació que ha tingut el municipi. Aquest treball contextualitza la publicació dins de la premsa catalana i n'analitza la seva trajectòria i contingut.

[es] En 1914, Camil Riba fundó un periódico local en la población de Sant Martí de Tous (Anoia, Cataluña), el cual pasará a ser editado en Igualada en 1926 hasta el 1933, cuando se publica el último número. Después de diecinueve años de existencia, 'El Sol de Tous' se ha convertido en una de las publicaciones locales regulares con más trayectoria de la comarca y la primera y última publicación que ha tenido el municipio. Este trabajo contextualiza la publicación dentro de la prensa catalana y analiza su trayectoria y contenido.
[ca] Aquest treball se centra en l'anàlisi dels discursos sobre la modernització de l'Espanya del primer terç del segle XX, a través de la mirada de l'escriptor Ramón Pérez de Ayala i la seva obra publicada en 1926 Tigre Juan i El curandero de su honra, on aborda la transformació del model de masculinitat tradicional. Tot i que als discursos de l'època s'apel·la a una necessària remasculinització, continuen pervivint ideals de virilitat atàvics. Així que, més que no pas la ruptura o l'emergència d'un nou model d'homenia, caldria parlar de la coexistència d'elements nous i vells. Pérez de Ayala i la generació d'intel·lectuals que li acompanyen conceben aquest canvi com el primer pas perquè el país pugui sortir del seu immobilisme, per bé que no qüestionen els principis bàsics de la societat patriarcal, ja que la nació es continua concebent com un espai masculí. Els integrants de l'anomenada Generació del 14 se situen enfront del pessimisme nihilista d'entresegles tot mostrant un clar compromís polític fonamentat en la raó, alineant-se amb el projecte liberal, la democràcia i a la major part dels casos amb el republicanisme. En les seves obres, i especialment en el text que constitueix el nostre objecte d'atenció, es diagnostiquen els problemes d'Espanya des de la perspectiva de la masculinitat i la cerca d'un model d'homenia d'acord amb un país modern i europeu.

[es] Este trabajo se centra en el análisis de los discursos sobre la modernización de la España del primer tercio del siglo XX, a través de la mirada del escritor Ramón Pérez de Ayala y su obra publicada en 1926 Tigre Juan y El Curandero de su honra, en la que aborda la transformación del modelo de masculinidad tradicional. Aunque en los discursos de la época se apela a una necesaria remasculinización, continúan perviviendo ideales de virilidad atávicos. Así que, más que la ruptura o la emergencia de un nuevo modelo de hombría, debería hablarse de la coexistencia de elementos nuevos y viejos. Pérez de Ayala y la generación de intelectuales que le acompañan conciben este cambio como el primer paso para que el país pueda salir de su inmovilismo, aunque no cuestionan los principios básicos de la sociedad patriarcal, ya que la nación se sigue concibiendo como un espacio masculino. Los integrantes de la llamada Generación del 14 se sitúan frente al pesimismo nihilista de entresiglos mostrando un claro compromiso político fundamentado en la razón, alineándose con el proyecto liberal, la democracia y en la mayor parte de los casos con el republicanismo. En sus obras, y especialmente en el texto que constituye nuestro objeto de atención, se diagnostican los problemas de España desde la perspectiva de la masculinidad y la búsqueda de un modelo de hombría acorde con un país moderno y europeo.
[ca] La present investigació mostra una aproximació qualitativa sobre la percepció de la violència de gènere en nois joves. Aquest tipus de violència s'ha constituït de manera invisible durant dècades, i és una de les manifestacions més clares de la desigualtat, i de les relacions de poder dels homes sobre les dones.

[es] La presente investigación muestra una aproximación cualitativa sobre la percepción de la violencia de género en chicos jóvenes. Este tipo de violencia se ha constituido de manera invisible durante décadas, y es una de las manifestaciones más claras de la desigualdad, y de las relaciones de poder de los hombres sobre las mujeres.
[ca] Setè volum de Guió d'Or, col·lecció erudita de temes històrics i literaris de l'editorial Aymà. Monografia sobre l'ordre civil i de cavalleria el Toisó d'Or escrita per Ainaud de Lasarte el 1949. Conté il·lustracions.

[es] Séptimo volumen de Guió d'Or, colección erudita de temas históricos y literarios de la editorial Aymà. Monografía sobre el orden civil y de caballería el Toisón de Oro escrita por Ainaud de Lasarte en 1949. Contiene ilustraciones.
[ca] El concepte de resiliència és molt conegut a les enginyeries i a les ciències ecològiques, encara que, durant els darrers anys, s'utilitza cada vegada més en els estudis sobre economia regional. Simultàniament, s'observa un esforç de diferents investigadors per consolidar l'ús d'aquesta noció en el desenvolupament regional. Així, la resiliència de les regions estaria lligada a la capacitat que tenen d'anticipar-se als fets i de preparar-se per respondre a escenaris negatius o de crisi. Fins ara, encara hi ha poca informació sobre com ha evolucionat aquest concepte nou a les ciències socials. En aquest sentit, el present article mostra els resultats de l'anàlisi bibliomètrica de la literatura sobre la resiliència en l'àmbit del desenvolupament regional. Aquesta anàlisi va permetre, entre altres coses, aprofundir en la comprensió sobre l'evolució de l'ús del concepte de resiliència, identificant els autors i les revistes que van contribuir més a estudiar el tema, així com la terminologia més utilitzada, els llocs i els anys de publicació més importants. Aquests resultats demostren que, tot i ser un concepte nou i en procés d'adopció per part de les ciències socials, ja figura com un instrument important per explicar les diferències en la capacitat d'adaptació econòmica de les regions que pateixen situacions desfavorables.

[es] El concepto de resiliencia es mucho más conocido en las ingenierías y en las ciencias ecológicas, aunque, durante los últimos años, se utiliza cada vez más en los estudios sobre economía regional. Simultáneamente, se observa un esfuerzo de diversos investigadores para consolidar este concepto en el campo del desarrollo regional. La resiliencia de las regiones se relacionaría con la capacidad de las mismas de anticiparse y de prepararse para responder a escenarios negativos o de crisis. Sin embargo, aún no hay mucha información sobre la evolución de este concepto en las ciencias sociales. El presente artículo muestra los resultados del análisis bibliométrico llevado a cabo a partir de la literatura sobre la resiliencia aplicada al desarrollo regional. El estudio realizado permitió, entre otras cosas, profundizar en la comprensión de la evolución del uso del concepto de resiliencia, identificando a los autores y a las publicaciones que más han contribuido a su abordaje, así como las terminologías más usadas, los lugares y los años de las publicaciones más relevantes. Tales resultados demuestran que, a pesar de ser un concepto nuevo y en proceso de adopción por las ciencias sociales, ya figura como un instrumento importante para explicar las diferencias en la capacidad de adaptación económica de las regiones bajo contextos desfavorables.
[ca] L'article, que es presenta com a introducció al monogràfic, ofereix un panorama del conjunt dels mètodes i tècniques multivariables. L'esforç no és senzill donada la multiplicitat que presenten i la diversitat de criteris de clasificació que es poden adoptar. Per això s'insisteix en donar als métodos multivariables una identitat que vagi més enllà d'una definició simplista, com seria si es caracteritzessin únicament el nombre de variables. Es fa intervenir, tant a la seva definició com a la seva classificació, altres criteris com el tipus de variables en el procés explicatiu, la mètrica corresponent, el nombre, etc.

[es] El artículo, que se resenta como introducción al número monográfico, ofrece un panorama del conjunto de los métodos y las técnicas multivariables. El esfuerzo no es sencillo dada la multiplicidad de los mismos y la diversidad de criterios de clasificación que se pueden adoptar. Por ello se insiste en dar a los métodos multivariables una identidad que vaya más allá de una defnición simplista como sería caracterizarlos únicamente por el número de variables. Se hace intervenir, tanto en su definición como en su clasificación, otros criterios como la naturaleza de las variables en el proceso explicativo, métrica de las mismas, número, etc.
[ca] Investigadors de la UAB en col·laboració amb la Universidad Nacional Agraria i la Universidad Nacional Autónoma de Nicaragua han dut a terme un estudi per a determinar les preferències alimentàries del bestiar nicaragüenc i del cérvol cua-blanca, un herbívor autòcton silvestre. Els resultats de l'estudi serviran per a dissenyar sistemes silvoramaders que beneficiïn tant al bestiar com a les espècies autòctones.

[es] Investigadores de la UAB en colaboración con la Universidad Nacional Agraria y la Universidad Nacional Autónoma de Nicaragua han llevado a cabo un estudio para determinar las preferencias alimentarias del ganado nicaragüense y del venado cola-blanca, un herbívoro autóctono silvestre. Los resultados del estudio servirán para diseñar sistemas silvoganaderos que beneficien tanto al ganado como a las especies autóctonas.
[ca] En aquest article s' analitzen alguns dels resultats obtinguts en un estudi realitzat al País Basc a partir d'una mostra de 277 estudiants universitaris/es de segon cicle i post-grau. D 'una banda s 'analitzen els resultats d'un test de vint preguntes amb vint-i-cinc variables, sobre els estereotips més comuns referents a la vellesa, els ancians ,en general, i certes actituds i expectatives com a persones joves destinades a envellir. D' altra banda, es realitza una anàlisi de contingut sobre els sentiments, les relacions que mantenen amb els avis/es i la imatge que els susciten. Perceben "la vellesa" no d'una forma negativa, contrastada amb la imatge idealitzada que tenen dels avis/es. Respecte a aquest darrer punt s 'observa una divergència entre l'ideal i el real. L' experiència que tenen vers el tracte amb els avis/es, aquesta no concorda amb les imatges socials existents d' ells/es. Consideren que es tracta d un fet estadísticament anormal; consideren també que la vellesa no és un temps agradable de la vida i l' associen amb la malaltia i la manca de bellesa. S 'observa una relació directa entre aquestes variables i el rebuig vers la futura vellesa i la condició de ser avi així com un predomini dels coneixements basats en els estereotips. D'altra banda, a mesura que la imatge de la vellesa -i la dels avis/es- és més positiva, tendeixen a identificar-se més amb elles.

[es] En elpresente artículo se analizan algunos de los resultados obtenidos en un estudio realizado en el País Vasco a una muestra de 277 estudiantes universitarios/as de segundo ciclo y de posgrado. Se analizan, por un lado, los resultados obtenidos en un test de veinte reguntas y veinticinco variables acerca de los estereotipos más comunes sobre la vejez, la personas ancianas en general, y ciertas actitudes y expectativas como personas jóvenes destinadas a envejecer. Por otro lado, se realiza un análisis de contenido de los relatos en los que la muestra describe y expresa e pontáneamente los sentimientos y relaciones que mantiene con lo s abuelos/as, así como la imagen que les suscitan. Perciben la ancianidad más bien deforma negativa, contrastando con la imagen idealizada que tienen de los abuelos/as. En ese último aspecto se observa una divergencia entre lo ideal y lo real. Cuando la experiencia que tienen del trato con los abuelos/as no concuerda con las imágenes sociales existentes de ellos/as, tienden a considerar que se trata de unos hechos estadísticamente anormales. Por otra parte, consideran que la vejez no es un tiempo agradable de la vida, y la asocian con la enfermedad y la falta de belleza. Se observa una relación directa entre esas variables el rechazo a la propia futura vejez y abuelidad, asi como un redominio de los conocimientos i basados en los estereotipos. Por otro lado, conforme a la imagen de la vejez -y la de los abuelos/as- es más positiva, tienden más a identificarse con ellas.
[ca] La conquesta d'Amèrica va generar una notable quantitat de discursos èpics, de caràcter polític i literari, que van contribuir al reforçament dels tòpics imperials, religiosos i patriòtics. Preocupades per la mala imatge del país a l'estranger, les elits polítiques i intel·lectuals al servei de Carles III i Carles IV van promocionar la defensa dels conqueridors, malgrat la difusió d'un corrent crític amb l'heroisme militar, tangible en l'opinió pública europea. En el marc del reformisme borbònic, es reconstrueixen els grups i individus que, des de llocs i postures molt diferents, van possibilitar l'èxit d'aquest discurs preponderant, que subratllava l'estreta col·laboració entre la Corona i el clergat en el procés. A més d'emfatitzar l'escassa transparència amb la qual va ser rememorada la conquesta, especialment per part dels clergues, rectors i missioners, l'article aborda com la consolidació d'aquest discurs patriòtic va col·lidir amb altres lectures alternatives que el van posar en dubte. Aquestes últimes, impulsades per les nocions de crítica, civilització i sensibilitat il·lustrada -des d'una actitud dolguda, plena de laments i frustracions-, permeten qüestionar l'estabilitat dels discursos sobre Amèrica, tant dins com fora de l'imperi.

[es] La conquista de América generó una notable cantidad de discursos épicos, de carácter político y literario, que contribuyeron al reforzamiento de los tópicos imperiales, religiosos y patrióticos. Preocupada por la mala imagen del país en el extranjero, las élites políticas e intelectuales al servicio de Carlos III y Carlos IV promocionaron la defensa de los conquistadores, pese a la difusión de una corriente crítica con el heroísmo militar, tangible en la opinión pública europea. En el marco del reformismo borbónico, se reconstruyen los grupos e individuos que, desde lugares y posturas muy diferentes, posibilitaron el éxito de este discurso preponderante, que subrayaba la estrecha colaboración entre la Corona y el clero en el proceso. Además de enfatizar la escasa transparencia con la que fue rememorada la conquista, especialmente en manos de los clérigos, párrocos y misioneros, el artículo aborda cómo la consolidación de este discurso patriótico colisionó con otras lecturas alternativas que lo pusieron en duda. Estas últimas, impulsadas por las nociones de crítica, civilización y sensibilidad ilustrada -desde una actitud doliente, colmada de lamentos y frustraciones-, permiten cuestionar la estabilidad de los discursos sobre América, tanto dentro como fuera del imperio.
[ca] Tractat en format d'àlbum escrit per Lluís Rigalt (1814-1894), sense pretensions artístiques sinó comercials, on es descriuen diverses arts industrials relacionades amb la construcció, jardineria, mobiliari, fundició, joieria, ceràmica, etc… Obra il·lustrada amb litografies segons dibuix del mateix Lluís Rigalt, realitzades per un gran nombre de litògrafs

[es] Tratado en formato de álbum escrito por Lluís Rigalt (1814-1894), sin pretensiones artísticas sino comerciales, donde se describen diversas artes industriales relacionadas con la construcción, la jardinería, el mobiliario, la fundición, la joyería, la cerámica, etc… Obra ilustrada con litografías según dibujo del mismo Lluis Rigalt, realizadas por un gran número de litógrafos