[ca] Aquesta tesi estudia els factors que determinen les decisions de les famílies per proveir cures a la gent gran a Europa. Al primer capítol s'analitzen les diferències entre països en la provisió de cures formals i informals. A partir de dades d'un conjunt de països de l'Enquesta de Salut, Envelliment i Jubilació a Europa, observo que la proporció de persones grans que reben cures formals al nord i al centre d'Europa és més de 20 punts porcentuals més gran que al sud d'Europa. A més, els països del sud d'Europa exhibeixen una prevalença més gran de cures informals com a única forma d'ajuda rebuda, així com una taxa més elevada d'individus en necessitat de cures que no reben cap tipus d'ajuda. En segon lloc, analitzo el rol de les normes socials i la disponibilitat de serveis públics per a la cura de la gent gran a l'hora d'explicar les diferències entre països. Finalment, presento evidència d'una associació negativa entre cuidar la gent gran i l'oferta de treball que és més forta al sud d'Europa que a la resta del continent. Per entendre aquests patrons, al segon capítol desenvolupo i estimo un model estructural que representa les interaccions entre pares i fills en les decisions de provisió de cures i oferta de treball. A partir del model estimat, quantifico el paper de diferents factors en l'ús de les cures formals i informals. Els resultats indiquen que la variabilitat en la provisió de cures a Europa s'explica en major mesura per les diferències regionals en salaris i paràmetres que reflecteixen la influència dels preus de les cures i les normes socials. A continuació, avaluo diversos tipus de subsidis a la provisió de cures. Trobo que concedir subsidis a familiars que puguin proveir cures informals és més efectiu que oferir subsidis als receptors d'aquestes cures al sud d'Europa. El tercer capítol explora l'efecte de la provisió de cures als pares en les decisions d'oferta de treball i se centra en el nombre d'hores treballades. La meva anàlisi quantitativa es basa en estimar un model estructural que representa la presa de decisions de consum, treball i provisió de cures d'un agent altruista cap als seus pares. Els resultats del model permeten analitzar la influència dels salaris, els preus de les cures formals i els lligams familiars en aquestes decisions. Finalment, les simulacions realitzades amb el model mostren que els agents substitueixen hores treballades per hores de cures informals quan reben subsidis per a aquest tipus de cures, mentre que decomptes en els preus de les cures formals provoquen una substitució d'hores de cures informals per hores de cures formals.

[en] This dissertation studies the factors that determine families' decisions to provide elderly care across Europe. Chapter 1 analyzes how European countries differ in the use of formal and informal care. Using cross-national microdata from the Survey of Health, Ageing and Retirement in Europe, I find that the proportion of older individuals who receive formal care in Northern and Central European countries is more than 20 percentage points larger than in Southern European countries. Additionally, Southern Europe exhibits a higher prevalence of informal care as the only means of help and a larger share of individuals with care needs who do not receive any help. Secondly, I discuss the role of social norms and the availability of public elderly care services to explain the observed disparities across regions. Lastly, I present evidence of a negative association between caregiving and labor supply that is stronger in Southern Europe than in the rest of the continent. To understand these patterns, in Chapter 2, I develop and estimate a structural model that represents the interactions among older parents and adult children making care and labor supply decisions. Equipped with the estimated model, I carry out a decomposition analysis of the forces behind differences in formal and informal care use across Europe. The results indicate that the variability in care arrangements across regions can be largely explained by model parameters capturing the influence of care prices and social norms, and wage levels. Next, I assess various types of care subsidies. I find that subsidies for family caregivers are more effective than subsidies for care recipients to meet help needs in Southern Europe. Chapter 3 delves into the effect of providing informal care to parents on labor supply decisions, focusing on the intensive margin. My quantitative analysis is based on the estimation of a static, structural model featuring an agent who is altruistic towards their parent and allocates their time and budget to consumption, hours worked, and hours of formal and informal care. The estimated model provides valuable insights into the role of wages, formal care prices and family ties to understand caregiving and work decisions. Finally, I use the model to simulate the reactions of agents to informal care subsidies and discounts on formal care prices. These simulations show that the former induce agents to substitute hours worked for hours of informal care, while the latter give place to substituting hours of informal care for hours of formal care.