[ca] Malgrat que la malaltia de Parkinson (MP) fou descrita fa 200 anys, només fa 50 anys de l'aplicació clínica exitosa de la levodopa pel seu tractament simptomàtic. La seva biodisponibilitat i les fluctuacions dels nivells plasmàtics però, es relacionen en part amb les complicacions motores i no motores de la MP, i motiva la investigació d'altres formes i vies d'administració, com la intestinal. Es revisen les observacions clíniques, sèries de casos, estudis comparatius, retrospectius, prospectius, controlats, aleatoritzats i un assaig clínic doble cec que demostren que l'administració de gel intestinal de levodopa/carbidopa (GILC) redueix les fluctuacions motores. L'objectiu de l'estudi és descriure una llarga experiència de 9 anys en el maneig del tractament amb GILC per a la MP que respon a levodopa amb fluctuacions motores intenses malgrat el tractament convencional optimitzat. Amb un estudi prospectiu, obert, observacional, de 116 mesos de durada, de la pràctica clínica habitual, examinant aspectes clínics motors i no motors a l'inici, al mes, als tres, sis, dotze mesos, i anualment de tractament. També es recullen els efectes adversos (EA) i les mesures adoptades per resoldre'ls i les causes de retirada del tractament. Es realitzen quatre subestudis prospectius: 1- de cognició i conducta, en subgrup de 5 pacients amb una bateria de tests neuropsicològics a l'inici i als tres-sis mesos. 2: de qualitat del son en 5 pacients amb bateria de tests subjectius i polisomnografia a l'inici i als tres-sis mesos i 3: de l'estat de salut, qualitat de vida i la càrrega del cuidador en 9 pacients a l'inici a la setmana,3, 6 i 12 mesos amb qüestionaris de qualitat de vida la càrrega de cuidador. S'inclogueren 37 pacients (22 homes/15 dones), amb una mitjana de 6,03 + 1,42 hores diàries en Off , que van seguir el tractament amb GILC una mitjana de 40,86 + 31,26 mesos (rang 1 a 116mesos). Amb el tractament tots experimenten milloria de les fluctuacions motores, reduint de 4,87 + 1,08 hores Off el dia als 3 mesos, de 4,91 + 1,12 al cap d'1 any, de 4,90 + 1,20 al cap de cinc anys i de 6,25 + 0,35 als 9 anys en dos pacients. Les discinèsies es redueixen en duració però els canvis en la gravetat no són estadísticament significatius. A mitjà termini milloren els estadis motors i activitats de vida diària, varien poc la resta d'aspectes motors, millora l'activitat mental, conducta i ànim, no s'agreugen els trastorns neuropsiquiàtrics i milloren els trastorns de control d'impulsos. Presenten un alt nombre de EA que generalment són ben controlats. En els subestudis no hi ha deterior neuropsicològic amb el tractament i milloren funcions atencionals, de fluència semàntica i de control motor voluntari. La qualitat del son, que és dolenta basalment, no s'agreuja, tampoc es modifica. Malgrat l'alt nombre de complicacions la qualitat de vida millora significativament el 26% en test emprat, sense agreujament, ans reduint la càrrega del seu cuidador. Amb aquest estudi, el més llarg prospectiu, concloem que el tractament amb GILC és ben tolerat i segur, millora eficaç i sostingudament les fluctuacions motores en la pràctica clínica habitual, millora o no agreuja altres trastorns motors, cognitius i de la son, i millora la qualitat de vida i la càrrega del cuidador.

[en] Even Parkinson's disease (PD) was first described 200 years ago, it's been only 50 years of successful clinical use of levodopa for its symptomatic treatment. Levodopa bioavailability and fluctuations in plasma levels however, are related in part to motor and non-motor complications of PD and encourages research of other forms and routes of administration, such as the intestinal delivery. Clinical observations, case series, comparative, retrospective, prospective, controlled, randomized and double-blind clinical trials that demonstrate that administration of levodopa / carbidopa intestinal gel (LCIG) reduces the motor fluctuations are reviewed. However LCIG is a complex and expensive treatment, long-term management and the effects on cognition and behaviour, sleep and the impact in patient's quality of life and caregiver burden are not well stablished. The aim of the study is to describe a long experience of nine years in the management of treatment with LCIG for PD responding to levodopa with severe motor fluctuations despite optimal conventional therapy. In a prospective, open, observational study of 116 months of clinical practice, PD motor an non-motor clinical aspects were collected, UPDRS scale and patient diaries were used to evaluate the motor condition, previously, at the beginning LCIG treatment, at three and six months, and annually until nine years of follow up. Adverse events (AE) were collected as well as the corresponding action taken to solve them, the causes of treatment withdrawal were also collected. Four prospective sub-studies were performed: 1 of cognition and behavior: in a subgroup of 5 patients evaluated with a specific battery of neuropsychological tests at baseline and at three-six months. 2 of quality of sleep: in a subgroup of 5 patients evaluated with Epworth scale, fatigue scale, Pittsburg quality of sleep questionnaire, Beck depression scale, and Hamilton anxiety scale, and overnight polysomnography study at baseline and at three-six months and 3 of health status, quality of life and caregiver burden: in 9 patients evaluated with quality of life questionnaire in PD (PDQ-39), health status questionnaires (EQ-5D and EQ-VAS), global clinical impression scale (CGI) and caregiver burden questionnaire (Zarit Burden index) at the start of LCIG, first week, 3, 6 and 12 months of treatment. Thirty seven patients were included (22M/15F) with a mean of 6.03 + 1.42 hours a day in Off state, they followed ILCG treatment an average of 40.86 + 31.26 months (range 1 to 116). All patients experienced improvement in motor fluctuations, reducing 4.87 + 1.08 hours a day in Off state at 3 months, 4.91 + 1.12 after 1 year, 4.90 + 1 20 after five years and 6.25 + 0.35 to 9 years of treatment in two patients. Dyskinesias were reduced in duration but changes in severity of disability were not statistically significant. H&Y stages and S&E activities of daily living scale improved at mid term, with little variation of other motor aspects. Mental activity, behavior and mood improved, most of neuropsychiatric disorders were not exacerbated and impulse control disorders improved. Patients under LCIG had a high number of AE which were usually well controlled. In sub-studies no neuropsychological impairment was found with treatment and attentional functions, semantic fluency and voluntary motor control improved. The quality of sleep, which was bad at baseline, did not worse, either modified. Despite the high number of complications, quality of life significantly improved 26% of PDQ39 without worsening, but reducing the caregiver burden. Our experience with this study, the largest prospective, confirms that treatment with ILCG is well tolerated and safe, effective and sustained for improving motor fluctuations of PD in routine clinical practice, improves or not worsens other motor aspects, cognitive and sleep, and improves quality of life and caregiver burden, where the correct management requires the organization of a multidisciplinary team.