[ca] En els darrers anys moltes contribucions en recerca amb adolescents i joves en situació de risc poden l'èmfasi en els factors de protecció prenent protagonisme un concepte relativament nou a nivell científic: la resiliència, i en el camp de la criminologia el desistiment. Seguint aquesta tendència actual, el propòsit de la investigació és oferir una visió holística i ecològica de la prevenció de la reincidència, per així poder fer propostes futures d'investigació centrades en aquest àmbit, com orientacions educatives que millorin l'eficàcia del sistema penal amb menors i joves infractors. Partint d'aquesta fita la tesi contempla els següents objectius: 1. Definir el perfil de l'adolescent no reincident front d'altres que continuen persistint en el delicte. 2. Obtenir una taxa de reincidència. 3. Analitzar els factors de risc que han tingut un impacte en la conducta criminològica i els factors de protecció que actuen prevenint-la. 4. Comprendre com els adolescents desistents han construït una realitat desvinculada de la delinqüència i per què d'altres continuen reincidint. 5. Elaborar propostes socioeducatives encaminades a la promoció del desistiment. Els objectius generals de la recerca ens han dut a plantejar un disseny multimètode, combinant la perspectiva quantitativa i la qualitativa. Aquesta decisió parteix de la necessitat d'abordar el fenomen d'estudi de forma complementària, utilitzant diferents tècniques i instruments de recollida d'informació. La mostra està formada per adolescents i joves infractors que han realitzat un programa socioeducatiu a la DGEPCJJ (mediació, medi obert, internament), i més particularment en dos perfils, un genèric de la població de justícia juvenil (n=288), per l'anàlisi de les variables estàtiques associades a la reincidència (sociodemogràfiques, criminològiques i penals), i l'altre centrat en joves amb carreres delictives (n=110; n=29), per la identificació de factors històrics i dinàmics (contextuals i individuals) associats al desistiment. L'estudi, de caràcter exploratori, assenyala que el desistiment és un procés complex i multifacètic, on el pes predominant està en el context de la persona, i en la motivació i capacitat del jove per superar riscos i adaptar-se a nous escenaris de vida de caire prosocial. En aquest sentit s'estableixen relacions significatives entre la competència emocional i el desistiment. Per altre banda els vincles amb la família, la parella, i per últim la comunitat són l'engranatge que sosté aquest procés i que permet als joves transformar la seva realitat. En base als resultats obtinguts el desistiment implica canvis en la conducta de la persona i en l'entorn, així l'acció socioeducativa ha de tenir un caràcter integral, requerint d'intervencions a diferents nivells.

[es] La finalidad de la investigación es ofrecer una visión amplia y ecológica de la prevención de la reincidencia para así poder hacer propuestas futuras de investigación centradas en este ámbito, como orientaciones educativas que mejoren la eficacia del sistema penal con jóvenes infractores. Partiendo de este reto la tesis contempla los siguientes objetivos: 1. Definir el perfil del adolescente no reincidente respecto aquellos que persisten en la conducta delictiva. 2. Obtener un porcentaje de reincidencia. 3. Analizar los factores de riesgo han tenido un impacto en la conducta delictiva y los factores de protección que la pueden contener. 4. Comprender como los adolescentes desistentes han construido una realidad desvinculada de la delincuencia. 5. Elaborar propuestas socioeducativas orientadas a la promoción del desistimiento. Los objetivos generales de la investigación nos han llevado a plantear un diseño mixto, combinando la perspectiva cuantitativa y la cualitativa. Esta decisión parte de la necesidad de abordar el fenómeno de estudio de forma complementaria, utilizando diferentes técnicas y instrumentos de recogida de datos y información. La muestra está formada por adolescentes y jóvenes que han realizado un programa socioeducativo en la DGEPCJJ (mediación, medio abierto, internamiento), y más particularmente en dos perfiles, uno general de la población de justicia juvenil para el análisis de las variables estáticas (sociodemográficas, criminologicas y penales), y otro centrado en jóvenes con carreras delictivas (n:110; n=29), para la descripción y análisis de los factores históricos y dinámicos (contextuales y individuales) asociados al desistimiento. El estudio, de carácter exploratorio, muestra que el desistimiento es un proceso complejo, difícil y multifacético, donde el peso prioritario está en el contexto de la persona, y en la motivación y capacidad del joven para superar los riesgos y adaptarse a nuevos escenarios de vida más prosociales. En este sentido se establecen relaciones significativas entre la competencia emocional (social) y el desistimiento. Por otro lado, los vínculos con la familia, la pareja, y por último la comunidad son los pilares que sostienen este proceso. En base a los resultados conseguidos el desistimiento implica cambios de pensamiento que se observan en la conducta de la persona, y de su entorno, así la acción socioeducativa ha de tener una óptica integral, requiriendo de intervenciones en diferentes niveles.