[ca] L'ús de l'experimentació amb animals en la recerca científica i, en particular, en la indústria cosmètica ha estat objecte de crítiques en les darreres dècades per la seva utilització per a avaluar la seguretat i eficàcia d'ingredients i productes. És urgent desenvolupar alternatives ètiques als assajos amb animals que siguin més humanes, fiables i rendibles. Aquestes alternatives estan guanyant terreny a mesura que avança la tecnologia i els valors socials i sensibilitats socials s'orienten cap a una consciència de respecte cap el benestar animal. Algunes de les alternatives ètiques actuals als assajos amb animals a la indústria cosmètica són l'ús d'assajos in vitro, en els quals els productes cosmètics es proven en cultius cel·lulars en un laboratori, o la modelització informàtica, que pot predir els efectes de les substàncies sobre la salut en lloc d'utilitzar animals vius. Un altre mètode innovador és l'ús de pell humana sintètica que pot reproduir moltes de les propietats de la pell real. Totes aquestes alternatives formen part d'una tendència creixent en la indústria cosmètica. Amb aquest propòsit s'ha creat una membrana tricapa de quitosà reticulada iònicament amb tripolifosfat sòdic amb la finalitat de simular el nombre de capes de la pell humana, entre d'altres característiques. La tesi destaca la creació d'una membrana tricapa en la qual es van induir porus mitjançant un mètode nou. Es van realitzar diversos experiments per a avaluar la fermesa, elasticitat, retenció d'humitat, funció de barrera, capacitat de captar aigua, reducció de porus i capacitat de permeació d'aigua de les membranes. La majoria d'aquestes propietats es proven habitualment per a determinar l'eficàcia dels productes antienvelliment. La primera part de la tesi se centra en: a) la metodologia duta a terme en les membranes tricapa i la creació dels seus porus; b) l'aplicació d'aquest procediment en membranes creades amb cinc tipus diferents de quitosà; c) la caracterització dels diferents tipus de membranes i; d) la comparació dels resultats obtinguts amb determinades característiques de la pell humana. La segona part presenta les propietats antienvelliment de diferents ingredients actius i productes que es van provar en la membrana tricapa de quitosà. La membrana es va dissenyar amb la inclusió dels diferents ingredients actius i productes estudiats en diferents capes per a representar la composició natural de la pell. Es van estudiar tres dels principals components de la matriu extracelul·lar: elastina, col·lagen i hialuronat, un dels principals components de la barrera cutània, les ceramides. La tercera part de la tesi estudia les propietats antienvelliment de diferents productes cosmètics acabats en la membrana tricapa de quitosà. Aquests productes cosmètics acabats es van afegir en la capa superior per a representar la seva aplicació tòpica. En la segona i tercera part de la tesi es va realitzar una comparació entre la incorporació dels diferents ingredients actius, productes i productes cosmètics acabats en les tres capes o en les capes objectiu, per a comprendre millor com afecta la seva col·locació a les propietats de la membrana. Es van utilitzar estudis clínics en què es va valorar l'eficàcia d'alguns ingredients actius, productes i productes cosmètics acabats com a referència per comparar-los amb els resultats obtinguts amb les membranes. Aquesta tesi demostra el potencial de l'ús de membranes tricapa de quitosà com a alternativa viable als assajos amb animals per a avaluar l'eficàcia d'ingredients actius, productes i productes acabats. Aquest enfocament biomimètic podria ajudar a les empreses cosmètiques, alimentàries i farmacològiques a desenvolupar nous productes amb propietats antienvelliment sense dependre de l'experimentació animal.

[es] El uso de la experimentación con animales en la investigación científica y, en particular, en la industria cosmética ha sido objeto de críticas durante mucho tiempo por su utilización para evaluar la seguridad y eficacia de ingredientes y productos. Urge desarrollar alternativas éticas a los ensayos con animales que sean más humanas, fiables y rentables. Estas alternativas están ganando terreno a medida que avanza la tecnología y los valores sociales se orientan hacia un mayor respeto del bienestar animal. Algunas de las alternativas éticas actuales a los ensayos con animales en la industria cosmética son el uso de ensayos in vitro, en los que los productos cosméticos se prueban en cultivos celulares en un laboratorio, o la modelización informática, que puede predecir los efectos de las sustancias sobre la salud en lugar de utilizar animales vivos. Otro método innovador es el uso de piel humana sintética que puede reproducir muchas de las propiedades de la piel real. Todas estas alternativas forman parte de una tendencia creciente en la industria cosmética. Con este fin, se ha creado una membrana tricapa de quitosano reticulada iónicamente con tripolifosfato sódico con el fin de simular el número de capas de la piel humana, entre otras características. La tesis destaca la creación de una membrana tricapa en la que se indujeron poros mediante un método novedoso. Se realizaron varios experimentos para evaluar la firmeza, elasticidad, retención de humedad, función de barrera, capacidad de captar agua, reducción de poros y capacidad de permeación de agua de las membranas. La mayoría de estas propiedades se prueban habitualmente para determinar la eficacia de los productos antienvejecimiento. La primera parte de la tesis se centra en: a) la metodología llevada a cabo en las membranas tricapa y la creación de sus poros; b) la aplicación de este procedimiento a membranas creadas con cinco tipos diferentes de quitosano; c) la caracterización de los distintos tipos de membranas y; d) la comparación de los resultados obtenidos con determinadas características de la piel humana. La segunda parte presenta las propiedades antienvejecimiento de diferentes ingredientes activos y productos que se probaron en la membrana tricapa de quitosano. La membrana se diseñó con la inclusión de los distintos ingredientes activos y productos estudiados en diferentes capas para representar la composición natural de la piel. Se estudiaron tres de los principales componentes de la matriz extracelular: elastina, colágeno e hialuronato así como uno de los principales componentes de la barrera cutánea, las ceramidas. La tercera parte de la tesis estudia las propiedades antienvejecimiento de diferentes productos cosméticos acabados en la membrana tricapa de quitosano. Estos productos cosméticos acabados se añadieron en la capa superior para representar su aplicación tópica. En la segunda y tercera parte de la tesis se realizó una comparación entre la incorporación de los distintos ingredientes activos, productos y productos cosméticos acabados en las tres capas o en las capas objetivo, para comprender mejor cómo afecta su colocación a las propiedades de la membrana. Se utilizaron estudios clínicos en los que se evaluó la eficacia de algunos ingredientes activos, productos y productos cosméticos acabados como referencia para compararlos con los resultados obtenidos con las membranas. Esta tesis demuestra el potencial de uso de membranas tricapa de quitosano como alternativa viable a los ensayos con animales para evaluar la eficacia de ingredientes activos, productos y productos acabados. Este enfoque biomimético podría ayudar a las empresas cosméticas, alimentarias y farmacológicas a desarrollar nuevos productos con propiedades antienvejecimiento sin depender de la experimentación animal.