[ca] L'ictus isquèmic és una de les principals causes de morbiditat i mortalitat en persones adultes a tot el món. Les principals teràpies de revascularització són la trombòlisi endovenosa i la trombectomia mecànica. Malauradament, molts pacients no poden beneficiar-se d'aquestes teràpies a causa d'una finestra terapèutica estreta o de contraindicacions mèdiques. Les teràpies neuroprotectores tenen un gran potencial no només per augmentar els beneficis de les teràpies de reperfusió disponibles, sinó també per proporcionar un procediment mèdic aconsellable per als pacients amb ictus que no poden rebre els tractaments actuals. Un enfocament terapèutic prometedor és el condicionament isquèmic remot (CIR). El CIR consisteix en episodis breus d'isquèmia-reperfusió en un òrgan llunyà, com l'extremitat, que poden proporcionar protecció al cervell isquèmic. Els efectes protectors del CIR poden estar mediats per mecanismes cel·lulars que contraresten nombrosos aspectes de la patogènesi de l'ictus. No obstant, els mecanismes subjacents específics que contribueixen al CIR són complexos i poc coneguts. En aquesta tesi doctoral, vam plantejar la hipòtesi que l'efecte neuroprotector induït pel PerCIR (durant la isquèmia) i PostCIR (després de la isquèmia) en la isquèmia cerebral pot estar associat a un patró cel·lular específic, a la regulació de la resposta inflamatòria i a canvis en el perfil metabolòmic cerebral. Per tant, l'objectiu d'aquest estudi és avaluar els efectes neuroprotectors del PerCIR i PostCIR en un model preclínic de ratolí d'ictus isquèmic. Es va utilitzar un model de ratolí d'isquèmia cerebral focal transitòria mitjançant la compressió de l'artèria cerebral mitja (tMCAO) durant 60 minuts. Els animals es van classificar en: Ictus (tMCAo), Ictus+PerCIR (CIR durant tMCAo) i Ictus+PostCIR (CIR 10 minuts després de tMCAo). El CIR constava de 3 cicles de 5 minuts d'isquèmia i 5 minuts de reperfusió en l'extremitat posterior dreta. Setanta-dues hores després de la reperfusió, es va analitzar el volum de l'infart, la funció neurològica i es va realitzar un examen histològic. A més, es va utilitzar una estratègia in vivo per danyar la funció microglial mitjançant un inhibidor del receptor CSF1R. També es van analitzar múltiples citoquines inflamatòries a la sang perifèrica mitjançant un sistema multiplex. La resposta metabòlica específica del CIR es va estudiar en mostres de plasma i de teixit cerebral mitjançant metabolòmica no dirigida basada en LC-MS juntament amb anàlisis univariants i multivariants. Finalment, es va utilitzar la tècnica de microscòpia LSFM per determinar els efectes del CIR a la vasculatura cerebral. El PerCIR i el PostCIR van reduir significativament la mida de l'infart, van millorar la funció neurològica i van mostrar un patró cel·lular específic i un perfil morfològic a la regió adjacent a l'infart, conduint a la tolerància isquèmica. A més, cada estratègia de CIR va mostrar un perfil específic de citoquines depenent del temps, un perfil metabòlic i va afectar la vasculatura cerebral i la neurogènesi. En conclusió, els nostres resultats van suggerir que el PerCIR i el PostCIR es podrien utilitzar com a noves estratègies neuroprotectores per fer front a lesions isquèmiques. Ambdues estratègies van mostrar diferents vies de senyalització. El PerCIR i el PostCIR van ser teràpies segures, factibles, econòmiques i clínicament rellevants per als pacients amb ictus isquèmic. Aquesta tesi doctoral contribueix a una millor comprensió de l'efecte del CIR després de la isquèmia cerebral.

[en] Acute ischemic stroke (AIS) is one of the leading causes of morbidity and mortality in adult people worldwide. The main revascularization therapies for AIS are thrombolysis with recombinant tissue-plasminogen activator (tPA) and endovascular thrombectomy. Unfortunately, many patients cannot benefit from those therapies due to a narrow therapeutic window or medical contraindications. The development of novel therapeutic strategies is needed to extend therapeutic windows and mitigate further brain injury. Neuroprotective therapies have a great potential to not only increase the benefits of available reperfusion therapies but also to provide an advisable medical procedure for AIS patients who are not eligible for current treatments. A promising therapeutic approach, but insufficient travelled avenue, is the remote ischemic conditioning (RIC). RIC consists of brief episodes of I/R in a distant organ, such as the limb, that can provide protection to the ischemic brain. The protective effects of RIC may be mediated by cellular mechanisms that counteract numerous aspects of stroke pathogenesis. However, the specific underlying mechanisms contributing to RIC are complex and remain poorly understood. In this doctoral thesis, we hypothesized that the neuroprotective effect induced by RIPerC (during ischemia) and RIPostC (after ischemia) in brain ischemia may be associated with a specific cellular pattern, and the regulation of the inflammatory response and changes in the brain metabolomic profile. Therefore, the aim of this study is to evaluate the neuroprotective effects of RIPerC and RIPostC in a preclinical mouse model of acute ischemic stroke. For that, a mouse model of transient focal cerebral ischemia by compressing the distal middle cerebral artery (tMCAO) for 60 minutes was used. Animals were classified into: Stroke group (tMCAo), Stroke+RIPerC group (RIC during tMCAo) and Stroke+RIPostC group (RIC 10 min after tMCAo). RIC consisted of 3 x 5 min cycles of right hind limb ischemia. Seventy-two hours after reperfusion, infarct volume, functional neurological score and a histological examination were analysed. In addition, an in vivo strategy to impair microglial function by targeting the CSF1R receptor was used. Multiple inflammatory cytokines in the peripheral blood were also measured using a multiplex assay. The RIC-specific metabolic response was assessed in plasma and brain tissue using non-targeted liquid chromatography-mass spectrometry (LC-MS) metabolomics coupled with univariate and multivariate analysis. Finally, the light-sheet fluorescence microscopy technique was used to determine the effects of RIC on the microvascular network. RIPerC and RIPostC significantly reduced the infarction size, improved neurological function and showed a specific cellular pattern and morphological profile in the peri-infarct region, ultimately leading to cerebral ischemia tolerance. Moreover, each RIC strategy showed a specific time-dependent cytokine profile, a metabolic profile and affected the brain vasculature and neurogenesis. In conclusion, our results suggested that RIPerC and RIPostC would be used as a novel neuroprotective strategy against ischemia injury. Both strategies showed neuroprotective role but distinct signalling pathways. RIPerC and RIPostC were safe, feasible, inexpensive and clinically relevant therapies for AIS patients. This doctoral thesis contributes to a better understanding of the RIC effect after brain ischemia.