[ca] En el marc actual, l'agricultura continua requerint importants volums d'aigua per tal de satisfer les seves necessitats i assolir els nivells de productivitat exigibles per a la pervivència econòmica del sector. Però la competència exercida pel sector industrial i les zones urbanes, pel recurs escàs i limitat que és l'aigua, implica que cada dia sigui més difícil disposar d'un subministrament amb garanties. La utilització d'aigües regenerades per a ús agrícola ajuda a disposar de l'aigua necessària i permet, també, alliberar un important volum d'aigua de major qualitat per a altres usos. No obstant això, l'ús d'aigües regenerades presenta el greu inconvenient de les obturacions als diferents elements dels sistemes de reg localitzat. És per aquest motiu que en la present tesi doctoral s'estudia el comportament d'un sistema de reg localitzat utilitzant aigües residuals tractades. Es varen realitzar dos assajos de reg amb aigües regenerades procedents de l'EDAR de Celrà (Girona). En el primer assaig, es va utilitzar efluent procedent del tractament secundari i en el segon assaig, es va utilitzar efluent procedent del tractament terciari. Ambdós assajos van durar 1000 hores i van emprar quatre sistemes de filtració i sis tipus d'emissors. El primer sistema de filtració estava format per dos filtres de sorra de vint polzades, col·locats en paral·lel i omplerts amb 175 kg de sorra silícica disposada en una sola capa i, amb un diàmetre efectiu de 0.47 i 0.27 mm i un coeficient d'uniformitat de 2.41 i 2.89 per a l'assaig amb efluent secundari i terciari, respectivament. El segon sistema de filtració fou un filtre de malla de dues polzades i un nivell de filtració de 120 &#956;m. El tercer sistema de filtració va ser una bateria de filtració consistent en dos filtres d'anelles de dues polzades col·locats en paral·lel i un nivell de filtració de 130 &#956;m i, finalment, el quart sistema de filtració fou format per la combinació en sèrie d'un filtre de malla i una bateria de filtres d'anelles com els anteriorment descrits. Els emissors utilitzats foren sis de diferents característiques de disseny i d'operació i tots ells disponibles comercialment. Es va observar que el filtre de sorra va ser l'únic que va reduir els sòlids en suspensió i la terbolesa dels dos efluents utilitzats. Amb el sistema de filtració combinat i en l'assaig amb efluent terciari, es va reduir sensiblement l'oxigen dissolt d'abans de filtrar. Pel que fa a la resta de paràmetres analitzats (conductivitat elèctrica, oxigen dissolt, pH, temperatura i nombre de partícules) no es van veure afectats significativament al passar pels diferents sistemes de filtració. Els filtres que van presentar uns majors consums d'aigua durant els rentats van ser els de sorra, seguit dels d'anelles i malla en ambdós efluents assajats. Tant els filtres de malla com els d'anelles van ser els que van presentar més requeriments de pressió durant els rentats per tal d'assolir rentats eficients. També es va observar que l'obturació dels filtres, mesurada com a l'índex de filtrabilitat de la relació de Boucher, va dependre del tipus de filtre i l'efluent utilitzat. Es va utilitzar l'anàlisi dimensional per tal de relacionar mitjançant expressions matemàtiques l'obturació dels diferents sistemes de filtració amb les variables mesurades al llarg de l'assaig. Tot i que els ajustos amb una de les expressions desenvolupades en aquesta tesi i les desenvolupades en treballs precedents van ser bons, va quedar variabilitat per a explicar, degut potser, a la manca d'intensitat de mostreig en alguna variable o a la no mesura d'alguna altra variable que hauria estat d'interès. Pel que fa a l'obturació dels laterals de reg, es va observar que el percentatge de cabal emès pels emissors era un bon indicador de l'obturació. No es van observar en cap dels assajos obstruccions físiques als laterals o als emissors, fet que queda avalat per les elevades uniformitats de pressió aconseguides fins a l'últim moment de l'assaig. La posició al llarg del lateral i el tipus d'emissor utilitzat van ser factors determinants a l'hora de presentar obturació parcial o complerta. Al final dels laterals, i sobretot amb els emissors UN i TO, va ser on es van presentar la major part dels emissors completament obturats. Finalment, es va observar que la utilització d'un sistema SCADA va ser de gran ajuda per al monitoratge i control de l'estació de reg, permetent interactuar amb el sistema en continu i detectar fàcilment anomalies en l'operació que, sense aquest sistema, hagués estat molt més difícil d'observar.

[es] En la situación actual, la agricultura continúa requiriendo importantes volúmenes de agua para satisfacer las necesidades y llegar a los niveles de productividad exigibles para la pervivencia económica del sector. Pero la competencia ejercida por el sector industrial y las zonas urbanas, por el recurso escaso y limitado que es el agua, implica que cada día sea más difícil disponer del suministro con garantías. La utilización de aguas regeneradas para uso agrícola ayuda a disponer del agua necesaria y permite también, liberar un importante volumen de agua de mayor calidad para otros usos. No obstante, el uso de aguas regeneradas presenta el grave inconveniente de las obturaciones en los distintos elementos de los sistemas de riego localizado. Es por este motivo que en la presente tesis doctoral se estudia el comportamiento de un sistema de riego localizado utilizando aguas residuales tratadas. Se realizaron dos ensayos de riego con aguas regeneradas procedentes de la EDAR de Celrà (Girona). En el primer ensayo se utilizó efluente procedente del tratamiento secundario, mientras que en el segundo ensayo se utilizó efluente procedente del tratamiento terciario. Los dos ensayos duraron 1000 horas y utilizaron cuatro sistemas de filtración y seis tipos de emisores. El primer sistema de filtración estaba formado por dos filtros de arena de veinte pulgadas, colocados en paralelo y rellenados con 175 kg de arena silícica dispuesta en una sola capa y, con un diámetro efectivo de 0.47 y 0.27 mm y un coeficiente de uniformidad de 2.41 y 2.89 para el ensayo con efluente secundario y terciario, respectivamente. El segundo sistema de filtración fue un filtro de malla de dos pulgadas y un nivel de filtración de 120 &#956;m. El tercer sistema de filtración fue una batería de filtración consistente en dos filtros de anillas de dos pulgadas colocados en paralelo y un nivel de filtración de 130 &#956;m y, finalmente, el cuarto sistema de filtración estuvo formado por la combinación en serie de un filtro de malla y una batería de filtros de anillas como los anteriormente descritos. Los emisores utilizados fueron seis de distintas características de diseño y de operación y todos ellos disponibles comercialmente. Se observó que el filtro de arena fue el único que redujo los sólidos en suspensión y la turbidez de los dos efluentes utilizados. Por lo que se refiere a los demás parámetros analizados (conductividad eléctrica, oxígeno disuelto, pH, temperatura y número de partículas) no se vieron afectados significativamente al pasar por los distintos sistemas de filtración. Los filtros que presentaron unos mayores consumos de agua durante los lavados fueron los de arena, seguido de los de anillas y malla, con los dos efluentes ensayados. Tanto los filtros de malla como los de anillas fueron los que presentaron más requerimientos de presión durante los lavados para conseguir lavados eficientes. También se observó que la obturación de los filtros, medida como el índice de filtrabilidad de la relación de Boucher, dependió del tipo de filtro y el efluente utilizado. Se utilizó el análisis dimensional para relacionar mediante expresiones matemáticas la obturación de los diferentes sistemas de filtración con las variables medidas a lo largo del ensayo. Aunque los ajustes con una de las expresiones desarrolladas en esta tesis y las desarrolladas en trabajos precedentes fueron buenos, quedó variabilidad por explicar, debido quizás, a la baja intensidad de muestreo en alguna de las variables o a la falta de medición de alguna otra variable que habría sido de interés. Por lo que se refiere a la obturación de los laterales de riego, se observó que el porcentaje de caudal emitido por los emisores era un buen indicador de la obturación. No se observó en ninguno de los ensayos obstrucciones físicas a los laterales o en los emisores, hecho que queda avalado por las elevadas uniformidades de presión conseguidas hasta el último momento del ensayo. La posición a lo largo del lateral y el tipo de emisor utilizado fueron factores determinantes a la hora de presentar obturación parcial o completa. Al final de los laterales, y sobretodo con los emisores UN y TO, fue donde se presentó la mayor parte de los emisores completamente obturados. Finalmente, se observó que la utilización de un sistema SCADA fue de gran ayuda para la monitorización y control de la estación de riego, permitiendo interactuar con el sistema en continuo y detectar fácilmente anomalías en la operación que, sin este sistema, hubiera sido mucho más difícil de observar.