BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article analitza la manera en la qual s'han pensat els processos de transposició al cinema històric. Al principi, presentarem les aportacions generals sobre la relació entre cinema i història. Després, introduirem el problema teòric de la transposició al cinema històric, dialogant amb aportacions de diferents disciplines i aproximacions. La segona part del treball se centrarà en examinar el problema en qüestió a partir de l'estudi d'un audiovisual en particular Che: guerrilla.

[es] Este artículo analiza la manera en la que se han pensado los procesos de transposición en el cine histórico. Al principio, presentaremos los aportes generales sobre la relación entre cine e historia. Luego, introduciremos el problema teórico de la transposición en el cine histórico, dialogando con aportes de diferentes disciplinas y aproximaciones. La segunda parte del trabajo se centrará en examinar el problema en cuestión a partir del estudio de un audiovisual en particular Che: guerrilla.
[ca] La historiografia de l'hospital premodern va viure un procés de renovació emmarcat a grans trets entre els anys seixanta i vuitanta del segle XX i basat en el rebuig d'aproximacions híperespecifiques i commemoratives a institucions assistencials concretes. A Espanya aquesta sensibilitat va arrelar amb una intensitat especial dins del marc historiogràfic catalanoaragonès, amb una primera onada d'investigadors als anys vuitanta i noranta- una segona etapa, iniciada a principis del segle XXI, que ha consolidat la disciplina. En aquest article pretenem presentar aquesta renovació de la historiografia de l'hospital premodern i centrar-nos en dos dels seus eixos: d'una banda, en la vocació d'escriure una història de llarga durada, amb alguns dels reptes que comporta, i de l'altra, la voluntat de justificar la rellevància de la història hospitalària a través de la inclusió de l'hospital en el seu context social.

[es] La historiografía del hospital premoderno vivió un proceso de renovación enmarcado, a grandes rasgos, entre los años sesenta y ochenta del siglo XX y basado en el rechazo de aproximaciones híperespecificas y conmemorativas a instituciones asistenciales concretas. En España esta sensibilidad arraigó con especial intensidad dentro del marco historiográfico catalanoaragonés, con una primera ola de investigadores en los años ochenta y noventa y una segunda etapa, iniciada a principios del siglo XXI, que ha consolidado la disciplina. En este artículo pretendemos presentar esta renovación de la historiografía del hospital premoderno y centrarnos en dos de sus ejes: por un lado, en la vocación de escribir una historia de larga duración, con algunos de los retos que conlleva, y por otro, la voluntad de justificar la relevancia de la historia hospitalaria a través de la inclusión del hospital en su contexto social.
[ca] La governança i el compliment normatiu són imprescindibles per protegir els drets de les persones que participen en la investigació biomèdica clínica. Els comitès d'ètica de la investigació, com a un dels actors clau en la governança, són responsables de complir i fer complir les normes jurídiques vigents que regulen la investigació biomèdica clínica. Això suposa que els comitès d'ètica de la investigació hagin d'estar pendents de les actualitzacions legislatives per tal d'adaptar els protocols normalitzats de treball. Els comitès d'ètica de la investigació de la Comunitat de Madrid no han adaptat els seus protocols al que disposen la Llei 8/2021 i la Llei 6/2022, cosa que pot afectar els drets de les persones amb discapacitat que participen en els estudis clínics i assajos clínics, la qual cosa reflecteix la situació de dominació i opressió en què les situa la societat.

[es] La gobernanza y el cumplimiento normativo son imprescindibles para proteger los derechos de las personas que participan en la investigación biomédica clínica. Los comités de ética de la investigación, como uno de los actores claves en la gobernanza, son responsables de cumplir y hacer cumplir las normas jurídicas vigentes que regulan la investigación biomédica clínica. Esto supone que los comités de ética de la investigación deban estar pendientes de las actualizaciones legislativas con el fin de adaptar los protocolos normalizados de trabajo. Los comités de ética de la investigación de la Comunidad de Madrid no han adaptado sus protocolos a lo dispuesto en la Ley 8/2021 y en la Ley 6/2022, lo que puede afectar a los derechos de las personas con discapacidad que participan en los estudios clínicos y ensayos clínicos, lo cual refleja la situación de dominación y opresión en que les coloca la sociedad.
[ca] L'objectiu d'aquest article és presentar una experiència d'ús didàctic del vídeo a l'aula. En el curs de Desenvolupament Econòmic de l'Uruguai, de la Llicenciatura en Economia (FCEA-UdelaR), es va realitzar sis tallers que posen en pràctica diferents eines didàctiques i, una d'elles, consisteix a treballar amb la previsualització d'una pel·lícula. Un dels articles de referència del curs és "El país de los vivos" de Martín Rama, de 1991, que planteja certes característiques de la societat uruguaiana com ara hàbits i costums (risc moral), les quals s'il·lustren, a classe, a través d'un dels films capdavanters del cinema nacional: "El baño del Papa". El taller ha canviat en la seva proposta en el transcurs dels anys, alternant redaccions d'informes, amb discussions a classe, treballs en grup i la realització de peces audiovisuals. Els principals aprenentatges de l'experiència han estat tres. En primer lloc, la utilització de films a la classe, proveeix de condicions més favorables per a moure des de situacions concretes a la construcció de conceptes en allò abstracte. En segon lloc, els mitjans audiovisuals es constitueixen, de fet, en un suport rellevant perquè els estudiants es converteixin en protagonistes del seu propi procés d'aprenentatge. En tercer lloc, i de manera que transcendeix la formació curricular, es tracta d'una activitat que permet aprofitar l'eina per a endinsar als estudiants en el coneixement del patrimoni cultural nacional.

[es] El objetivo de este artículo es presentar una experiencia de uso didáctico del video en el aula. En el curso de Desarrollo Económico del Uruguay, de la Licenciatura en Economía (FCEA-UdelaR), se dispone la realización de seis talleres que ponen en práctica distintas herramientas didácticas y, una de ellas, consiste en trabajar con el previsionado de una película. Uno de los artículos de referencia del curso es "El país de los vivos" de Martín Rama, de 1991, el cual plantea ciertas características de la sociedad uruguaya en cuanto a hábitos y costumbres (riesgo moral), las cuales se ilustran, en clase, a través de uno de los films señeros del cine nacional: "El baño del Papa". El taller ha cambiado en su propuesta en el transcurso de los años, alternando redacciones de informes, con discusiones en clase, trabajos en grupo y la realización de piezas audiovisuales. Los principales aprendizajes de la experiencia han sido tres. En primer lugar, la utilización en clase de films provee de condiciones más favorables para transitar desde situaciones concretas a la construcción de conceptos en lo abstracto. En segundo lugar, los medios audiovisuales se constituyen, de hecho, en un soporte relevante para que los estudiantes se conviertan en protagonistas de su propio proceso de aprendizaje. En tercer lugar, y de forma que trasciende la formación curricular, se trata de una actividad que permite aprovechar la herramienta para adentrar a los estudiantes en el conocimiento del patrimonio cultural nacional.
[ca] L' article analitza material inèdit, conservat als fons del Museu de Sagunto. S'aporten noves informacions sobre la decoració i els ordres arquitectònics que composen el front escènic del teatre romà de Sagunt. S'estudien quatre elements arquitectònics de la frons scaenae: bases, tambors de fusts, capitells i cornises.

[es] En este artículo se analiza material inédito, conservado en los fondos del Museo de Sagunto que aporta nuevas informaciones sobre la decoración y los órdenes arquitectónicos que componen el frente escénico del teatro romano de Sagunto. Se estudian cuatro elementos arquitectónicos de la frons scaenae: basas, tambores de fustes, capiteles y cornisas.
[ca] Actualment existeixen, a més de les aplicacions o eines d'Intel·ligència Artificial (*IA) generatives i conversacionals com *ChatGPT, *Gémini, *Perplexity, *Copilot, *Groq i altres, existeix una ingent quantitat d'eines o apps de propòsit específic per a funcionalitats concretes. Aquestes estan en constant creixement i són accessibles a través de repositoris o portals en la web. En aquest article hem realitzat un estudi d'aquestes apps amb els objectius de: a) Identificar i caracteritzar les eines d'Intel·ligència Artificial específicament dissenyades per a l'àmbit de l'Educació Superior, atenent la seva funcionalitat i usabilitat didàctica; i b) Classificar les potencialitats d'ús de les eines *IA en funció de les fases del procés d'ensenyament-aprenentatge (preactiva, interactiva, postactiva) segons els agents educatius (professorat i alumnat). Per a això es van seleccionar 118 eines o apps de *IA creades amb finalitats educatius presents en repositoris (com *FUTUREPEDIA o *THERE´S *AN AI *FOR *THAT). Per a la seva revisió es va crear un instrument d'anàlisi d'elaboració pròpia. Es conclou que solament un terç de les mateixes són gratuïtes plantejant un problema de desigualtat en l'accés a les mateixes i que més de la meitat té una funció dual: servir tant de suport a l'ensenyament com a l'aprenentatge.

[es] Actualmente existen, además de las aplicaciones o herramientas de Inteligencia Artificial (IA) generativa y conversacional (ChatGPT, Gémini, Perpléxity, Copilot, Groq entre otras), una ingente cantidad de herramientas o apps de propósito específico para funcionalidades concretas. Éstas están en constante crecimiento y son accesibles a través de repositorios o portales en la web. En este artículo hemos realizado un estudio de dichas apps con los objetivos de: a) Identificar y caracterizar las herramientas de Inteligencia Artificial (IA) específicamente diseñadas para el ámbito de la Educación Superior, atendiendo a su funcionalidad y usabilidad didáctica; y b) Clasificar las potencialidades de uso de las herramientas IA en función de las fases del proceso de enseñanza-aprendizaje (preactiva, interactiva, postactiva) según los agentes educativos (profesorado y alumnado). Para ello se seleccionaron 118 herramientas o apps de IA creadas con fines educativos presentes en repositorios como FUTUREPEDIA o THERE´S AN AI FOR THAT. Para su revisión se creó un instrumento de análisis de elaboración propia. Se concluye que solamente un tercio de las mismas son gratuitas planteando un problema de desigualdad en el acceso a las mismas y que más de la mitad tiene una función dual: servir tanto de apoyo a la enseñanza (docentes) como al aprendizaje (estudiantes).
[ca] Introducció. Les emocions tenen un paper fonamental en l'aprenentatge de llengües estrangeres, ja que els aprenents estan en procés d'adquirir no només una llengua, sinó també noves estructures de pensament i nous elements culturals. Mètode. En aquest estudi, setanta estudiants de Mongòlia i onze professors van respondre entrevistes semiestructurades. Les dades es van analitzar calculant els percentatges en les respostes segons el gènere dels estudiants. Per analitzar les respostes del professorat, es va aplicar una anàlisi narrativa. Resultats. Les dades suggereixen que els i les estudiants mostren emocions diferents durant l'adquisició d'un idioma estranger, segons si són nois o noies. Es va constatar que tots dos grups percebien els sentiments dels educadors similars a les seves pròpies emocions, i creien que un bon o mal professor podia alterar el seu èxit en l'aprenentatge. L'estudi mostra com els professors experimentaven diverses emocions positives, però el seu entusiasme disminuïa fàcilment quan els estudiants no els corresponien. Els professors percebien i entenien les emocions dels estudiants, però no sempre eren capaços de tenir-les en compte, o no hi estaven predisposats. Discussió i conclusió. Aquesta investigació revela que tant estudiants com professorat consideren que les emocions són fonamentals a l'aula. Les emocions positives sempre semblen estar condicionades pel comportament de l'altra part. No obstant això, la validació de les possibles emocions negatives es considera una gran eina motivadora capaç de transformar les actituds negatives en positives.

[es] Introducción. Las emociones tienen un papel fundamental en el aprendizaje de lenguas extranjeras, ya que los estudiantes no solo están adquiriendo un idioma, sino también nuevas estructuras de pensamiento y nuevos elementos culturales. Método. En este estudio 70 estudiantes mongoles y once profesores respondieron a entrevistas semiestructuradas. Los datos se analizaron considerando porcentajes sobre las respuestas según el género de los estudiantes. Se aplicó un análisis narrativo para analizar las respuestas de los profesores. Resultados. Los datos sugieren que el estudiantado muestra emociones diferentes durante el proceso de adquisición de un idioma extranjero. Ambos géneros percibían los sentimientos de los educadores similares a sus propias emociones y declaraban que un profesor bueno o malo podría alterar su éxito en el aprendizaje. Los docentes experimentaban diversas emociones positivas, pero su entusiasmo disminuía fácilmente cuando los estudiantes no las correspondían. También percibían y entendían las emociones de los alumnos, pero no siempre eran capaces o estaban dispuestos a tenerlas en cuenta. Discusión y conclusión. Esta investigación revela que tanto los estudiantes como el profesorado consideran que las emociones son fundamentales en el aula y hacia las otras personas. Las emociones positivas siempre parecen estar condicionadas por el comportamiento de la otra parte. Sin embargo, la validación de las posibles emociones negativas se considera una gran herramienta motivadora capaz de transformar las actitudes negativas en positivas.
[ca] Des d'un enfocament interpretatiu, en aquest estudi plantegem una recerca sobre les representacions socials del professorat en formació d'educació primària a la Universitat de Córdoba (Espanya) sobre els problemes mediambientals. La informació es va obtenir a través d'un qüestionari amb preguntes de tipus quantitatiu i qualitatiu. A través de la representació social dels subjectes participants, podem assenyalar l'elevada inquietud d'aquests respecte de l'estat del medi ambient. No obstant això, preocupen els biaixos i les imprecisions conceptuals, així com la reducció del medi ambient als fets i esdeveniments naturals, resultats coincidents amb els obtinguts per altres autors en investigacions anteriors. Davant d'aquesta situació, cal reflexionar sobre les finalitats, enfocaments i continguts que es desenvolupen en la formació dels graus de magisteri d'educació primària.

[es] Desde un enfoque interpretativo, presentamos una investigación de las representaciones sociales del profesorado en formación de educación primaria sobre los problemas medioambientales en la Universidad de Córdoba (España). Se obtuvo la información a través de un cuestionario, que permitió la obtención de datos de tipo cuantitativo y cualitativo. A través de la representación social de las y los participantes en este estudio, se puede señalar la elevada inquietud que estos presentan respecto al estado del medioambiente. Sin embargo, son preocupantes los sesgos e imprecisiones conceptuales y la reducción del medioambiente a los hechos y sucesos naturales, resultados coincidentes con los obtenidos por otros autores en sus investigaciones. Ante esta situación, cabe reflexionar sobre las finalidades, enfoques y contenidos que se están desarrollando en la formación de los grados de magisterio de educación primaria.
[ca] La cerca de continuïtats espacials que coadjuvin a la cohesió social i urbana en moltes ciutats llatinoamericanes, ens enfronta inevitablement amb factors de segregació soci-espacial que determinen les dinàmiques d'ús i gaudi d'aquests territoris urbans. Aquests factors de segregació de les ciutats principals i en conseqüència dels territoris metropolitans, han anat construint barreres invisibles que amb el temps i les maneres de producció i control, s'han convertit en part del paisatge i estructura tant de la ciutat com de les diferents maneres de vida que la componen. Posar en valor una ciutat com San José de Costa Rica, principalment en termes de la cohesió urbana, és posar en valor el seu desenvolupament històric, econòmic i urbà, així com les dinàmiques socials i el seu reflex en l'apropiació i conformació de la ciutat. Avui trobem, com es va plantejar en la seva primera expansió, un centre urbà amb escàs habitatge, els centres de control polític i econòmic molt dispersos i una funció econòmica i de mercat principal, alimentat per una activitat cultural centralitzada. És així com els districtes en entorn del centre es presenten com els espais habitacionales de la ciutat, projectant de manera molt clara les diferencies soci-econòmiques i d'estrats socials que componen en ser costarricense urbà d'avui.

[es] La búsqueda de continuidades espaciales que coadyuven a la cohesión social y urbana en muchas ciudades latinoamericanas, nos enfrenta inevitablemente con factores de segregación socio-espacial que determinan las dinámicas de uso y disfrute de esos territorios urbanos. Estos factores de segregación de las ciudades principales y en consecuencia de los territorios metropolitanos, han ido construyendo barreras invisibles que con el tiempo y los modos de producción y control, se han convertido en parte del paisaje y estructura tanto de la ciudad como de los distintos modos de vida que la componen.Poner en valor una ciudad como San José de Costa Rica, principalmente en términos de la cohesión urbana, es poner en valor su desarrollo histórico, económico y urbano, así como las dinámicas sociales y su reflejo en la apropiación y conformación de la ciudad. Hoy encontramos, como se planteó en su primera expansión, un centro urbano con escasa vivienda, los centros de control político y económico muy dispersos y una función económica y de mercado principal, alimentado por una actividad cultural centralizada. Es así como los distritos en derredor del centro se presentan como los espacios habitacionales de la ciudad, proyectando de manera muy clara las diferenciassocio-económicas y de estratos sociales que componen al ser costarricense urbano de hoy.
[ca] Des de novembre de 1936, el recinte de la Ciutat Universitària de Madrid es va convertir en vèrtex del front de la Guerra Civil Espanyola durant la prolongada batalla per la capital. Amb la victòria dels militars revoltats, el desolador paisatge de ruïnes i trinxeres de la Universitària va ser sotmès a les polítiques de reconstrucció i la mentalitat vindicativa del nou Estat franquista. En aquest treball es resumeix la investigació sobre els dos períodes, que es va desenvolupar combinant l'arqueologia i els mètodes historiogràfics en el marc del projecte: "Documentación y puesta en valor de los restos de la Guerra Civil en la Ciudad Universitaria de Madrid

[es] Desde noviembre de 1936, el recinto de la Ciudad Universitaria de Madrid se convirtió en vértice del frente de la Guerra Civil Española, en la prolongada batalla por la capital. Con la victoria de los militares sublevados, el desolador paisaje de ruinas y trincheras de la Universitaria fue sometido a las políticas de reconstrucción y a la mentalidad vindicativa del nuevo Estado franquista. En este trabajo se resume la investigación sobre ambos períodos, que se desarrolló combinando la arqueología y los métodos historiográficos en el marco del proyecto: "Documentación y puesta en valor de los restos de la Guerra Civil en la Ciudad Universitaria de Madrid
[ca] L'autor, partint d'una reflexió sobre la imponderable finitud humana, presenta en resum, la seva tesi que la metafísica de base material, que és considerada com la metafísica tradicional o simplement la Metafísica, és el fonament de totes les hegemonies vigents, de manera que només la seva superació en una metafísica de base relacional podrà proporcionar un nou fonament que pugui atendre la premissa d'Einstein segons la qual el pensament que ens ha portat fins aquí és incapaç de treure'ns d'aquí. Per a això, és necessari trencar els límits del sistema de creences dominant, tant en la religió com en l'economia i la política. Així mateix, subratlla la interrelació entre Ètica i Metafísica en la comprensió de la realitat humana i les seves conseqüències per a l'existència humana. Això significa que, per ser quelcom essencial per a l'existència humana, la Metafísica no pot ser compresa com un mer discurs sobre un ésser imaginari, així com l'Ètica no pot ser reduïda a un conjunt de normes, principis i imperatius condicionants de la tolerància en les relacions socials i ecosistèmiques.

[es] El autor, partiendo de una reflexión sobre la imponderable finitud humana, resume su tesis de que la metafísica de base material, entendida como metafísica tradicional o simplemente metafísica, es el fundamento de todas las hegemonías actuales, de modo que sólo su suplantación en una metafísica de base relacional puede proporcionar un nuevo fundamento que cumpla la premisa de Einstein de que el pensamiento que nos ha conducido hasta aquí es incapaz de sacarnos de aquí. Para ello, es necesario romper los límites del sistema de creencias dominante, tanto en religión como en economía y política. Además de subrayar la imbricación entre Ética y Metafísica en la aprehensión de la realidad humana y sus consecuencias para la existencia humana, esto significa que, dado que la Metafísica constituye algo esencial para la existencia humana, no puede entenderse como un mero discurso sobre un ser imaginario, ni la Ética puede reducirse a un conjunto de normas, principios e imperativos que condicionan la tolerancia en las relaciones sociales y ecosistémicas.