[ca] Antecedents: L'autisme és una condició del neurodesenvolupament que inclou dificultats característiques en la comunicació i la interacció social, i patrons restringits i repetitius de comportament, interessos o activitats. Dins del domini de la comunicació, s'han documentat diferències en els senyals no verbals, com les expressions facials o el contacte visual durant una interacció social, en individus autistes en comparació amb individus controls. Objectius: L'objectiu general d'aquesta tesi va ser explorar els senyals no verbals en l'autisme, particularment, les expressions facials i els moviments dels ulls, cap i mans. Els objectius específics van ser (1) explorar com les persones autistes fan prediccions sobre les expressions facials i com aquestes prediccions s'utilitzen per a l'avaluació social, i (2) explorar el potencial dels moviments dels ulls, cap i mans com a marcadors d'autisme en un entorn de realitat virtual (VR), per a utilitzar aquestes dades en la classificació de patrons. Mètodes: Es van realitzar dos estudis. En la Publicació I, es van avaluar individus autistes adults (n = 34) i individus controls adults (n = 34) utilitzant un paradigma conductual de percepció social per a explorar les prediccions sobre expressions facials i el seu impacte en l'avaluació social. En la Publicació II, es van registrar els moviments dels ulls, cap i mans d'individus autistes adults (n = 6) i individus controls adults (n = 13) durant una tasca en un entorn de VR, que consistia a fer una compra de supermercat, interactuant amb un personatge virtual que feia de venedor. Aquestes dades es van analitzar utilitzant tècniques d'aprenentatge automàtic per a la classificació de patrons. Resultats: En la Publicació I, els individus autistes van tenir unes prediccions sobre les expressions facials menys estereotípiques en comparació amb els individus controls. L'ús d'aquestes prediccions per a l'avaluació social (agradabilitat) no va diferir significativament entre els grups, és a dir, els individus autistes van usar les seves prediccions per a avaluar als altres en la mateixa mesura que ho van fer els controls. En la Publicació II, es van observar diferències significatives entre individus autistes i controls en els temps de fixació de la mirada i en els moviments del cap durant les interaccions socials. En comparació amb els controls, els individus autistes van mostrar temps de fixació reduïts a la regió dels ulls del personatge virtual i, en el seu lloc, van mirar més cap al fons durant aquestes interaccions socials amb el venedor. Utilitzar un sistema de VR per a capturar senyals de comunicació no verbal en l'autisme i per a la classificació de patrons és factible. Conclusions: Els individus autistes presenten diferències en la percepció i producció de senyals de comunicació no verbal. Els senyals de comunicació no verbal poden capturar-se objectivament en un sistema de VR i mostren un gran potencial per a la classificació de patrons.

[es] Antecedentes: El autismo es una condición del neurodesarrollo que incluye dificultades características en la comunicación y la interacción social, y patrones restringidos y repetitivos de comportamiento, intereses o actividades. Dentro del dominio de la comunicación, se han documentado diferencias en las señales no verbales, como las expresiones faciales o el contacto visual durante una interacción social, en individuos autistas en comparación con individuos controles. Objetivos: El objetivo general de esta tesis fue explorar las señales no verbales en el autismo, particularmente, las expresiones faciales y los movimientos de los ojos, cabeza y manos. Los objetivos específicos fueron (1) explorar cómo las personas autistas hacen predicciones sobre las expresiones faciales y cómo estas predicciones se utilizan para la evaluación social, y (2) explorar el potencial de los movimientos de los ojos, cabeza y manos como marcadores de autismo en un entorno de realidad virtual (VR), para utilizar estos datos en la clasificación de patrones. Métodos: Se realizaron dos estudios. En la Publicación I, se evaluaron individuos autistas adultos (n = 34) e individuos controles adultos (n = 34) utilizando un paradigma conductual de percepción social para explorar las predicciones sobre expresiones faciales y su impacto en la evaluación social. En la Publicación II, se registraron los movimientos de los ojos, cabeza y manos de individuos autistas adultos (n = 6) e individuos controles adultos (n = 13) durante una tarea en un entorno de VR, que consistía en hacer una compra de supermercado, interactuando con un personaje virtual que hacía de vendedor. Estos datos se analizaron utilizando técnicas de aprendizaje automático para la clasificación de patrones. Resultados: En la Publicación I, los individuos autistas tuvieron unas predicciones sobre las expresiones faciales menos estereotípicas en comparación con los individuos controles. El uso de dichas predicciones para la evaluación social (agradabilidad) no difirió significativamente entre los grupos, es decir, los individuos autistas usaron sus predicciones para evaluar a los demás en la misma medida que lo hicieron los controles. En la Publicación II, se observaron diferencias significativas entre individuos autistas y controles en los tiempos de fijación de la mirada y en los movimientos de la cabeza durante las interacciones sociales. En comparación con los controles, los individuos autistas mostraron tiempos de fijación reducidos en la región de los ojos del personaje virtual y, en su lugar, miraron más hacia el fondo durante esas interacciones sociales con el vendedor. Utilizar un sistema de VR para capturar señales de comunicación no verbal en el autismo y para la clasificación de patrones es factible. Conclusiones: Los individuos autistas presentan diferencias en la percepción y producción de señales de comunicación no verbal. Las señales de comunicación no verbal pueden capturarse objetivamente en un sistema de VR y muestran un gran potencial para la clasificación de patrones.