[ca] Introducció: El càncer d'esòfag avançat (EC) és una malignitat altament agressiva que planteja reptes significatius als pacients i proveïdors de salut a tot el món. Objectius: L'objectiu principal és avaluar de manera exhaustiva els tractaments oncològics sistèmics (SOT) per a l'EC avançat, examinant la seva eficàcia, seguretat i idoneïtat basant-se en l'evidència existent. Mètodes: Aquesta tesi és part d'un projecte més ampli (Projecte ASTAC) que pretén descriure i avaluar l'evidència disponible sobre l'eficàcia i idoneïtat dels fàrmacs anticancerosos en càncers avançats no intestinals digestius (incluent càncer hepatobiliar, gastroesofàgic i pancreàtic avançat). Els tres estudis d'aquesta tesi es van centrar en el càncer d'esòfag (incluent la unió gastroesofàgica): Avaluació de l'eficàcia (Estudi 1: Visió general de revisions sistemàtiques); Avaluació de guies (Estudi 2: Revisió crítica); Síntesi de l'evidència (Estudi 3: Revisió àmplia i mapa de l'evidència). Resultats: L'Estudi 1 va realitzar una revisió general de l'evidència disponible sobre l'eficàcia dels SOT en comparació amb la millor atenció de suport (BSC) o placebo. L'anàlisi va revelar incerteses sobre si els SOT, incluent-hi quimioteràpia (QT), immunoteràpia, teràpies biològiques i dirigides, milloren la supervivència global (OS) i la supervivència lliure de progressió (PFS) respecte a aproximacions més conservadores. La principal limitació va ser la molt baixa certesa de l'evidència a causa de la baixíssima qualitat metodològica de la majoria de les revisions sistemàtiques (SR). A més, aquestes revisions no incloïen resultats importants que podrien influir en la presa de decisions, demanant SR més complets i rigorosas. L'Estudi 2 va avaluar críticament la qualitat metodològica de les guies de pràctica clínica europees (GPC) sobre l'ús de la QT per a l'EC avançat. Els resultats van destacar la baixa qualitat metodològica d'aproximadament la meitat de les GPC publicades des de 2010. Només dues GPC van tenir en compte els valors i les preferències de la població diana durant el desenvolupament de les guies. A més, va haver-hi una manca de recomanacions clíniques creïbles i implementables que donin suport a l'ús de la QT en pacients en etapes avançades. Això suposa reptes pels professionals sanitaris i els responsables de la presa de decisions que confien en aquestes guies per informar les polítiques clíniques. L'Estudi 3 va realitzar una revisió àmplia per identificar l'evidència sobre l'eficàcia i seguretat dels SOT en comparació amb la BSC per a pacients amb càncer gastroesofàgic avançat. La revisió àmplia va incloure 72 estudis, incloent-hi SR, estudis experimentals i observacionals. No obstant això, hi va haver criteris d'inclusió diversos i una manca d'informació sobre la línia de tractament, provocant heterogeneïtat en el pronòstic dels pacients i la definició del grup de control. Aquesta manca de rigor en els dissenys dels estudis pot esbiaixar els resultats i conduir a conclusions errònies. Conclusió: Aquest treball de tesi examina els tractaments oncològics sistèmics per al càncer d'esòfag avançat, revelant problemes en el disseny d'estudis, la presentació de informes i les deficiències en les directrius. Les deficiències metodològiques porten a una certesa de l'evidència molt baixa, la qual cosa requereix una investigació més sòlida. Les crítiques a les directrius clíniques posen de manifest defectes metodològics i recomanacions optimistes. L'incertesa envolta l'eficàcia del tractament en comparació amb els enfocaments conservadors, amb l'èmfasi en la necessitat d'estudis holístics. Sorgeixen preocupacions sobre el possible sobretractament a causa de l'evidència escassa i les inconsistències en les directrius.

[es] Introducción: El cáncer avanzado de esófago es una patología altamente agresiva que plantea desafíos significativos para pacientes y proveedores de atención médica en todo el mundo. Objetivos: El objetivo principal de esta tesis doctoral es evaluar de manera integral los tratamientos oncológicos sistémicos para el cáncer avanzado de esófago, examinando su eficacia, seguridad y adecuación según la evidencia existente. Métodos: Esta tesis doctoral es parte de un proyecto más amplio (Proyecto ASTAC) que tiene como objetivo describir y evaluar la evidencia disponible sobre la eficacia y adecuación de los tratamientos sistémicos en cánceres digestivos no intestinales avanzados (incluidos cáncer hepatobiliar, gastroesofágico y pancreático). Los tres estudios de esta tesis se centraron en el cáncer de esófago (incluida la unión esófago-gástrica): a) Evaluación de la eficacia (Estudio 1: Revisión de revisiones sistemáticas); b) Análisis de guías de práctica clínica (Estudio 2: Revisión crítica); c) Síntesis de evidencia (Estudio 3: Revisión exploratoria y mapa de evidencia). Resultados: En el Estudio 1 se realizó un resumen de la evidencia disponible sobre la eficacia de los tratamientos sistémicos en comparación con los cuidados de soporte o placebo. El análisis reveló incertidumbre sobre si la teraìa sistémica, incluyendo quimioterapia, inmunoterapia, terapias biológicas y dirigidas, mejoran la supervivencia general (OS) y la supervivencia libre de progresión (PFS) en comparación con enfoques más conservadores. La principal limitación fue la muy baja certeza de la evidencia debido a la calidad metodológica críticamente baja de la mayoría de las revisiones sistemáticas. Además, estas revisiones no incluyeron resultados importantes que podrían influir en la toma de decisiones, lo que requiere en el futuro de revisiones sistemáticas más completas y rigurosas. En el Estudio 2 se evaluó críticamente la calidad metodológica de las recomendaciones de las guías de práctica clínica europeas sobre el uso de terapias sistémicas para cáncer de esófago avanzado. Se puso de manifiesto la baja calidad metodológica de aproximadamente la mitad de las guías de práctica clínica publicadas desde 2010. Solo dos guías consideraron los valores y preferencias de la población objetivo durante el desarrollo de sus recomendaciones. Además, se evidenció la falta de recomendaciones clínicamente confiables e implementables que respalden el uso de terapias sistémicas en pacientes en etapas avanzadas. Esto plantea desafíos para los profesionales de la salud y los tomadores de decisiones que dependen de estas recomendaciones para decidir pautas clínicas. En el Estudio 3 se realizó una revisión exploratoria integral para identificar la evidencia sobre la eficacia y seguridad de las terapias sistémicas en comparación con los cuidados de soporte para pacientes con cáncer gastroesofágico avanzado. La revisión exploratoria incluyó 72 estudios, que comprendían revisiones sistemáticas, estudios con diseños experimentales y observacionales. Sin embargo, se identificaron criterios de inclusión diversos y una falta de reporte sobre líneas terapéuticas, así como la definición del brazo de control, lo que conlleva a una heterogeneidad en el pronóstico de los pacientes. Esta falta de rigor en los diseños de estudio podría sesgar los resultados y conducir a conclusiones erróneas. Conclusión: Este trabajo de tesis doctoral examina los tratamientos oncológicos sistémicos para el cáncer de esófago avanzado, revelando problemas en el diseño y el reporte de los estudios, así como en las recomendaciones. Las deficiencias metodológicas llevan a una certeza de evidencia muy baja, lo que requiere una investigación más sólida en el futuro. Las principales críticas a las guías de práctica clínica destacan fallos metodológicos y recomendaciones optimistas. La incertidumbre sobre la eficacia del tratamiento sistémico en comparación con enfoques más conservadores, enfatiza la necesidad de estudios holísticos. Surgen preocupaciones sobre el posible sobretratamiento debido a la escasa evidencia y las inconsistencias en las recomendaciones.