BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Els docents que formem part del grup d'innovació Indaga-t (GIDCUB-13/087) compartim dilemes en torn a la nostra pràctica docent. El lloc crític que ocupem (lloc de no-saber i/o de voler saber més) ens porta a reflexionar sobre les relacions pedagògiques emergents als diferents espais on intervenim. El projecte Zones d'invisibilitat a l'avaluació formativa de l'aprenentatge autònom (2013PID-UB/001) ens ha portat a explorar les inquietuds que hem experimentat com a docents i a posar-les en relació amb aquelles preocupacions que els i les estudiants diuen haver viscut a les nostres assignatures. Treballar en aquesta línia, va comportar definir les "zones grises" com a àrees de incertesa i incomoditat, a través de les quals, problematitzar la experiència de aprenentatge com un esdevenir, atenent així al joc d'interessos, als dilemes emergents, als temps i els ritmes de treball, i a les complexitats intrínseques de les nostres pràctiques docents. En aquest article donem compte del treball d'investigació vinculat a dos contextos en concret: per una banda, l'àmbit de l'assignatura de Sociologia de l'Art al Grau de Conservació i Restauració de Béns Culturals, i, per una altra, el curs de La Cultura Digital i Visual als Processos Socioformatius del Grau de Pedagogia. A partir d'una metodologia basada en la construcció de relats docents, la intervenció en Forums del Campus Virtual, i les converses a l'aula, van emergir temes vinculats a: les conseqüències que comporta negociar les formes de treballar entre estudiants i docents, els ritmes d'aprenentatge, la durada de les assignatures i l'avaluació entesa com un procés reflexiu entre els subjectes que aprenen.

[en] As teachers from the innovation group Indaga-t (GIDCUB-13/087), we share dilemas around our own teaching practice. We occupy a position (space of not knowing and/or want to know more) which bring us to reflect about the pedagogical relationships that emerge from the different spaces where we intervene. The project Invisible zones on the independent learning assessment (2013PID-UB/001) led us to explore the uncertainties that we have been experimenting as teachers, relating them with the concerns that students experienced in our subjects. This trajectory allowed us to define the "grey zones" as areas of uncertainty and discomfort through which we can problematize the learning experience as a becoming, looking closely at the interests game, the emerging dilemmas, the learning rhythms, and all the complexities intrinsic in our teaching practices. In this article we present our research work linked with two contexts: the subject of Sociology of Art, from the Degree in Preservation and Restoration of Cultural Property Degree and The Digital and Visual Culture in Social and Educational Processes from the Degree in Pedagogy. From a methodology based on building teachers stories; interventions in the Foros from the Virtual Campus; and conversations in the classroom; the topics that emerged were related with: the consequences of negotiating how to work between teachers and students; the learning rhythms; the duration of the subjects; and the assessment as a reflective process by the learners.
[ca] Aquesta investigació va cercar aprofundir en la comprensió de la creativitat en una mostra d'estudiants universitaris veneçolans com a part d'un projecte neuroeducatiu anomenat C.R.E.A. (Creació, Retenció, Emoció, Atenció) que té com a nord la comprensió, recerca i promoció de la creativitat a nivell educatiu. Els objectius van ser: conèixer les creences sobre el rol del cervell a la creativitat, indagar la percepció de la creativitat associada amb les carreres ofertes i avaluar possibles relacions entre aquesta percepció, el nivell de pensament divergent i la posada en pràctica de solucions creatives. L'estudi va ser exploratori, amb una mostra de 26 estudiants, dos per carrera, dels dos sexes, d'entre 20 i 27 anys, de la Universitat Catòlica Andrés Bello, a Caracas. Es va diagnosticar l'autopercepció de la creativitat mitjançant qüestionaris i es va fer servir el Test d'usos alternatius de Guilford per avaluar el pensament divergent i la posada en pràctica de la creativitat. La creença predominant a la mostra estudiada va associar la creativitat amb l'hemisferi cerebral dret i amb les carreres humanístiques, encara que, en terme de solucions creatives, van ser els estudiants de les carreres d'enginyeria els que van produir la quantitat més gran de solucions creatives, amb un important nivell d´elaboració. Així mateix, es va trobar una estreta relació entre el nivell de pensament divergent i la posada en pràctica de les respostes creatives, però no entre l'autopercepció de la creativitat i el potencial creatiu.

[en] This research sought to delve into the understanding of creativity in a sample of Venezuelan university students as part of a neuroeducational project called C.R.E.A. (Creation, Retention, Emotion, Attention) which is focused on the understanding, search and promotion of creativity at an educational level. The objectives were: to know the beliefs about the role of the brain in creativity, to investigate the perception of creativity associated with the careers offered and to evaluate possible relationships between said perception, the level of divergent thinking and the implementation of creative solutions. The study was exploratory, with a sample of 26 students, two per career, of both sexes, between 20 and 27 years of age, from the Andrés Bello Catholic University, in Caracas. Self-perception of creativity was diagnosed through questionnaires and the Guilford Alternative Uses Test was used to evaluate divergent thinking and the implementation of creativity. The predominant belief in the sample associated creativity with the right cerebral hemisphere and with humanistic careers. However, it was found that engineering students produced the greatest number of creative solutions, with a significant elaboration level. Additionally, a close relationship was found between the level of divergent thinking and the implementation of creative responses, but not between self-perception of creativity and creative potential.
[ca] Aquest estudi analitza l'impacte de l'Acord d'Escazú en l'accés a la informació ambiental com a mecanisme clau per consolidar una governança inclusiva a Amèrica Llatina i el Carib. Derivat del Principi 10 de la Declaració de Rio de 1992, l'Acord es configura com un instrument pioner, destinat a garantir drets d'accés a la informació, participació pública i justícia en assumptes ambientals, amb èmfasi en la protecció dels grups vulnerables. La metodologia és qualitativa, basada en revisió de literatura acadèmica i estudis de cas, i es complementa amb una anàlisi crítica sustentada en la teoria de la justícia ambiental. Aquest estudi se centra en el primer pilar de l'Acord, especialment en els articles 5 i 6, que estableixen les obligacions estatals per a la generació i divulgació d'informació ambiental. Mitjançant una anàlisi comparativa de les legislacions al Brasil, Argentina, Xile i Mèxic, s'identifiquen avenços i desafiaments en la implementació de l'Acord. Les troballes ressalten la importància de l'accés a la informació per democratitzar la presa de decisions ambientals, fomentar la participació ciutadana i enfortir la transparència estatal, afavorint així una governança ambiental més equitativa i sostenible a la regió.

[en] This study analyzes the impact of the Escazú Agreement on access to environmental information as a key mechanism to consolidate inclusive governance in Latin America and the Caribbean. Derived from Principle 10 of the 1992 Rio Declaration, the Agreement is established as a pioneering instrument aimed at guaranteeing rights to access information, public participation, and justice in environmental matters, with an emphasis on protecting vulnerable groups. The methodology is qualitative, based on a review of academic literature and case studies, complemented by a critical analysis grounded in the theory of environmental justice. This study focuses on the first pillar of the Agreement, particularly on Articles 5 and 6, which outline state obligations for generating and disseminating environmental information. Through a comparative analysis of legislation in Brazil, Argentina, Chile, and Mexico, advances and challenges in the implementation of the Agreement are identified. The findings highlight the importance of access to information to democratize environmental decision-making, promote citizen participation, and strengthen state transparency, thereby fostering a more equitable and sustainable environmental governance in the region.
[ca] Amb la finalitat d'adaptar-nos a l'EEES, vàrem desenvolupar una eina que ens permetés realitzar un procés d'avaluació continua de l'assignatura troncal de Toxicologia. A continuació, presentem els resultats d'aquest model en el que utilitzem els seminaris com a elements integradors del procés d'avaluació, així com la seva estructura, desenvolupament i puntuació. Aquests seminaris es van avaluar amb un màxim del 30% de la nota final de l'assignatura, i la participació dels alumnes es va avaluar amb un 10% de la nota final de l'assignatura. En alguns d'aquests seminaris les avaluacions es realitzaven abans del desenvolupament dels mateixos, avaluacions pre i en altres l'avaluació es realitzava després del desenvolupament dels seminaris, avaluacions post. Aquest model d'avaluació continua, amb petites variacions depenent del tipus d'ensenyament, ha demostrat ser efectiu en la millora de la participació i preparació dels alumnes. A més a més, també ha mostrat un canvi significatiu en el grau d'implicació dels professors en l'assignatura, així com una millora en la comunicació alumne-professor.

[en] In order to adapt the Toxicology core subject to the EEES, we developed a model to carry out the process of continuous assessment in the Faculty of Pharmacy of the University of Barcelona. We present the results of this model which included the seminars as integrating elements of the continuous assessment process. These seminars where evaluated with a maximum of 30% and the students participation with a maximum of 10% of the final mark. In some of these seminars, evaluations were performed before (pre-evaluation) and also after the seminar (post-evaluation). This continuous assessment model, (with slight variations depending on the type of teaching), has been very effective in improving the participation and preparation of students. Besides, it has also significantly changed the implication of the teachers in the subject, and improved the student-teacher communication.
[ca] Després de l'inici de la guerra civil a Espanya, la diplomàcia alineada amb els nacionals al Brasil va començar a perseguir ciutadans espanyols sota orientació del govern de Burgos. Les accions dutes a terme per antics funcionaris del Ministeri d'Estat no eren tradicionalment les pròpies de l'òrgan de política exterior. Sustentem que els diplomàtics desenvolupaven la funció típica de les policies creades amb la constitució dels Estats moderns a partir del final del segle XVIII per a reprimir la delinqüència política. Els mètodes d'acció posats en pràctica per representants del Ministeri d'Afers exteriors (MAE) i els instruments adoptats s'assemblaven a aquells utilitzats per les policies secretes, especialment la recopilació d'informació, la constitució de xarxa d'informants, la participació en la detenció de persones, l'ús de mitjans per a la coacció i l'eliminació de l'enemic. En el territori brasiler, ciutadans espanyols van resistir a la dictadura franquista a través de la seva producció intel·lectual crítica i de la seva actuació política. L'exili en aquest país seria considerat com un veritable perill per a les autoritats franquistes que intentaven mantenir la supervivència del règim.&nbsp;

[en] After the Spanish Civil War broke out, nationalist-aligned diplomacy in Brazil began to persecute Spanish citizens in the country under the guidance of the Burgos' government. The actions undertaken by the former officials of the Brazilian Ministry of State were not common to traditional foreign policy body. We advocate that diplomats performed a typical function of the police, similar to that of the formation of modern states from the end of the 18th century to repress political delinquency. The methods put into practice by the representatives of the Ministry of Foreign Affairs (MAE) and the instruments adopted were similar to those commonly used by secret polices, namely: the collection of information, the creation of a network of informants, the participation in the arrest of people, the use of coercive means, and the assassination of enemies. Spanish citizens remained resisting the Franco dictatorship in Brazil via critical intellectual production and political action. Exile in Brazil would come to be considered a real risk for the Francoist authorities who were looking after the maintenance of the dictatorial regime.&nbsp;
[ca] L'article analitza detingudament la última fase de la guerra entre França i Espanya, que es va perllongar des de 1648 a 1659. Si un acord de pau preliminar assolit en 1648 a l'escalf de la Pau de Westfàlia no va prosperar, tampoc les importants aproximacions aconseguides el 1656 van tenir èxit immediat. L'autor ressegueix la situació política i militar d'aquells anys fi ns al 1659, marcada, d'una banda, per l'esclat successiu de les sublevacions catalana i portuguesa i de les Frondes, i, de l'altra, per l'evolució de la infl uència espanyola a l'Alsàcia i a la Lorena i pels esdeveniments en diversos teatres d'operacions, des d'Itàlia fi ns al corredor del Rhin i a la frontera entre Flandes i França. Al mateix temps, ofereix una notable reevaluació de les postures negociadores espanyola i francesa, en funció de les actituds dels mandataris respectius i dels objectius que uns i altres perseguien; i concloconclou que, el 1660, era França la que clarament havia obtingut els seus.

[en] Th e article studies in detail the latest part of the war between France and Spain, developing from 1648 to 1659. If a preliminary agreement for peace, reached in the favourable climate of the Peace of Westphalia, failed to materialize, major progresses to the same end by 1656 did not succeed either. The author traces the political and military developments between both dates and then on until 1659, as they were infl uenced by, on the one hand, the outbreak of the Catalan and Portuguese revolts and of the Frondes, and, on the other one, by the changing Spanish infl uence over Alsace and Lorraine and by the military fortunes in a variety of theatres, from Italy to the Rhin corridor and the Franco-Flemish frontier. In doing so, he off ers a new assessment of Spanish and French negotiating policies, as seen in the attitudes of the major offi cials in both sides and according to their respective goals. And he concludes that by 1660 it was France the one which had clearly succeeded.
[ca] Durant la dècada dels anys seixanta, María Zambrano entra en contacte amb l'arqueòloga Laurette Séjourné, la qual cosa provoca un retorn conceptual de Zambrano a Mèxic. Aquest retorn es tradueix en una profunda reflexió sobre el déu de la cultura náhuatl Quetzalcóatl, que Zambrano incorporarà al seu pensament com a símbol de l'aurora. En el present estudi, s'analitza com el mite del déu mexicà serveix a la nostra filòsofa per exemplificar una operació transcendental que convertirà en mètode de la seva raó poètica i que serà el centre de tota acció metafòrica essencial que el subjecte ha de dur a terme en la seva pròpia transcendència.

[en] During the 1960s, María Zambrano came into contact with the archaeologist Laurette Séjourné, and Zambrano returned to Mexico on a conceptual level. This return resulted in a profound reflection on the Nahuatl god Quetzalcoatl, which Zambrano incorporated into her thought as a symbol of the dawn. In this study, we will analyze how the myth of the Mexican god serves our philosopher to exemplify a transcendental operation that she will turn into a method of her poetic reason and that will be the center of all essential metaphorical action that the subject must carry out in her own transcendence.
[ca] Milers de alemanys que formaven part del règim nazi van residir a Espanya durant la Segona Guerra Mundial. El govern dels Estats Units va fer notables esforços per a que posteriorment retornessin a l'Alemanya ocupada. Aquesta política seria duta a terme per agents estadounidencs que residien a ciutats espanyoles? quina va se la reacció que mostraria la colònia alemanya a Espanya davant aquesta política? I, finalment, quina fou la resposta individual dels alemanys que havien de ser objecte de repatriació quan foren nomenades les autoritats aliades i els funcionaris espanyols que decidirien sobre el seu destí? Aquest estudi explora com es duria a terme la repatriació dels alemanys perseguits pels aliats i quin va ser el impacte entre els funcionaris nord-americans, alemanys i els del Règim de Franco en dues ciutats espanyoles: Vigo i Bilbao.

[en] Thousands of Germans in Spain affiliated with the Nazi regime during the Second World War were subject to efforts by the U.S. Government to return them to occupied Germany afterwards. How did American agents in Spanish cities implement this policy? What was the reaction of the German colony to these efforts? Finally, how did individual Germans wanted for repatriation respond to being named by both Allied authorities and Spanish officials who ultimately decided their fate? This study explores how the repatriation of obnoxious Germans impacted American officials, Germans and the Franco regime in the two communities of Vigo and Bilbao.
[ca] En el Seminari Les muntanyes i els homes: societat, economia, història (s. IXXIX) (Girona, 5 i 6 de novembre del 2004) es van posar en comú els resultats de diferents vies de recerca sobre la història de les societats de muntanya pirinenques. Destaquen com a temes essencials: L'estructura i la configuració territorial i institucional. L'aprofitament dels recursos pastorals, forestals, miners i agrícoles. Els mercats i la complementarietat entre muntanya i pla. L'autoreproducció de les petites explotacions familiars (cases), les seves jerarquies (cases noves i velles) i l'emergència d'unes de dominants (cases fortes). I, finalment, tot el procés evolutiu i d'especialització que es produí fins arribar a la crisi després de la irrupció del liberalisme.

[en] The seminar entitled The Mountain and Mankind: Society, Economy, History (c9-19) (held in Girona, 5-6 de November 2004) brought together the findings from various lines of research on the history of Pyrenean mountain societies. The key issues were: territorial and institutional structure and distribution; the use of pastoral, woodland, mining and agricultural resources; markets and complementarity between mountain and plain; the self-reproduction of family smallholdings (houses), their hierarchies (new and old houses) and the emergence of dominant members (strong houses); and finally, the whole process of development and specialization that took place prior to the crisis caused by the arrival of liberalism.
[ca] La urbanització ha afectat significativament les condicions ambientals de São Paulo, especialment en el context dels canvis de temperatura superficials. Aquest estudi investiga la relació entre les variacions de la temperatura de la superfície a la ciutat i la legislació municipal, centrant-se en el cartografia de les diferències de temperatura i la revisió de les polítiques públiques rellevants per reduir les conseqüències del canvi climàtic. Utilitzant imatges del satèl·lit Landsat 8, dades de Dynamic World, Local Climatic Zones i YCEO, l'estudi va identificar illes de calor urbà (UCI) i zones amb temperatures més baixes en aquesta ciutat, revelant una diferència de fins a 7°C entre regions altament urbanitzades i altres, amb predomini de la vegetació natural. Una revisió de la legislació municipal, incloent la Llei núm. 14.933/2009 i la Llei núm. 17.975/2023, analitza l'enfocament de la política climàtica i posa de manifest una desconnexió entre les lleis relacionades amb el canvi climàtic i la seva aplicació pràctica. Les conclusions confirmen que, tot i que la legislació de São Paulo reconeix la importància de mitigar el canvi climàtic, el seu planejament urbanístic manca de l'aplicació efectiva de mesures coherents que abordin l'augment de la temperatura superficial i les seves conseqüències. Així, l'estudi destaca la necessitat de polítiques més sòlides i aplicables per mitigar els efectes de les illes de calor urbà i millorar la resiliència de la ciutat al canvi climàtic.

[en] Urbanization has significantly impacted the environmental conditions of São Paulo, particularly in the context of surface temperature changes. This study investigates the relationship between surface temperature variations in the city and municipal legislation, focusing on mapping temperature differences and reviewing relevant public policies to reduce the consequences of climate change. Using Landsat 8 satellite imagery, Dynamic World data, Local Climate Zones, and YCEO, the study identifies urban heat islands (UHIs) and areas with lower temperatures in this city, revealing a differential of up to 7°C between highly urbanized regions and others with predominance of natural vegetation. A review of municipal legislation, including Law No. 14.933/2009 and Law No. 17.975/2023, analyzes the approach to climate policy, and reveals a disconnect between laws related to climate change and their practical application. The findings confirm that, although São Paulo's legislation recognizes the importance of climate change mitigation, its urban planning lacks effective implementation of consistent measures to address the increase in surface temperature and its consequences. Thus, the study highlights the need for more robust and applicable policies to mitigate the effects of urban heat islands and improve the city's resilience to climate change.
[ca] La culminació del procés de castellanització dels Requesens: una incorporació buscada a la noblesa castellana La castellanització de l'alta noblesa catalana és un procés conegut que va afectar els grans llinatges del Principat. Gràcies a la capacitat d'atracció de les grans famílies castellanes sobre la noblesa de la resta de regnes de la monarquia hispànica, es va produir una progressiva assimilació. Aquest procés no va ser aliè a la família dels Requesens, un dels principals casals catalans durant el segle XV que, durant el XVI, va viure una progressiva castellanització. En aquest text s'aborda la fase final d'aquest procés, protagonitzada per Luis de Requesens i Zúñiga (1528-1576), el gran personatge de la família durant el segle XVI, i es mostra la realitat del seu allunyament mental de Catalunya, les opinions dels seus contemporanis catalans i la seva voluntat d'emparentar-se amb l'alta noblesa castellana.

[en] The culmination of the process of Castilianization of the Requesens: a sought-after assimilation into the Castilian nobility The Castilianisation of the Catalan high nobility is a widely-known process that affected the great lineages of the Principality. As a result of the ability of the great Castilian families to attract the nobility of the other kingdoms of the Hispanic Monarchy, gradual assimilation took place. This process was not foreign to the Requesens, one of the leading Catalan houses during the fifteenth century. The Requesens family underwent progressive Castilianisation during the sixteenth century. This text will deal with the final phase of this process, that of Luis de Requesens y Zúñiga (1548–1576), the great figure of the family during the sixteenth century. It aims to show the reality of his mental distancing from Catalonia, the opinions of his Catalan contemporaries, and his desire to become related to the high Castilian nobility.