[ca] Es tracta d'un estudi que, tenint en compte que el subjecte parlant és la peça clau de la comunicació i que quan parla interpreta el món a través del seu psiquisme, vol donar compte dels diferents recursos de què disposa aquest parlant per manifestar obertament les seves actituds (i construir així un text dels que s'anomenen subjectius) o per dissimular-les (i produir un text aparentment objectiu). La tesi s'emmarca en la lingüística de l'enunciació i, més concretament, pren com a referència alguns dels autors que han fet estudis entorn del concepte de subjectivitat lingüística. A partir d'aquestes idees generals, es defineix el terme modalització, un concepte pragmàtic que es refereix a les actuacions concretes dels parlants que produeixen enunciats en què deixen traces de la seva manera de pensar i de sentir, de les seves actituds. Es consideren cinc tipus de modalització que es poden tenir en compte en l'anàlisi discursiva: - Modalització díctica: connectada amb la inscripció en el text dels interlocutors i amb les relacions que s'estableixen entre ells. - Modalització epistèmica: connectada amb el grau de certesa. - Modalització deòntica: connectada amb l'expressió de l'obligació. - Modalització apreciativa: connectada amb l'expressió de judicis de valor. - Modalització reflexiva: comentaris que l'enunciador fa de les seves paraules. Vistos aquests tipus de modalització, es passa a elaborar una taxonomia de recursos lèxics, gramaticals, prosòdics, tipogràfics, etc. que són l'expressió més concreta de les actituds i la presa de posició del parlant. Per exemplificar els recursos que es presenten, s'utilitzen exemples extrets de diferents gèneres acadèmics, com classes, conferències, articles de divulgació, exàmens, redaccions o exposicions orals dels alumnes. La recerca de la tesi és qualitativa (sense objectius estadístics), no delimitada pel que fa al nombre de textos analitzats, descriptiva (no prescriptiva) i oberta (estableix unes bases que es podrien utilitzar en recerques posteriors). El treball ofereix: - Una visió panoràmica d'un conjunt d'estudis rellevants sobre les manifestacions de la subjectivitat lingüística. - Una proposta de definició i classificació del fenomen de la modalització aplicable a l'anàlisi dels discursos. - Una justificació que supera la visió dicotòmica text objectiu-text subjectiu. - Una explicació de com s'aconsegueix en els textos la il·lusió d'objectivitat. - Una llista de procediments modalitzadors, acompanyada de l'anàlisi del paper que juguen en la creació d'una imatge del parlant.

[en] It is a study that, considering that the speaking subject is the key element of the communication process and that when he speaks he interprets the world by means of his psychic character, intents to describe the different resources that allow him to show his attitudes openly (and to construct a text of those which are called subjective) or to disguise his attitudes (and to produce an apparently objective text). The thesis is framed in the linguistics of enunciation and, specifically, it takes as a reference some authors who have done research regarding the concept of linguistic subjectivity. From these general concepts, the concept of modalization is defined: a pragmatic concept that deals with the specific performances of those who speak and produce statements in which they leave prints of their way of thinking and feeling. Five types of modalization are considered: - Deictic modalization: connected with the inscription in the text of the interlocutors and with the relations that develop among them. - Epistemic modalization: connected with the degree of certainty. - Deontic modalization: connected with the expression of obligation. - Appreciative modalization: connected with the expression of judgments of value. - Reflective modalization: comments that the speaker makes about his own words. After this, an inventory of resources that are the expression of the attitudes and the position which the speaker adopts is given. In order to exemplify these resources, examples belonging to different academic genres are given, such as classes, lectures, articles, student papers, etc. The thesis contributes: - An overall vision of important studies about the manifestation of linguistic subjectivity. - A definition and classification proposal of modalization applicable to discourse analysis. - A justification that surpasses the dichotomic vision objective text-subjective text. - An explanation of how the illusion of objectivity is achieved in texts. - A list of modalization procedures that create an image of the speaker.