[ca] El foc és una pertorbació natural dels ecosistemes mediterranis que durant milers d'anys ha contribuït a afavorir la dinàmica paisatgística. Alguns estudis suggereixen que el règim actual d'incendis podria causar importants canvis en l'estructura de les comunitats. La capacitat de les espècies per suportar o beneficiar-se de pertorbacions depèn d'una sèrie de característiques específiques que permetin l'ocupació de les zones afectades. Un grup d'espècies que es beneficia de la presència de zones cremades és el de les aus d'hàbitats oberts, algunes amb especial interès per a la conservació. L'objectiu d'aquesta tesi ha estat la identificació dels factors determinants de la colonització postincendi de les aus d'hàbitats oberts. Per aconseguir-ho, s'ha creat una base de dades amb informació avifaunística de totes les zones cremades a Catalunya (NE Espanya) des de l'any 2000 i s'han utilitzat dades de l'Atles d'ocells nidificants de Catalunya 1999-2002, imatges satèl·lit Landsat, paràmetres topogràfics i cartografia dels usos del sòl i de l'inventari forestal nacional. A més a més, per estudiar el patró espacial a escala regional s'han utilitzat dos índexs de connectivitat: l'Índex Integral de Connectivitat (IIC) i la Probabilitat de Connectivitat (PC). Per acabar, s'ha utilitzat informació ornitològica recollida set anys després d'un incendi que va afectar un bosc de pinassa (Pinus nigra) per analitzar l'efecte en la comunitat d'aus de la variabilitat en el patró de regeneració postincendi. Els resultats han mostrat una gran heterogeneïtat temporal i espacial en els patrons de colonització postincendi de les aus d'hàbitats oberts. A escala temporal, els resultats suggereixen que processos com l'atracció d'individus conspecífics contribueixen a explicar el retard que es produeix des de que una zona cremada és potencialment bona per a la colonització d'espècies d'hàbitats oberts fins que té lloc realment la colonització. A escala espacial, s'ha confirmat la importància en el procés de colonització de factors que actuen en diferents nivells (regional i local), com la connectivitat i la qualitat de l'hàbitat de la zona cremada i, en menor mesura, la mida de l'incendi. A més a més, els canvis en el paisatge induïts per l'escassa capacitat regenerativa de la pinassa després del foc, condueixen al manteniment a llarg termini de l'hàbitat adequat per a les espècies d'aus associades a hàbitats oberts. D'altra banda, es destaca la importància de l'ús d'índexs de connectivitat per predir la resposta en la distribució d'aquestes espècies a les pertorbacions. Finalment, els resultats suggereixen que els canvis en els usos del sòl produïts en les últimes dècades del segle XX han provocat un canvi en els processos ecològics, els quals actuen sobre els reservoris en les dinàmiques de les espècies d'hàbitats oberts en la regió mediterrània. S'ha passat d'un conjunt d'hàbitats oberts relativament estàtics (zones agrícoles i pastures) a un mosaic d'hàbitats on els incendis tenen un doble paper; per una banda, els incendis creen l'hàbitat adequat per a la colonització de les espècies d'hàbitats oberts i, per l'altra, els nostres resultats indiquen que les zones cremades actuen com a hàbitat font, proporcionant individus als nous hàbitats que sucessivament apareixen en el paisatge.

[es] El fuego es una perturbación natural de los ecosistemas mediterráneos que durante miles de años ha contribuido a favorecer la dinámica paisajística. Algunos estudios sugieren que el régimen actual de incendios podría causar importantes cambios en la estructura de las comunidades. La capacidad de las especies para soportar o beneficiarse de perturbaciones depende de una serie de rasgos específicos que permiten la ocupación de las zonas afectadas. Un grupo de especies que parece beneficiarse de la presencia de zonas quemadas son las aves de hábitats abiertos, algunas de ellas con especial interés para la conservación. El objetivo de esta tesis ha sido identificar los factores determinantes de la colonización postincendio de las aves de hábitats abiertos. Para ello, se ha creado una base de datos con información avifaunística de todas las zonas quemadas en Cataluña (NE España) desde el año 2000 y se han utilizado datos del Atles d'ocells nidificants de Catalunya 1999-2002, imágenes satélite Landsat, parámetros topográficos y cartografía de los usos del suelo y del inventario forestal nacional. Además, para estudiar el patrón espacial a escala regional se han utilizado dos índices de conectividad: el Índice Integral de Conectividad (IIC) y la Probabilidad de Conectividad (PC). Por último, se ha utilizado información ornitológica recogida siete años después de un incendio que afectó un bosque de pino laricio (Pinus nigra) para analizar el efecto en la comunidad de aves de la variabilidad en el patrón de regeneración postincendio. Los resultados mostraron una gran heterogeneidad temporal y espacial en los patrones de colonización postincendio de las aves de hábitats abiertos. A escala temporal, nuestros resultados sugieren que procesos como la atracción de conespecíficos contribuyen a explicar el retraso que se produce entre que una zona quemada es potencialmente buena para la colonización de especies de hábitats abiertos y el momento en el que tiene lugar la colonización. A escala espacial, se ha confirmado la importancia en el proceso de colonización postincendio de factores que actúan a diferentes niveles (regional y local), como la conectividad y la calidad del hábitat de la zona quemada y, en menor medida, el tamaño del incendio. Además, los cambios en el paisaje inducidos por la escasa capacidad regenerativa del pino laricio después del fuego, conducen al mantenimiento a largo plazo del hábitat adecuado para las especies asociadas a hábitats abiertos. Por otra parte, se destaca la importancia del uso de índices de conectividad para predecir la respuesta en la distribución de estas especies a las perturbaciones. Por último, nuestros resultados sugieren que los cambios en los usos del suelo producidos en las últimas décadas del siglo XX, han provocado un cambio en los procesos ecológicos que actúan sobre los reservorios en las dinámicas de las especies de hábitats abiertos en la región mediterránea. Se ha pasado de un conjunto de hábitats abiertos relativamente estáticos (zonas agrícolas y prados) a un mosaico de hábitats donde los incendios juegan un doble papel; por una parte, los incendios crean el hábitat adecuado para la colonización de las especies de hábitats abiertos y por otra parte, nuestros resultados indican que las zonas quemadas actúan como hábitat fuente, proporcionando individuos a los nuevos hábitats que sucesivamente aparecen en el paisaje.