[ca] Durant l'última dècada, Internet s'ha convertit en un aspecte crucial de les xarxes basades en les tecnologies de la informació i la comunicació, trencant les barreres de comunicació entre cultures en permetre l'accés a gairebé qualsevol servei a tot el món. A més de la difusió d'Internet a tot el món, les xarxes de xarxes socials, les plataformes en línia i altres tecnologies digitals han canviat radicalment la nostra vida quotidiana. Com a resultat, Internet és potser l'aspecte més visible de la globalització i un motor que integra gairebé totes les indústries. Tot i que la tecnologia digital s'estén ràpidament, la majoria de la població no gaudeix dels avantatges. Han sorgit divisions digitals en l'ús d'Internet i les xarxes socials i en la realització d'activitats en línia. Inicialment, la bretxa digital es referia a la bretxa entre grups d'individus amb accés a tecnologies i aquells amb accés restringit o cap. No obstant això, les proves han demostrat que el concepte és més complex que el simple accés a dispositius digitals. En els darrers 15 anys, els investigadors han intentat produir una explicació completa de les diferents fractures digitals. Per entendre millor les relacions entre els diferents nivells de divisió digital, van Dijk i els seus associats van desenvolupar els seus recursos i la teoria de l'apropiació (van Dijk, 2005, 2020). La teoria RA proposa un model seqüencial per explicar la relació entre els diferents nivells de bretxa digital i com es produeixen i es reprodueixen les desigualtats socials. El model seqüencial mostra que el procés d'apropiació va des de les motivacions fins a l'ús d'Internet (actituds i motius per (no) utilitzar Internet), a l'accés físic a Internet (qualitat, quantitat i omnipresència), fins a habilitats digitals (adequades) ús d'Internet), i a l'ús i els resultats d'Internet (interactuar amb Internet i gaudir dels avantatges). Aquest procés no es distribueix per igual a la societat. Aquesta tesi doctoral, basada en la teoria dels recursos i de l'apropiació com a marc teòric, explora la primera bretxa digital a Tailàndia per explicar l'heterogeneïtat de l'accés a Internet en un país en desenvolupament. Es consideraven l'accés dels usuaris tailandesos a Internet, els motors teòrics i els indicadors de recursos de posició i categories socials. Es va trobar, en general, que les oportunitats d'accés a ordinadors i a Internet són els principals motors d'ús d'Internet. Tot i això, l'efecte agregat cobreix el fet que hi ha una transformació digital i social en curs a Tailàndia. D'una banda, hi ha un nou grup mòbil d'usuaris d'Internet per al qual el motor més crucial d'ús d'Internet són les oportunitats d'accés mòbil seguides d'oportunitats d'accés a Internet i ordinadors. D'altra banda, els conductors d'un grup tradicional d'usuaris d'Internet són oportunitats d'accés a ordinadors i a Internet. Pel que fa a les propietats socials de les persones de cada grup, el grup d'usuaris mòbils es pot definir com a dona, de 15 a 35 anys, amb bona formació, estudiant, soltera i resident a Bangkok o Tailàndia central, mentre que el grup d'usuaris d'Internet tradicional compost per persones grans amb menys educació, amb discapacitats, a l'atur, normalment casades o vídues i que viuen al nord de Tailàndia. Els motors de la diversitat de l'ús d'Internet poden ser generacionals, cosa que suggereix la necessitat de canviar l'enfocament de la recerca de les llars a les persones, fins i tot als països menys desenvolupats. També es va analitzar l'ús d'Internet per part dels ciutadans de la Unió Europea, generalitzant la validesa del model seqüencial proposat per la teoria RA des d'un país a tot el bloc. Es va trobar suport per a les relacions hipotetitzades, però una altra constatació va ser que els efectes dels motors sobre l'ús d'Internet varien en funció del nivell de desenvolupament digital dels països. Tot i que l'educació en general és el principal factor determinant de la producció social de desigualtats digitals, el nivell de desenvolupament digital d'un país és crucial per als europeus amb menys formació. A més, les persones joves i amb bona formació són les més ben posicionades de la societat per aprofitar les tecnologies digitals de cada país. Els nostres descobriments són nous analitzeu el procés social d'apropiació d'Internet, cosa que suggereix que es desenvolupa de manera diferent als diferents països europeus. Finalment, es va estudiar el paper de la confiança en la producció d'una nova fractura digital. El model seqüencial d'apropiació d'Internet social es va ampliar per incloure la confiança com a mediador en la cadena causal. El model ampliat proposa que les actituds, l'accés físic, les habilitats digitals i ara la confiança expliquin seqüencialment el procés d'apropiació que acaba en una bretxa digital en l'ús d'Internet. Les conclusions indiquen que, si bé la confiança és un altre factor important de la bretxa digital que media les habilitats digitals en l'ús d'Internet, les habilitats digitals continuen sent el motor més crucial per generar la bretxa digital. La confiança és un concepte construït socialment el significat del qual depèn de les habilitats digitals de les persones. En resum, aquesta investigació fa diverses contribucions al coneixement de la producció social de la bretxa digital als països en desenvolupament i als països desenvolupats. Es va descobrir l'existència d'una transformació digital generacional a Tailàndia que incideix en la importància dels motors teòrics d'accés a Internet, una troballa que genera dubtes sobre la hipòtesi de la classe mòbil. Generalitzant la validesa del model d'apropiació i recursos, es va identificar el nivell de desenvolupament digital d'un país com a recurs públic per reduir les desigualtats digitals. i l'educació i l'edat com a principals indicadors socials de les desigualtats digitals. Finalment, el model teòric seqüencial es va ampliar per incloure la confiança com un altre nivell de la bretxa digital, trobant que, tot i que el seu paper és significatiu, les habilitats digitals continuen sent el motor més influent.

[es] Durante la última década, Internet se ha convertido en un aspecto crucial de las redes basadas en las tecnologías de la información y la comunicación, rompiendo las barreras de comunicación entre culturas al permitir el acceso a casi cualquier servicio en todo el mundo. Además de la expansión de Internet en todo el mundo, las redes sociales, las plataformas en línea y otras tecnologías digitales han cambiado radicalmente nuestra vida diaria. Como resultado, Internet es quizás el aspecto más visible de la globalización y una fuerza impulsora que integra a casi todas las industrias. Aunque la tecnología digital se está extendiendo rápidamente, la mayoría de la población no disfruta de los beneficios. Las divisiones digitales han surgido en el uso de Internet y las redes sociales, y en la realización de actividades en línea. Inicialmente, la brecha digital se refería a la brecha entre grupos de personas con acceso a tecnologías y aquellos con acceso restringido o ninguno. Sin embargo, la evidencia ha demostrado que el concepto es más complejo que el mero acceso a dispositivos digitales. En los últimos 15 años, los investigadores han intentado producir una explicación completa de las diferentes brechas digitales. Para comprender mejor las relaciones entre los diferentes niveles de brecha digital, van Dijk y sus asociados desarrollaron sus recursos y la teoría de la apropiación (van Dijk, 2005, 2020). La teoría RA propone un modelo secuencial para explicar la relación entre diferentes niveles de brecha digital y cómo se producen y reproducen las desigualdades sociales. El modelo secuencial muestra que el proceso de apropiación va desde las motivaciones al uso de internet (actitudes y razones para (no) usar internet), al acceso físico a internet (calidad, cantidad y ubicuidad), a las habilidades digitales (adecuadas uso de Internet) y al uso y los resultados de Internet (interactuar con Internet y disfrutar de los beneficios). Ese proceso no se distribuye por igual en la sociedad. Esta tesis doctoral, basada en la teoría de los recursos y la apropiación como marco teórico, explora la primera brecha digital en Tailandia para explicar la heterogeneidad del acceso a Internet en un país en desarrollo. Se tuvieron en cuenta el acceso de los usuarios tailandeses a Internet, los impulsores teóricos y los indicadores de los recursos posicionales y las categorías sociales. En general, se descubrió que las oportunidades de acceso a la computadora y a Internet son los principales impulsores del uso de Internet. Sin embargo, el efecto agregado cubre el hecho de que se está produciendo una transformación digital y social en Tailandia. Por un lado, existe un nuevo grupo móvil de usuarios de Internet para el que el factor más importante del uso de Internet son las oportunidades de acceso móvil seguidas de Internet y las oportunidades de acceso a computadoras. Por otro lado, los impulsores para un grupo tradicional de usuarios de Internet son las oportunidades de acceso a la computadora y a Internet. En cuanto a las propiedades sociales de los individuos en cada grupo, el grupo de usuarios móviles puede perfilarse como mujeres, de entre 15 y 35 años, bien educados, estudiantes, solteros y residentes en Bangkok o Tailandia central, mientras que el grupo de usuarios de Internet tradicional es compuesto por personas mayores, menos educadas, con discapacidades, desempleadas, generalmente casadas o viudas, y que viven en el norte de Tailandia. Los impulsores de la diversidad en el uso de Internet pueden ser generacionales, lo que sugiere la necesidad de cambiar el enfoque de la investigación de los hogares a los individuos, incluso en los países menos desarrollados. También se analizó el uso de internet por parte de los ciudadanos de la Unión Europea, al generalizar la validez del modelo secuencial propuesto por la teoría de la RA de un país a todo el bloque. Se encontró apoyo para las relaciones hipotéticas, pero otro hallazgo fue que los efectos de los impulsores en el uso de Internet varían según el nivel de desarrollo digital de los países. Si bien la educación en general es el principal determinante de la producción social de desigualdades digitales, el nivel de desarrollo digital de un país es crucial para los europeos con menos educación. Además, las personas jóvenes y bien educadas son las mejor posicionadas en la sociedad para aprovechar las tecnologías digitales en cada país. Nuestros hallazgos arrojan nuevos luz sobre el proceso social de apropiación de Internet, lo que sugiere que se desarrolla de manera diferente en los diferentes países europeos. Finalmente se estudió el papel de la confianza en la producción de una nueva brecha digital. El modelo secuencial de apropiación social de Internet se amplió para incluir la confianza como mediador en la cadena causal. El modelo extendido propone que las actitudes, el acceso físico, las habilidades digitales y ahora la confianza explican secuencialmente el proceso de apropiación que desemboca en una brecha digital en el uso de Internet. Los resultados indican que, si bien la confianza es otro determinante significativo de la brecha digital que media las habilidades digitales en el uso de Internet, las habilidades digitales continúan siendo el factor más crucial para generar la brecha digital. La confianza es un concepto construido socialmente cuyo significado depende de las habilidades digitales de los individuos. En resumen, esta investigación hace varios aportes a nuestro conocimiento de la producción social de la brecha digital en países desarrollados y en vías de desarrollo. Se descubrió la existencia de una transformación digital generacional en Tailandia que incide en la importancia de los impulsores teóricos del acceso a Internet, un hallazgo que genera dudas con respecto a la hipótesis de la clase baja móvil. Generalizando la vigencia del modelo de recursos y apropiación, se identificó el nivel de desarrollo digital de un país como recurso público para la reducción de las desigualdades digitales. y la educación y la edad como los principales indicadores sociales de las desigualdades digitales. Finalmente, el modelo secuencial teórico se amplió para incluir la confianza como otro nivel de la brecha digital, encontrando que aunque su rol es significativo, las habilidades digitales siguen siendo el impulsor más influyente.