BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article explora com les xarxes d'aprenentatge servei contribueixen a la institucionalització d'aquesta pedagogia a l'educació superior en general, i catòlica en particular. Es descriu el cas del Programa Global Uniservitate, i la seva teoria del canvi, i s'identifiquen lliçons apreses a la seva primera etapa d'implementació (2020-2022). S'analitza informació quantitativa i qualitativa emergent de dos processos avaluatius complementaris, explorant el nivell microinstitucional, intermedi i global. Es triangulen mètodes, tècniques i fonts per situar l'anàlisi i identificar èxits i desafiaments en la creació de xarxes i en la seva contribució a la institucionalització de l'aprenentatge servei. Els resultats expressen que les xarxes, en els diferents nivells, són un factor rellevant de la teoria del canvi, tant com a objectiu específic com per aconseguir la construcció de coneixement i la institucionalització de l'aprenentatge servei. Així, es contribueix a assolir, des de l'aprenentatge servei, la transformació sistèmica de les institucions catòliques d'educació superior. Aquesta evidència informa alhora altres nivells dels sistemes educatius, i de les polítiques, en relació al rol de les xarxes en la institucionalització i difusió de l'educació que somiem.

[en] This article explores how service-learning networks contribute to the institutionalisation of this pedagogy in higher education in general and Catholic higher education in particular. It describes the case of the Global Uniservitate Programme and its Theory of Change and identifies lessons learned from the first phase of its implementation (2020-2022). Quantitative and qualitative information from two complementary evaluation processes carried out by the programme (internal and external) are analysed, exploring the micro-institutional, intermediate and global levels. Methods, techniques and sources are triangulated to situate the analysis and identify achievements and challenges in the creation of networks and their contribution to the institutionalisation of service-learning. The results show that service-learning networks, at their different levels, are a relevant factor in the theory of change, both as a specific objective and in order to achieve the other two objectives of the programme: knowledge building and institutionalisation of service-learning. In this way, service-learning contributes to the systemic transformation of Catholic higher education institutions. This evidence, in turn, informs other levels of educational systems and policies about the role of service-learning networks in the institutionalisation and dissemination of the education we dream of.
[ca] La protecció dels béns immobles de valor patrimonial ha estat a Espanya un procés lent i ple de batzegades. Les primeres normatives protectores, emeses per les autoritats publiques poc després d'iniciar-se el procés desamortitzador dels béns del clergat regular, quedaren ràpidament en paper mullat a causa de l'absolut desconeixement del seu nombre i vàlua. La redacció d'uns inventaris mínims esdevingué una necessitat bàsica que l'Estat, malgrat les seves declaracions públiques, no emprengué. No obstant això, es feren alguns primerencs intents de cobrir aquest buit per part d'algunes entitats culturals; tot i que tingueren escàs recorregut. En aquest treball documentem i publiquem un d'aquests primerencs intents. Concretament, l'emprès l'any 1844 per la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona, fins ara pràcticament desconegut. Paraules clau:&nbsp;historiografia, historia, monument, antiguitats, patrimoni, desamortització

[en] The protection of real estate of heritage value has been a slow process in Spain with lots of handicaps. The first protective regulations, issued by the public authorities, shortly after the process of confiscation of the property of the regular clergy began, became quickly useless due to the absolute ignorance of the number and value of these assets. The drafting of minimum inventories became a basic necessity that the State, despite its public statements, did not undertake. However, some early attempts were made to fill this gap by some cultural entities; although they had little route. In this paper we document and publish one of these first attempts. Specifically, it was used in 1844 by the Royal Academy of Fine Arts of Barcelona, until now practically unknown. Keywords:&nbsp;historiography, history, monument, antiques, heritage, confiscation &nbsp;
[ca] Recentment el més que notable llibre La cultura arquitectònica als anys de la Transició, coordinat per Carlos Sambricio, es veia reconegut amb un dels premis nacionals de edició universitària. L'esdeveniment editorial resulta prou rellevant com perquè, intentant superar unes inevitables mancances de formació en la matèria, aquest historiador especialitzat en el món contemporani es decideixi a redactar una ressenya sobre aquesta obra.

[en] Recently the more than notable book Architectural Culture in the Years of the Transition, coordinated by Carlos Sambricio, was recognized with one of the national awards for university edition. The editorial event is relevant enough to so that, trying to overcome inevitable deficiencies in training in the subject, this historian specialized in the contemporary world decides to write a review about said construction site.
[ca] La Batalla d'Alfambra ve donada com una segona batalla de Terol. Si a la primera batalla, l'anomenada Batalla de Terol, el perdedor va ser l'exèrcit franquista, a la segona, amb l'ajuda de l'aviació italiana, l'exèrcit franquista va guanyar una posició en què la idea i l'estratègia era aproximar-se a la capital del Túria, València, la qual era el centre de decisió del Govern de la República. La vida ciutadana en el marc de la Batalla d'Alfambra va marcar un abans i un després, tant a l'economia, com al paper de la dona i altres peculiaritats, a pocs dies de l'Alçament del 18 de juliol, sempre en el context de la Comarca d'Utrillas. El final de la Guerra Civil espanyola no va suposar la fi de la violència, ni la tornada a la normalitat. El nou sistema polític iniciat a partir de 1r abril de 1939 es basava en la divisió entre vencedors i vençuts, en la imposició dels valors dels primers i en la negació dels principis ideològics i polítics dels segons: persecució dels maquis, amb la nova Llei de repressió del Bandidatge i el Terrorisme el 1947. D'altra banda, i amb anterioritat, el 15 de febrer de 1939 i abans que acabés la guerra, la Llei de depuració de funcionaris públics i el 1r de maig de 1940, la Llei per a la repressió de la Maçoneria i el Comunisme, entre altres lleis que es van anar aprovant al llarg del Primer Franquisme.

[en] The Battle of Alfambra is considered a second battle in Teruel. If in the first battle, the so-called Battle of Teruel, the loser was the Francoist army, in the second, with the help of the Italian aviation, the Francoist army gained a position in which the idea and strategy was to approach the capital of Turia, Valencia, which was the decision center of the Government of the Republic. Citizen life within the framework of the Battle of Alfambra marked a before and after, both in the economy and in the role of women and other peculiarities, a few days after the July 18 Uprising, always in the context of the Utrillas region. The end of the Spanish Civil War did not mean the end of violence, nor a return to normality. The new political system initiated on April 1, 1939 was based on the division between winners and losers, on the imposition of the values of the former and on the denial of the ideological and political principles of the latter: persecution of the maquis, with the new Law for the repression of Banditry and Terrorism in 1947. On the other hand, and previously, on February 15, 1939 and before the war ended, the Law for the purge of public officials and May 1, 1940, the Law for the repression of Freemasonry and Communism, among other laws that were approved throughout the First Franco regime.
[ca] Aquest estudi pretén esbrinar la coherència de la formació rebuda pels mestres d'educació musical que han estudiat a la UB respecte als requeriments necessaris per a la seva inserció laboral. S'ha dut a terme un estudi descriptiu ex post facto per enquesta que ha donat com a resultats un perfil definit de titulat que indica un alt grau d'inserció laboral i un temps d'espera mínim, principalment a les escoles públiques i mitjançant oposicions o borses d'interins. Aquests mestres estan satisfets de la seva feina, i la motivació per aprendre, la capacitat de treball, la comunicació oral, la vocació, la responsabilitat o les habilitats socials són algunes de les competències professionals que creuen que han estat determinants a l'hora de ser contractats. Per tot això es conclou que les persones que han cursat els estudis de Mestre d'Educació Musical de la UB tenen un alt grau d'inserció i satisfacció laboral, i que la formació inicial coincideix en gran part amb les competències de la professió detectades en aquest estudi.

[en] This study seeks to investigate the coherence between the training received by teachers in Music Education at the University of Barcelona and the requirements needed for job placement. An ex post-facto descriptive study with surveys has been conducted, and it has led to a defined profile of our students and has revealed a high degree of job placement with a minimum waiting time, especially in public schools and through opposition or interim bags .Graduates consider their work with satisfaction, motivation to learn, work capacity, oral communication, vocation, responsibility and social skills, skills they believe are determinants for recruitment. We concluded that graduates of master studies in Music Education at the UB have a high degree of integration and job satisfaction, and that their initial training coincides largely with the professional competencies identified in this study.
[ca] L'aconteixement històric de les Vespres Sicilianes, que constituí una revolta contra la tutela del rei francès Carles I d'Anjou, ha estat objecte de la consideració de molts historiadors italians. Tenint presents les lectures que d'aquest succés en feren, entre d'altres, els historiadors decimonònics, l'objectiu principal del present article és estudiar l'obra de l'historiador siscentista Filadelfo Mugnos, que en la seva I raguagli historici del Vespro Siciliano (Palerm, 1645) presentà la seva visió dels fets. Òbviament, Mugnos partí de la visió d'autors pretèrits com Tommaso Fazello o Francesco Maurolico i escriví la seva obra en un context històric i polític en el qual calia reinterpretar i reescriure allò que s'havia esdevingut quatre segles abans.

[en] The great event of the Sicilian Vespers, which was a revolt against the tutelage of the French king Charles of Anjou, has been a topic of reflection for many Italian historians. After taking into account the interpretations made by nineteenthcentury historians, the purpose of this article is to study the work of the historian Filadelfo Mugnos, who in his I raguagli historici del Vespro Siciliano (Palerm, 1645) gave his vision of the facts. Mugnos obviously drew on past historians such as Tommaso Fazello and Francesco Maurolico, and wrote his work in a historical and political context in which he felt necessary to reinterpret and rewrite what had taken place four centuries earlier.
[ca] Les colònies africanes sota ocupació espanyola i el seu rol en l'economia franquista, especialment en relació amb l'autarquia, han estat generalment absents en les narratives sobre la dictadura. Aquest article proposa una aproximació a aquestes qüestions a partir de l'anàlisi de la rendibilitat de les polítiques d'assimilació i punitives en el territori guineà entre 1939 i 1959. Per a això ens centrem en l'estudi dels índexs de productivitat territorial, relacionant-los amb la intensificació del control social exèrcit des del Patronato de Indígenas, el sistema judicial, les institucions penitenciàries i a través dels treballs forçats, oferint conclusions que vinculen els modes de producció i els modes de punició del règim colonial.

[en] The African colonies under Spanish occupation and their role in Francoist economy, especially regarding autarchy, have generally been absent in the narratives about the dictatorship. This article proposes an approach to these issues from the analysis of the profitability of assimilation and punitive policies in the Guinean territory between 1939 and 1959. To this end, we focus on the study of territorial productivity indices, relating them to the intensification of social control exercised by the Patronato de Indígenas, the judicial system, the penitentiary institutions and through forced labour, offering conclusions that link the modes of production and the modes of punishment of the colonial regime.
[ca] Aquest article revisa les tesis sobre creixement demogràﬁc de Catalunya en el segle XVIII elaborades per Pierre Vilar, a partir de la reconstrucció de l'evolució dels baptismes en 254 parròquies de Catalunya que representen el 46,2% de la població. D'una banda es comprova l'ocultació dels recomptes de 1718 i 1787 i per l'altra s'aporten noves dades sobre el creixement de la població per comarques i de Catalunya en general.

[en] This paper revises the theses about demographic growth in Catalonia in the 18th century elaborated by Pierre Vilar, from the reconstruction of the evolution of the baptisms in 254 parishes of Catalonia who represent 46,2% of the total population. On the one hand the occultation of the counting of 1718 and 1787 is checked out and by the other, new datum about the growth of the population for regions and of Catalonia is brought.
[ca] Aquest article se centra en l'anàlisi de les causes, els actors principals i les conseqüències de la polèmica crítica que es va iniciar a la revista barcelonina Destino al juny de 1959 sobre la situació del teatre català: les causes de la seva decadència, les possibles solucions, les seves necessitats, etc. El debat es va prolongar durant sis mesos i, després del primer article del director de Destino, Néstor Luján, hi van intervenir nombroses personalitats de l'escena catalana com Josep Maria de Sagarra, Joan Oliver i Frederic Roda, i del món cultural barceloní com l'editor Jaume Aymà.

[en] This article analyzes the causes, main characters, and consequences of the critical controversy initiated in Barcelona's magazine, Destino, in June 1959 regarding the situation of Catalan theatre: the causes for its decadence, possible solutions, its needs, etc. After a first article written by Destino's director, Néstor Luján, followed a six month discussion in which several personalities of the Catalan culture took part: Josep Maria de Sagarra, Joan Oliver, Frederic Roda, and the editor Jaume Aymà.
[ca] L'intent de reconstruir la realitat socioeconòmica de la Corona dAragó del segle XV ens ha portat a analitzar les empreses fundades i gestionades pel mercader Joan de Torralba. La vinculació de dues de les principals ciutats comercials del Quatre-cents i seus de la companyia -Saragossa i Barcelona- amb els centres financers d'avantguarda de l'època -ciutats italianes, en particular Venècia, Pisa-Florència i Gènova- va situar l'empresa en una posició única. Aquest article estudia dos components fonamentals de la nostra companyia, la gestió empresarial i la gestió financera, amb la finalitat de demostrar la complexitat de la gestió de les empreses baixmedievals de la Corona d'Aragó i, alhora, demostrar la difusió del coneixement i l'extensió i importància de les xarxes dintercanvi. El nostre objectiu és presentar com es va desenvolupar l'administració de la companyia Torralba, considerant paràmetres locals i regionals, fent especial èmfasi en la gestió i els contactes a través de la Mediterrània i emprant l'anàlisi històrica i de gestió. Els resultats revelen que les empreses de la Corona d'Aragó, de les quals Torralba és un estudi de cas, es van beneficiar d'un enfocament de gestió integral i avançat, i que, per tant, la posició de les elits mercantils van tenir un lloc destacat en la conformació de l'espai mercantil mediterrani. D'això es conclou que el pes dels darrers segles de l'edat mitjana, considerant l'àrea de la Mediterrània Occidental, resultés essencial en la transició per construir un espai econòmic de tall modern.

[en] The attempt to rebuild the socioeconomic reality of the fifteenth-century Crown of Aragon has brought us to all the companies once founded and managed by Joan de Torralba. Linking two main commercial cities of that time — Zaragoza and Barcelona with the forefront financial centres of those days - Italian cities, in particular, Venice, Pisa-Florence, and Genoa — set the company in a unique position. This paper studies two primary components of our business: corporate and financial management. This analysis intends to demonstrate the complexity of management in late medieval companies of the Crown of Aragon, alongside knowledge diffusion and the extent and significance of weaving networks. We have in mind to present how the administration was developing, giving the local colour and regional details, making much of the proper management and contacts through the Mediterranean, employing management and historical analysis. The results reveal that the companies in the Crown of Aragon benefited from their management approach. The position of merchant elites, with the example observed by Joan de Torralba as the executive, was prominent. Hence, the weight of the last centuries of the Middle Ages, considering the West Mediterranean area, was essential in the transition to build a modern-like economic space.
[ca] La història urbanística de la plaça d'Espanya va començar l'any 1859 amb el projecte d'Ildefons Cerdà. A l'estudi d'aquest en va seguir un altre que, executat per l'arquitecte Josep Amargós entre els anys 1887 i 1914, pretenia solucionar els problemes d'habitabilitat de Montjuïc i dels seus voltants i, al mateix temps, convertir el massís (llavors un lloc feréstec i poc accessible) en un gran parc d'esbargiment. No obstant això, la primera visió global de la muntanya de Montjuïc, així com de la citada plaça, va ser formulada per Josep Puig i Cadafalch per a l'Exposició Internacional d'Indústries Elèctriques i les seves Aplicacions i General Espanyola de 1913. Aquest projecte va caracteritzar les actuacions que s'hi succeïren. Tant és així que les posteriors traces de Ferran Romeu i les noves alineacions d'Antoni Darder tenien punts en comú amb la trama urbana de la part baixa del recinte expositiu realitzada pel segon president de la Mancomunitat. Un cop finalitzada l'Exposició de 1929, l'Ajuntament va "obrir" un concurs per a privatitzar el sòl i transformar l'àrea compresa entre la plaça d'Espanya i l'Avinguda Paral·lel. Aquest treball té per objectiu aclarir les vicissituds per les quals va passar el procés d'urbanització de la plaça d'Espanya de Barcelona entre els anys 1920 i 1935. A tall introductori es fa una breu explicació d'algunes propostes, projectes o plans urbans de la ciutat, tant de caire general com sectorial, que ajuden a reflexionar sobre la planificació de la plaça suara citada abans de la doble Exposició de 1913.

[en] The history of the urbanization of Spain square began in 1859 with the project of Ildefons Cerdà. Another study executed by Josep Amargós between the years 1887 and 1914, aimed to solve the problems of habitability of Montjuïc and its surroundings and at the same time, transform the mountain in a large park. However, the first overview of Montjuïc Mountain, as well as the aforementioned square, was made by Josep Puig Cadafalch for International Exhibition in 1913. The project of Ferran Romeu and the new alignments of Antoni Darder were similar to the draft of Puig Cadafalch. After the Exhibition of 1929, it were decided to make a contest to privatize the land and transform the area between the Spain square and Paral·lel avenue. This study aims to explain the difficulties in the town planning of the Spain square in Barcelona between the years 1920 and 1935.
[ca] Aquest article estudia els determinants econòmics —nivells salarials i de productivitat— que es troben al darrere de les tendències de desindustrialització de vint-i-quatre països dividits en tres grups ("Desenvolupats", "Àsia Oriental", "Amèrica Llatina") per al període 1970- 2019. Les dades mostren que la desindustrialització, independentment del nivell d'ingressos del país, està vinculada als salaris més baixos d'altres països. Aquests determinants expliquen l'origen d'aquest fenomen mundial des de la nova divisió internacional del treball i l'impacte que té tant als països desenvolupats com als subdesenvolupats de l'Amèrica Llatina, però també en les successives onades de països en vies d'industrialització de l'Àsia oriental.

[en] This article studies the economic determinants – wage and productivity levels – behind the deindustrialization trends of 24 countries divided into three groups ("Developed", "East Asia", "Latin America") for the period 1970–2019. The data shows that deindustrialization, regardless of the country's level of income, is linked to lower wages in other countries. These determinants explain the origin of this worldwide phenomenon since the new international division of labour, the impact on both developed and developing countries in Latin America, and also the successive waves of industrializing countries in East Asia.
[ca] Hi ha llengües naturals i sistemes musicals. Igual que interpretem un idioma amb signes ordenats per un codi, aquells qui han estat exposats a un tipus de música desenvolupen criteris estètics de percepció per interpretar el so rítmicament organitzat. L'existència de sintaxis musicals no implica que aquestes tinguin un nivell de complexitat com les de les llengües. L'objectiu general dels idiomes és comunicacional i la missió primigènia de l'art és estètica. Les interaccions entre els signes de llenguatges humans diferents es produeixen a partir dels significats que tenen en un context o amb la distribució rítmica dels materials en el temps. Hi ha una competència en el processament cerebral de les sintaxis musicals i lingüístiques. Per investigar totes aquestes qüestions cal fomentar la col·laboració entre musicòlegs i lingüistes.

[en] There are natural languages ​​and musical systems. Just as we interpret languages through signs ordered by a code, those who have been exposed to a certain type of music develop aesthetic perceptual criteria for interpreting rhythmically organised sound. The existence of musical syntaxes does not imply that these have the same level of complexity as languages. The general objective of language ​​is communication and the original mission of art is aesthetics. Interactions between the signs of different human languages ​​can occur when we interpret their meanings within a context or through the rhythmic distribution of material over time. Furthermore, the cerebral processing of musical and linguistic syntaxes involves competition. To investigate all of these issues, it is necessary to promote collaboration between musicologists and linguists.