[ca] Introducció: La capsulitis adhesiva d'espatlla produeix dolor i pèrdua de mobilitat. El tractament amb la hidrodilatació que consisteix en introduir un volum de líquid a nivell de l'articulació glenohumeral per produir una distensió d'aquesta. Objectiu: Determinar les diferències entre pacients que es realitza una hidrodilatació d'espatlla, amb o sense corticoides, respecte la mobilitat, el dolor, la funció i la discapacitat Analitzar la reproductivitat de la hidrodilatació i determinar els efectes secundaris Mètodes: Estudi basat en un anàlisi clínic, prospectiu, cec i aleatoritzat per comparar els resultats entre la hidrodilatació d'espatlla amb corticoides o sense corticoides intra-articulars. Es mesuren els resultats al mes, 3, 6 i 12 mesos. Resultats: No s'aprecien diferències demogràfiques entre ambdós grups. Comparant els dos grups, els resultats són estadísticament significatius, obtenint millors resultats el grup amb corticoides, excepte la mobilitat que no hi diferències. Mirant aquests, tant globalment com per separat, s'objectiva que hi ha un increment de la mobilitat en tots els rangs, i són estadísticament significatius comparant els valors previs a la hidrodilatació amb els resultats finals. Conclusions: La hidrodilatació amb corticoesteroides proporciona millors resultats, sobretot pel que fa al dolor, la funció i la discapacitat. L'addició de corticoides a la hidrodilatació no afecta a la mobilitat final de l'articulació glenohumeral. No hem trobat diferències significatives en els resultats entre els pacients diabètics i no diabètics. Els pacients diabètics tractats amb corticoides van tenir uns millors resultats. La hidrodilatació sota control ecogràfic, és un procediment segur. És reproduïble amb una tècnica estàndard i l'efecte secundari més freqüent és un lleuger dolor autolimitat Globalment es comprova que hi ha una milloria molt important de la mobilitat a partir del moment del procediment i es preserva fins al final de l'estudi, amb o sense corticoides.

[en] Introduction Adhesive capsulitis of the shoulder causes pain and loss of mobility. There are different treatments described; These include hydrodilatation, which consists of introducing a volume of fluid into of the glenohumeral joint, to produce a distension Objective: To determine the differences between patients who undergo shoulder hydrodilatation, with or without corticosteroids, regarding mobility, pain, function and disability. Analyze the reproducibility of hydrodilatation and determine the side effects Methods: Study based on a clinical, prospective, blind and randomized analysis to compare the results between shoulder hydrodilatation with corticosteroids or without intra-articular corticosteroids. The results are measured at one month, 3, 6 and 12 months. Results: There are no demographic differences between both groups. Comparing the two groups, the results are statistically significant, with the group with corticosteroids obtaining better results, except for mobility, where there are no differences. Looking at these both globally and separately, it is observed that there is an increase in mobility in all ranges, and they are statistically significant when comparing the values prior to hydrodilatation with the final results. Conclusions: Hydrodilatation with corticosteroids provides better results, especially in terms of pain, function, and disability. The addition of corticosteroids to hydrodilatation does not affect the final mobility of the glenohumeral joint. We have not found significant differences in the results between diabetic and non-diabetic patients. Diabetic patients treated with corticosteroids had better results. Hydrodilatation under ultrasound control is a safe procedure. It is reproducible with a standard technique and the most common side effect is slight self-limiting pain. Overall, it is proven that there is a very important improvement in mobility from the moment of the procedure and it is preserved until the end of the study, with or without corticosteroids.