[ca] Aquesta tesi presenta una nova eina de diagnosi en coeducació patrimonial per a la divulgació de l'arqueologia prehistòrica, per poder implementar-la en museus i equipaments patrimonials que treballin la divulgació de la prehistòria. Aquesta eina, en forma de rúbrica d'avaluació, està construïda des d'una metodologia nova en coeducació patrimonial, que consisteix a aplicar la perspectiva de gènere a l'acció educativa patrimonial a través del relat que s'explica, l'acció educativa en si (àmbit relacional), i el llenguatge. Aquesta metodologia va ser creada, per a aquesta investigació a través de diferents disciplines. El marc teòric amb què es construeix l'eina de diagnòstic en coeducació patrimonial per a la divulgació de l'arqueologia prehistòrica es basteix amb un marc teòric que beu de diferents àmbits de coneixement transversals. La construcció d'aquesta eina va implicar un apropament epistemològic des de diferents àmbits de coneixement teòric i pràctic: l'arqueologia prehistòrica, l'educació i el feminisme. Des de la perspectiva de l'arqueologia prehistòrica, presenta una oportunitat d'aprofundir d'una forma crítica en els continguts (relats, narratives) i les formes que estan presents en els àmbits de la divulgació de la prehistòria i del patrimoni Aquesta metodologia de la coeducació patrimonial s'ha avaluat al Conjunt Rupestre de la Roca dels Moros del Cogul (Les Garrigues, Lleida). Després de la construcció i l'avaluació del model es generen uns resultats amb els quals s'obté l'eina de diagnosi i es fa una aplicació de l'eina al Museu d'Art Precolombí i Indígena de Montevideo (Uruguai). S'aplica el model de diagnosi de l'art rupestre europeu a un museu d'art precolombí i indígena llatinoamericà, un cas totalment oposat: un context expositiu sobre arqueologia prehistòrica, però amb referents diferents i es comprova que s'ha construït una eina no limitada a un context prehistòric concret. Una eina patrimonial aplicable a tots els contextos d'arqueologia prehistòrica de divulgació de la prehistòria.

[en] This thesis presents a new diagnostic tool in heritage coeducation for the dissemination of prehistoric archaeology, to implement it in museums and heritage facilities aimed at the dissemination of prehistory. This tool, in the form of an evaluation scheme, is built up from a new methodology in heritage coeducation, which means to apply the gender perspective to patrimonial educational action through the explanatory account, educational action itself (relational realm), and language. This methodology was created for this research through different disciplines. The theoretical framework by which the diagnostic tool is constructed in heritage coeducation for the dissemination of prehistoric archaeology is built within a theoretical framework based different knowledge fields. The construction of this tool involved an epistemological approach from different approaches of theoretical and practical knowledge: prehistoric archaeology, education and feminism. From the perspective of prehistoric archeology, it presents an opportunity to delve in a critical way into the content (relates, narratives) and forms that are present in different contexts of the dissemination of prehistory and associated archaeological heritage. This methodology of heritage coeducation is used for evaluating the Roca dels Moros rock shelter (Les Garrigues, Lleida), because it is a model that is constructed from scratch for the spread of prehistory, from the postulates of feminist archaeology, heritage education (narratives and stories in the forms of discourse and images or museographies), and coeducation (the scope that has to do with educational action, the situations when educational activity occurs, and how the relationships between the different actors/activities that develop it: heritage &#8211; students &#8211; space), with qualitative methodologies (criteria and applied indicators relating, language and field) and quantitative (observation and surveys). Following the construction and evaluation of the model, results are generated from which the diagnostic tool is obtained. An application of this tool is made in the Museum of Pre-Columbian and Indigenous Art in Montevideo (Uruguay). In summary, a new elaborated diagnosis model is applied to opposite, but complementary cases: a European rock art cave and a pre-Columbian and indigenous Latin American museum of art. They represent expository contexts on prehistoric archaeology, but with different referents, demonstrating that the diagnostic tool is not limited to a particular prehistoric context, but is applicable to all kind public presentations about prehistoric archaeology.