[ca] Frederic Marès i Deulovol (Portbou, 18 de setembre de 1893 - Barcelona, 19 d'agost de 1991) és possiblement un dels personatges més interessants de la història de l'art més recent a Catalunya. Va néixer en el si d'una família de classe mitjana relacionada amb el món de la bibliofília, i que des de ben petit va estimular el seu interès per l'art. Aquest aspecte és clau per entendre la seva evolució personal i laboral, i en conseqüència la seva passió pel col·leccionisme i per l'escultura. El present treball té per objectiu principal ampliar els estudis existents sobre la figura de Marès per tal de comprendre la mentalitat del col·leccionista, els seus interessos i motivacions vers el món de les antiguitats i obres d'art. Així com establir una panoràmica del mercat d'antiguitats a la Catalunya i a l' Espanya del segle XX. L'estudi de les diverses etapes de la vida de Marès és crucial per entendre la seva formació com a col·leccionista. El punt de partida d'aquesta investigació són: La pequeña historia de mi museo; i El Mundo fascinante del coleccionismo y de las antigüedades: memorias de la vida de un coleccionista. El primer és el seu discurs d'Acadèmic Numerari a la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando, i el segon, que parteix del primer, són les seves memòries. En aquests llibres Marès narra les seves vivències i nomena alguns dels personatges que el van marcar al llarg dels anys, com per exemple el seu pare, que era llibreter de vell i tenia molts contactes amb bibliòfils d'arreu d'Europa. La proximitat a col·leccionistes des de ben menut, el trasllat de la família Marès Deulovol a Barcelona, la beca d'estudis que rep mentre és estudiant a La Llotja (i que li permet viatjar per Europa), i la Postguerra Espanyola, resumen els moments més importants de formació i culminació com a col·leccionista. No obstant això, és el tarannà únic de Marès el que determina la seva missió com a col·leccionista, i per tant el que el du a voler perpetuar la seva tasca. Per aquest motiu dóna les seves peces a diverses institucions, la més important de les quals a l'Ajuntament de Barcelona, que a més a més d'ajudar-lo a promoure el museu que du el seu nom, subvenciona l'adquisició de més obres sota el criteri de Marès. El Museu Frederic Marès conserva gran part de la seva col·lecció d'escultura hispànica, la col·lecció d'objectes "sentimentals", i des de la seva mort, l'arxiu personal. Aquest arxiu és la clau de volta de la recerca, ja que s'hi conserva major part de la seva correspondència, i per tant, informació interessant sobre els contactes que tenia. Les altres institucions que reben donacions de Marès són la Biblioteca de Catalunya, el Museu Frederic Marès de la Punta d'Arenys de Mar, el Museu d'Història de Sabadell, el Museu de la Conca de Barberà, el Museu de l'Empordà, el Museu de Montjuïc, i fora de territori català, la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando.

[en] Frederic Marès i Deulovol (Portbou, September 18, 1893 - Barcelona, August 19, 1991) is possibly one of the most interesting characters in the most recent history of art in Catalonia. He was born into a middle-class family related to the world of bibliophilia, and which stimulated his interest in art from a young age. This aspect is key to understanding his personal and professional evolution, and consequently his passion for collecting and sculpture. The main objective of this work is to expand the existing studies on the figure of Marès to understand the mentality of the collector, his interests and motivations towards the world of antiques and works of art. As well as establishing an overview of the antiques market in Catalonia and Spain in the 20th century. The study of the various stages of Marès's life is crucial to understanding his formation as a collector. The starting point of this research is: La pequeña història de mi museu (The little history of my museum); and El Mundo fascinante del coleccionismo y de las antigüedades: memorias de la vida de un coleccionista (The Fascinating World of Collecting and Antiques: Memoirs of a Collector's Life). The first is his speech as Numerary Academic at the Royal Academy of Fine Arts of San Fernando, and the second, which is based on the first, is his memoirs. In these books Marès narrates his experiences and names some of the characters that marked him over the years, such as his father, who was a bookseller as a second-hand person and had many contacts with bibliophiles from all over Europe. The proximity to collectors since he was little, the move of the Marès Deulovol family to Barcelona, the study scholarship he received while he was a student at La Llotja (and which allowed him to travel around Europe), and the Spanish Postwar, summarize the most important moments of training and completion as a collector. However, it is Marès' unique disposition that determines his mission as a collector, and therefore that leads him to want to perpetuate his work. For this reason he gives his pieces to various institutions, the most important being the Barcelona City Council, which in addition to helping him promote the museum that bears his name, subsidizes the acquisition of more works under Marès' criteria. The Frederic Marès Museum preserves a large part of the collection of Hispanic sculpture, the collection of "sentimental" objects, and since his death, his personal archive. This file is the key to the investigation, since most of his correspondence is preserved, and therefore, interesting information about the contacts he had. The other institutions that receive donations from Marès are the Library of Catalonia, the Frederic Marès Museum of Punta de Arenys de Mar, the Sabadell History Museum, the Conca de Barberà's Museum, the Empordà Museum, the Montjuïc Museum, and outside Catalan territory, the Royal Academy of Fine Arts of San Fernando.