BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La Diagonal és un dels carrers més emblemàtics de Barcelona, ha estat un eix fonamental del desenvolupament econòmic i urbà d'aquesta important ciutat Europea. Un contenidor de la història, testimoni de la vida cívica dels barcelonins des del segle XIX fins a l'actualitat. Ha estat un dels més importants laboratoris del disseny urbà en què la pràctica i l'experiènciahan deixat un gran inventari d'intervencions en els espais urbans, que avui li atorguen una imatge particular i un caràcter singular a la ciutat. L'arquitectura, per exemple, li va donar l'elegància, el seu disseny urbà exaltar el seu paisatge, els seus equipaments i edificis cívics, van revitalitzar el moviment i la interacció de la població, la seva longitud i amplada van atorgar la jerarquia preferencial que fa que sigui una de les principals eixos cívics i de mobilitat, no només de Barcelona, sinó també de la seva àrea metropolitana.Els projectes de reforma recents presentats per a la Diagonal en les últimes tres legislatures de govern a la ciutat, i la transformació d'un dels seus trams inaugurat el 2015, ens permet abordar la producció de l'espai públic a Barcelona, des de tres perspectives: la política ( els partits al Govern i el administració de la ciutat), la perspectiva de la ciutadania (capacitat o possibilitat que la població és d'influir en la forma, la gestió i el disseny de la ciutat) i la perspectiva del procés, disseny, elaboració i execució del projecte de l'espai públic.Especialment, quan la participació dels ciutadans s'utilitza com una base del discurs del projecte.

[en] The Diagonal Avenue is one of the most emblematic streets of Barcelona, has been a fundamental axis of economic and urban development of this important European city. A container of history, witness of the citizen's life from the nineteenth century to actuality. It has been a most important laboratory of urban design in which practice and experience have left a large inventory of architectural interventions and also in public spaces, which have given a particular image to the city. The architecture, for example, gave it a singular elegance, its urban design extolled its landscape, the diverse equipment's and civics buildings, revitalize the movement and interaction of the population, its length and width awarded it the preferential hierarchy that makes it one of the main civic and mobility axes of Barcelona and its metropolitan area.The recent reform projects presented for Diagonal, and the transformation of a one section inaugurated in 2015 allows us to approach the production of public space as an essential topic in the life of cities, from three perspectives: policy (the parties within the Government and the city administration), the prospect of citizenship (capacity or opportunity that is the population to influence the form, management and design of the city) and the prospect of the process, design, elaboration and implementation of the project of public space. Specially, when the citizens participation is used like a base of project's discourse.
[ca] El mirall (1974), d'Andrei Tarkovski, és una pel·lícula amb un muntatge heterodox, tan insòlita i extraordinària com ho va ser la concepció mateixa del guió i el rodatge. Quin n'és el gènere? Dramàtic, líric, èpic? És un documental o un argumental? És una docuficció, un fals documental, un assaig fílmic? És experimental, underground? Les preguntes podrien continuar, ja que aquesta és una de les característiques artístiques que fa d'aquesta obra cinematogràfica una de les més inquietants de la segona meitat del segle XX, i manté actualitat i devoció. Paraules clau: El mirall,Tarkovski, lògica poètica, pangènere, film oníric.

[en] The Mirror (1974), by Andrei Tarkovsky, is a film put together in an unorthodox way, just as the conception of the script and its shooting was also unusual and unique. What is its genre? Is it drama, lyrical or epic? Is it a documentary or a plot? Is it a fiction documentary, a fake documentary, or maybe a film essay? Is it experimental or underground? The questions could be infinite, and this is one of the most significant artistic features that mean this film, one of the most disturbing from the second half of the 20th century, maintains relevance and devotion from its audience. Keywords: The Mirror, Tarkovsky, poetic logic, hybrid genre, dream film.
[ca] En aquest article es presenta la síntesi d'un exercici acadèmic dirigit al disseny dels principals espais públics al voltant de l'eix, és la connexió entre el veïnatge de Baró de Viver i Bon Pastor: eix que resulta de la unió de la Rambla Ciutat d'Asunción, carrer Fra Juniper Serra i zones perifèriques. Aquest projecte pretén dotar d'equipament i vegetació, deslocalització d'estacionaments i recuperació d'espai públic per promoure el moviment de vianants i el gaudi exterior de la comunitat, aspectes molt reduïts a causa del predomini del paisatge industrial a la zona. A més, s'ha desenvolupat un pla participatiu per promoure l'acceptació i potenciació de la comunitat en relació amb el projecte espacial públic.

[en] This paper presents the synthesis of an academic exercise aimed at the design of the main public spaces around the axis is the connection among the neighborhod of Baró de Viver and Bon Pastor: axis which results of the union of Rambla Ciutat d'Asunción, Carrer Fra Juniper Serra and peripheral areas. This project aims the provision of equipment and vegetation, relocation of parking and retrieval of public space in order to promote pedestrian movement and outdoor enjoyment of the community, aspects that are greatly diminished given the predominance of industrial landscape in the area. In addition, a participatory plan has been developed in order to promote acceptance and empowerment of the community concerning the public space project.
[ca] En aquest text l'autor analitza i realitza una pràctica enumeració de la participació en exposicions individuals en galeries d'art privades de París (Simon, Druet, Percier, Pierre, Billiet, Colle, etc.), als anys vint i trenta del segle XX, d'artistes com Manolo Hugué, Torres-Garcia, Juli Gonzàlez, Marià Andreu, Mompou, Manuel Humbert, Daura, Togores, Durancamps, Pruna, Fenosa, Dalí, Miró, Joan Junyer, Jacint Salvadó, entre altres.

[en] In this text, the author analyses and realises a practical list of participation in exhibitions in private art galleries of Paris (Simon, Druet, Percier, Pierre, Billiet, Colle, etc.) In the 1920s and 30s of the 20th century. This included artists such as Manolo Hugué, Torres-Garcia, Juli Gonzàlez, Marià Andreu, Mompou, Manuel Humbert, Daura, Togores, Durancamps, Pruna, Fenosa, Dalí, Miró, Joan Junyer, Jacint Salvadó, etc.
[ca] Durant anys s'ha vinculat allò cognitiu a la raó i el cervell, imposant allò racional com a superior a allò emocional. En aquest sentit, la neuroeducació i la seva investigació ha pogut evidenciar que les emocions són l'essència de l'educació, generant una nova mentalització i alfabetització sobre el coneixement del cervell i els processos que conflueixen durant l'ensenyament i l'aprenentatge. En aquest sentit, quan parlem de neuroeducació no podem deixar de parlar d'emocions, ja que per influir en els altres és important comprendre les ments de les persones que es vol influir, més que els continguts que es pretenen ensenyar sent l'eix central a l'aprenentatge l'energia del cervell emotiu. Es vinculen des de la neuroeducació les emocions amb la interacció social, mitjançant l'impacte que genera el desenvolupament d'un ambient significatiu i emocional com refermant de l'aprenentatge, producte que les emocions tenen un gran abast en diversos aspectes que conflueixen en aquest procés i han estat reconegudes com a precursores significatives de l'educació. A través dels processos que caracteritzen les relacions actitudinals i interpersonals dels éssers humans, presentant des de la ciència les neurones miralls, i la funció d'adaptació social, a més de fomentar la competència d'entendre i percebre sentiments i emocions. En honor a l'exposat, aquest article ha estat realitzat des d'una anàlisi bibliogràfica i reflexiu que busca assenyalar les aportacions que la neuroeducació lliura a la pràctica docent desvetllant la importància de conèixer com educar socialment i afectivament.

[en] For years, the cognitive has been linked to reason and the brain, imposing the rational as superior to the emotional. In this sense, neuroeducation and its research has been able to show that emotions are the essence of education, generating a new mentalization and literacy about the knowledge of the brain and the processes that converge during teaching and learning. In this sense, when we talk about neuroeducation we cannot stop talking about emotions, because in order to influence others it is important to understand the minds of the people we want to influence, more than the contents through which we want to influence, being the central axis the energy of the emotional brain. Linking from neuroeducation the emotions with social interaction, through the impact generated by the development of a meaningful and emotional environment as a learning enhancer. Through the processes that characterize the attitudinal and interpersonal relationships of human beings, presenting from science the mirror neurons, and their function of social adaptation, in addition to promoting the ability to understand and perceive feelings and emotions. In honor of the above, this article was made from a bibliographic analysis that seeks to point out the contributions that neuroeducation provides to the teaching practice, revealing the importance of knowing how to educate socially and affectively.
[ca] Aquest article recull, per primera vegada, les entrevistes concedides per Italo Calvino a la premsa i televisió espanyoles. Les de televisió, no disponibles en línia, es remunten als anys 1979 i 1981, respectivament, d'aquest material es desprèn dos principals elements rellevants: quant es coneixia de Calvino a Espanya i quant en sabia Calvino de literatura en castellà. I, sobretot, el missatge que, a través d'aquests testimonis, l'autor ha volgut transmetre a qui els llegia o els escolta. En conjunt, tot això constitueix un testimoni inèdit, almenys des del punt de vista italià, capaç d'aportar un element útil més a l'estudi d'aquest autor capital del segle xx, un nom que s'ha convertit en un clàssic internacional.

[en] This article brings together, for the first time, a set of interviews granted by Italo Calvino to Spanish press and television; the latter, not available online, date from 1979 and 1981, respectively. The study of this material reveals two main significant elements: how much was known about Calvino in Spain and how much did Calvino know about Spanish-language literature. Above all, these testimonies convey the message that the author wanted to share with those who would read or listen to them. Taken together, all this constitutes a valuable previously unpublished testament, at least from the Italian point of view, which unveils another useful piece to the study of this twentieth century author, a name that has now become an international classic.
[ca] Aquest article discuteix el fenomen de l'objecció de consciència i algunes característiques de la seva pràctica utilitzant les dades d'un estudi realitzat a Bogotà (Grup Mèdic pel Dret a Decidir, 2015). A partir de les dades, l'autora discuteix la noció de consciència per distingir entre aquelles pràctiques que s'ajusten a l'objecció i aquelles que són barreres d'accés, abordant diferents tesis bioètiques sobre l'objecció de consciència. Finalment, l'article proposa utilitzar els estàndards de drets humans desenvolupats per la Cort Constitucional colombiana en matèria d'objecció de consciència, com una solució ètica compatible amb la tesi de la concessió o el mutu acord.

[en] This article discusses the phenomenon of conscientious objection, and some features of its practice, using data recently collected in a KAP (Knowledge, Attitudes and Practices) study conducted in Bogotá (Global Doctors for Choice, 2015). Using the figures, the author discusses, from a bioethical perspective, the idea of conscientious and its centrality for both, the provision and denial of services, emphasizing the first one, and addressing different thesis that have been developed in the bioethics field. Finally, the article proposes the use of the standards developed by the Colombian Constitutional Court in different rulings in relation to conscientious objection as an ethical solution compatible with the social contract theory.
[ca] Cada cop cobra més importància entre els historiadors la valuosa aportació històrica que ens proporcionen els reportatges del Noticiario Español NO-DO nascut el 1943, del qual aquest any celebrem els seus vuitanta anys. L'anàlisi que ofereix aquest treball vol mostrar la transcendència i la influència del NO-DO en aquella societat governada per un règim dictatorial com era el franquista, partint d'un cas d'estudi concret: la representació que va tenir el XXXV Congrés Eucarístic Internacional a les imatges del noticiari, gravades fa 71 anys a Barcelona, l'any 1952. Aquest acte no només va suposar la primera obertura del Règim franquista al món exterior, sinó també la transformació de la Ciutat Comtal pel que fa a habitatges. El Congrés Eucarístic Internacional va voler perpetuar la seva memòria construint una nova barriada: els habitatges del Congrés Eucarístic, la qual va suposar l'enderrocament de les barraques situades a l'Avinguda de la Diagonal, lloc on se celebraria el darrer acte religiós del Congrés. Malgrat tot, el NO-DO va difondre la seva particular visió dels fets, mostrant unes coses però alhora ocultant-ne d'altres, i per tant aquest article se centra a conèixer quins elements van gravar les càmeres del noticiari sobre un esdeveniment que va ser tan important per al Nacionalcatolicisme i quin discurs oficial es va sostenir, contraposant-ho amb una visió crítica per identificar els elements que es van obviar o manipular i els silencis que hi va haver.

[en] The valuable historical contribution provided by the reports of the Noticiario Español NO-DO born in 1943, which this year celebrates its eightieth anniversary, is becoming increasingly important among historians. The analysis offered by this work wants to show the transcendence and influence of the NO-DO in a society governed by a dictatorial regime as was Francoism, basing on a specific case of study: the representation that the 35th International Eucharistic Congress had in the images of the newsreel, recorded 71 years ago in Barcelona, in 1952. This act not only marked the first opening of the Franco regime to the outside world, but also the transformation of Barcelona in terms of housing. The International Eucharistic Congress wanted to perpetuate his memory by building a new neighborhood: the Houses of the Eucharistic Congress, which involved the demolition of the shacks located at the Diagonal Avenue, the place where the last religious act of the Congress would be held. In spite of everything, the NO-DO disseminated its particular vision of the events, showing some things but at the same time hiding others, and therefore this article focuses on knowing what elements were recorded by the newsreel's cameras about an event that was so important for the Nationalcatolicism and what official discourse was held, contrasting it with a critical vision to identify the elements that were ignored or manipulated and the silences that existed.
[ca] A partir del buidatge i l'anàlisi dels passatges que contenen noms d'arbres forestals en el corpus del Glossarium Mediae Latinitatis Cataloniae, estudiem les innovacions lèxiques que presenta aquest camp semàntic, això és, els termes catalans i les seves llatinitzacions amb formes més o menys properes a les romàniques. De les veus catalanes el corpus en permet avançar les dates de primera aparició documentades en les principals obres lexicogràfiques de la llengua catalana. Finalment, a partir de formes llatines o llatinitzades, hem pogut constatar la presència de dues veus catalanes que més endavant van deixar d'emprar-se i quedaren reduïdes, per tant, al lèxic del català medieval preliterari, un estadi de la llengua catalana que el nostre corpus també permet conèixer.

[en] After extracting and analysing passages containing terms for forest trees in the Glossarium Mediae Latinitatis Cataloniae, this article looks into lexical innovations in this semantic field, i.e. Catalan terms and their Latinised equivalents that resemble Romance forms to a greater or lesser extent. The corpus enables us to date the initial documented forms of Catalan terms in the most important Catalan lexicographical works to an earlier period. Finally, we have detected two Catalan terms based on Latin or Latinised forms whose use would later disappear and subsequently be limited to pre-literary mediaeval Catalan lexicon –a stage in the Catalan language that our corpus also allows us to explore.
[ca] L'exili republicà del 1939 és un dels fenòmens migratoris de més rellevància del segle XX per les seves conseqüències socials, polítiques i humanitàries. L'experiència d'aquest èxode massiu forçat per la persecució franquista i feixista, com el seu impacte en els qui el van patir i els seus descendents, ha arribat fins a nosaltres a través de diverses vies i fonts. En els primers moments, mitjançant els testimonis dels seus protagonistes en relats autobiogràfics, cartes, documents i fotografies d'època, i en la producció literària creada a l'exili. I en temps més recents, per mitjà d'una àmplia producció historiogràfica, assaigs acadèmics, i treballs d'arxiu, juntament amb una bibliografia testimonial i creacions artístiques de segona o tercera generació que conformen una memòria viva que transcendeix al pas del temps.&nbsp;

[en] The Republican exile of 1939 is one of the most significant migratory phenomena of the 20th century due to its social, political and humanitarian consequences. The experience of this massive exodus forced by Francoist and fascist persecution, as well as its impact on those who suffered it and their descendants, has reached us through various channels and sources. In the early stages, through the testimonies of its protagonists in autobiographical stories, letters, documents and period photographs, and in the literary production created in exile. And in more recent times, through a wide historiographical production, academic essays, and archival works, together with a testimonial bibliography and artistic creations "of the second or third generation" that make up a living memory that transcends the passage of time.
[ca] A partir d'un cas de referència, el cas de 'La Manada', la sentència del qual va provocar a l'Estat espanyol enormes manifestacions de dones que mostraven el seu desacord amb el dictamen de la mateixa, argumentem que aquestes mobilitzacions van marcar un punt d'inflexió en la resposta social a la violència sexual. Així, a través d'un cas específic i paradigmàtic, mostrarem com la incidència del moviment feminista, a través de diverses accions, ha aconseguit situar el debat sobre la violència sexual a l'agenda pública i incidir en els poders públics fins a aconseguir l'inici d'alguns canvis en l'àmbit legislatiu en relació a les violències masclistes en general, i la violència sexual en particular. Sostenim que el cas va fer de factor precipitant de l'obertura social d'uns nous "marcs de referència" sobre els vincles entre violència sexual i cultura patriarcal que van permetre que el discurs del moviment feminista penetrés en l'agenda movimentística i social i també en l'agenda política .

[en] Based on a reference case, that of 'La Manada', whose sentence provoked huge demonstrations in Spain by women who showed their disagreement with the case ruling, we argue that such mobilizations marked a turning point in the response to sexual violence. Thus, through a specific and paradigmatic case, we will show how the incidence of the feminist movement, through various actions, has managed to place the debate on sexual violence in the public scene and influence the public administrations to initiate some changes in public policy in relation to sexist violence in general, and sexual violence in particular. We argue that the case acted as a precipitating factor for the social opening of new "frames of reference" on the links between sexual violence and patriarchal culture, which has allowed the discourse of the feminist movement to penetrate the movement and social agenda and also the political agenda.
[ca] El centre de Mèxic ha estat una àrea extremadament intervinguda per diferents projectes territorials. La dessecació del que va ser el sistema lacustre de Mèxic ha significat per als pobles l'espoli tant de la terra com de les seves fonts de vida, a més del dany ambiental que això suposa. Aquí presentarem breument com es va conformar l'espai dels pobles del Llac de Texcoco a partir de les diferents formes de d'espoliació, des del període colonial fins als megaprojectes actuals, però també mostrarem les lluites i formes de resistència que han fet servir els pagesos que pretenen mantenir els seus modes de vida vinculats a la terra i a l'ambient lacustre.

[en] Central Mexico has been an area that has been heavily intervened by different territorial projects. The draining of what was once Mexico's lake system has meant dispossession for the people, both of the land and of their sources of life, in addition to the environmental damage that this entails. Here we will briefly present how the space of the peoples of Lake Texcoco was shaped by the different forms of dispossession, from the colonial period to the current megaprojects, but we will also show the struggles and forms of resistance that the peasants have used to maintain their way of life linked to the land and the lacustrine environment.
[ca] El creixement esperat de la demanda elèctrica i la insuficiència de les fonts de producció tradicionals (basades en la producció hidroelèctrica i en centrals tèrmiques convencionals) van comportar que les empreses elèctriques a Catalunya projectessin la construcció de fins a vuit plantes nuclears que sumaven al voltant de 1.000 MW de potència. Els efectes sobre la demanda de la crisi del petroli van provocar una substancial reducció del projecte, que es va veure limitat a quatre unitats amb autorització prèvia a mitjan dècada del 1970. A diferència del que havia passat amb les centrals de primera generació, les empreses promotores van ser les principals protagonistes de les decisions relatives a ubicació, tecnologia i subministradors. Les empreses quedaven subjectes només a les preceptives autoritzacions, als mínims requerits de participació nacional i als principis de seguretat nuclear.

[en] The expected growth of electricity demand, jointly with the insufficient capacity of the traditional production technologies (based on hydraulic and thermal power plants), led to the electrical producer companies in Catalonia planning the construction of eight nuclear power units of around 1000 MW each. The consequences of the international oil crisis on energy demand was behind the cutting back of the project a few years after. By the mid 1970s, only four units had received provisional authorization. Contrary to what had happened with first-generation nuclear reactors, the promoter companies were the main agents of the decisions related to site election, technology, and providers, which were only regulated in terms of the compulsory administrative authorization, minimum required national participation, and nuclear safety principles.