[ca] La llacuna de Tres Pals a Acapulco, Guerrero, Mèxic, és un cos d'aigua dolça que, a més de la biodiversitat que alberga i els beneficis ecològics que genera, serveix de suport a les poblacions veïnes. Actualment, la contaminació de l'aigua afecta les activitats econòmiques com la pesca i el turisme. L'objectiu va ser realitzar una caracterització física-química i socioeconòmica de la Llacuna de Tres Pals per una anàlisi complexa de la problemàtica i la seva prospectiva en l'activitat pesquera. Es van desenvolupar quatre etapes: reconeixement de la Llacuna, caracterització ambiental i socioeconòmica, anàlisi de la problemàtica i avaluació de sèries de temps per a l'activitat pesquera; es van utilitzar sonda marina, GPS, termòmetre i equip de laboratori; el processament estadístic es va fer en Excel, Minitab i el cartogràfic en ArcGis. Es van trobar condicions de pobresa i marginació en la població, principalment en Candelilla i Varador de Tres pals. Les activitats econòmiques principals són la pesca, l'agricultura i el turisme. Es van identificar tres zones: la desembocadura de el Riu de la Sabana, és succinta i presenta major terbolesa amb l'entrada de l'afluent i aportació de matèria orgànica, així com residus sòlids; la zona nord presenta una major corrent, de manera que la salinitat és baixa, així com la mitjana de la temperatura; i la zona sud, amb menor grau d'eutrofització i major vegetació, i per ser la més propera al canal que connecta amb el mar, té alta conductivitat en funció dels SDT i la salinitat. La problemàtica ambiental s'aguditza per la desforestació de manglar, el pols i la sobrepesca; les aigües abocades pel Riu de la Sabana representen la principal font de contaminació de la llacuna. El futur de la pesca és incert, les espècies de major valor comercial com llisa (mugil curema) i el robalo (Centropomus nigriscens), continuaran disminuint, mentre les espècies més resistents com la tilapia (Oreochromis niloticus), que es produeix en granges aqüícoles anirà en augment. Es conclou que hi ha conflicte entre actors i debilitat de les institucions en el compliment de polítiques; la Llacuna de Tres Pals requereix d'una governança ambiental eficient.

[es] La laguna de Tres Palos en Acapulco, Guerrero, México, es un cuerpo de agua dulce que, además de la biodiversidad que alberga y los beneficios ecológicos que genera, sirve de sustento a las poblaciones aledañas. Actualmente, la contaminación del agua afecta las actividades económicas como la pesca y el turismo. El objetivo fue realizar una caracterización física-química y socioeconómica de la Laguna de Tres Palos para un análisis complejo de la problemática y su prospectiva en la actividad pesquera. Se desarrollaron cuatro etapas: reconocimiento de la Laguna, caracterización ambiental y socioeconómica, análisis de la problemática y evaluación de series de tiempo para la actividad pesquera; se utilizaron sonda marina, GPS, termómetro y equipo de laboratorio; el procesamiento estadístico se hizo en Excel, Minitab y el cartográfico en ArcGis. Se encontraron condiciones de pobreza y marginación en la población, principalmente en Candelilla y Varadero de Tres palos. Las actividades económicas principales son la pesca, la agricultura y el turismo. Se identificaron tres zonas: la desembocadura del Río de la Sabana, es somera y presenta mayor turbiedad con la entrada del afluente y aporte de materia orgánica, así como residuos sólidos; la zona norte presenta una mayor corriente, por lo que la salinidad es baja, así como el promedio de la temperatura; y la zona sur, con menor grado de eutrofización y mayor vegetación, y por ser la más cercana al canal que conecta con el mar, tiene alta conductividad en función de los SDT y la salinidad. La problemática ambiental se agudiza por la deforestación de manglar, el azolvamiento y la sobrepesca; las aguas vertidas por el Río de la Sabana representan la principal fuente de contaminación de la laguna. El futuro de la pesca es incierto, las especies de mayor valor comercial como lisa (Mugil curema) y el robalo (Centropomus nigriscens), continuarán disminuyendo, mientras las especies más resistentes como la tilapia (Oreochromis niloticus), que se produce en granjas acuícolas irá en aumento. Se concluye que hay conflicto entre actores y debilidad de las instituciones en el cumplimiento de políticas; la Laguna de Tres Palos requiere de una gobernanza ambiental eficiente.