[ca] La planta catalana de Nissan: motivos y lecciones de su cierre 4 Resum Nissan motor Corporation va efectuar el tancament de la seva planta productiva ubicada a la Zona ranca, Barcelona, al desembre de 2020, forçant el tancament de dos altres centres productius a la regió y suposant la pèrdua de 3 mil llocs de treball directes i 20 mil indirectes(1). El tancament va tenir un cost aproximat de 1.450M€(2). L'objectiu d'aquest treball d'investigació ha estat trobar els motius darrere del tancament i de perquè va tancar Nissan la planta de Barcelona i no una altre planta europea, poder fonamentar cadascun dels motius amb alguna informació tangible, establir un ordre de rellevància, elaborar un arbre de decisió i extreure algunes lliçons. Per arribar al objectiu, primer s'ha elaborat un marc teòric que cobreixi els tancaments de les plantes productives en companyies multinacionals, i s'ha realitzat un anàlisi general del sector de la automoció, així com un anàlisi històric , corporatiu, operatiu i financer de Nissan Motor Corporation i de la seva filial espanyola Nissan Motor Ibérica. Després s'ha elaborat una llista dels motius del tancament basant-se en la informació investigada i s'han classificat els motius en diferents categories, finalment elaborant un arbre de decisió amb aquells motius més rellevants en funció del seu impacte en el tancament, fent també una comparativa amb el marc teòric inicial i extraient algunes lliçons. Després de la investigació, s'ha determinat que els motius principals de tancar la fàbrica de Barcelona van ser, en primer lloc, els pobres resultats de l'empresa a nivell global, seguit de la decisió de reorganitzar l'aliança i les pressions de relocalització de fàbriques per part del govern francès, posteriorment els elevats costos i els pobres resultats de la fàbrica de Barcelona, per acabar amb els factors nacionals de distanciament per part dels governs i d'inestabilitat política a la regió de Catalunya, la possibilitat de traslladar la producció a Anglaterra, el tractat de lliure comerç del Japó i finalment les regulacions mediambientals de la unió europea, de manera que l'operativa de la planta productiva no va ser un dels motius de més pes

[es] Nissan Motor Corporation efectuó el cierre de su planta productiva ubicada en la Zona Franca, Barcelona, en diciembre de 2020, forzando el cierre de otros dos centros productivos en la región y suponiendo la pérdida de 23 mil empleos, de los cuales 3 mil eran directos y 20 mil indirectos(1). Dicho cierre tuvo un coste aproximado de 1.450M€(2)<. El objetivo de este trabajo de investigación ha sido averiguar los motivos detrás de dicho cierre, así como los motivos que llevaron a Nissan a cerrar la planta de Barcelona y no otra de sus plantas en Europa, luego poder fundamentar cada uno de esos motivos con algo tangible, establecer un orden de relevancia, elaborar un árbol de decisión y extraer algunas lecciones. Para alcanzar dicho objetivo, primero se ha elaborado un marco teórico que cubre los cierres de plantas productivas en empresas multinacionales, y se ha realizado un análisis general del sector de la automoción, así como un análisis histórico, corporativo, operativo y financiero a Nissan Motor Corporation y a su filial española Nissan Motor Ibérica. Después, se ha elaborado una lista de los motivos del cierre basándose en la información investigada y se han clasificado los motivos en distintas categorías, finalmente elaborando un árbol de decisión con aquellos motivos más relevantes según su impacto con el cierre, haciendo también una comparativa con el marco teórico inicial y extrayendo algunas lecciones. Tras la investigación, se ha determinado que los principales motivos de cerrar la fábrica de Barcelona fueron, en primer lugar, los pobres resultados de la empresa a nivel global, seguido de la decisión de reorganizar la alianza y las presiones de relocalización de fábricas por parte del gobierno francés, posteriormente los elevados costes y los pobres resultados de la fábrica de Barcelona, para terminar con los factores nacionales de distanciamiento por parte de los gobiernos y de inestabilidad política en la región de Cataluña, la posibilidad de trasladar la producción a Inglaterra, el tratado de libre comercio de Japón y finalmente las regulaciones medioambientales de la unión europea, de modo que la operativa de la planta productiva no fue uno de los motivos de mayor peso