[ca] La síndrome de càncer de mama i ovari hereditari és una de les síndromes de càncer hereditari més freqüents. Al voltant del 5-10% dels casos s'associen a variants patogèniques en els gens BRCA1 i BRCA2. La identificació d'aquestes alteracions és important per a realitzar un assessorament genètic que ajudi a prendre decisions mèdiques basades en l'avaluació del risc individual. En l'estudi genètic d'aquesta síndrome, també s'identifiquen variants de significat incert, que dificulten el procés d'assessorament genètic. Per a poder classificar aquestes variants s'utilitzen principalment anàlisis multifactorials que inclouen l'estudi de la cosegregació de la variant, la freqüència poblacional i l'anàlisi del procés d'empalmament. Tot i això, continuen quedant moltes variants sense categoritzar i per això calen altres eines per a identificar i classificar aquestes variants així com estudiar altres gens que ens puguin explicar la causa hereditària de la malaltia. Per tot això, mitjançant els diferents estudis d'aquesta tesi doctoral basats en diferents tècniques òmiques, s'ha pogut classificar algunes variants mitjançant la combinació de freqüència poblacional, anàlisi in silico i estudi de l'ARN. A més a més, s'ha descartat la hipermetilació del promotor dels gens BRCA1 i BRCA2 com a mecanisme hereditari de silenciament gènic en aquesta síndrome, i s'han identificat altres gens, principalment el gen PALB2, com a gens a incloure en l'estudi d'aquesta síndrome. Finalment s'ha fet un estudi basat en metabolòmica que ha permès identificar una empremta característica amb capacitat predictora del fenotip BRCA-like de càncer de mama.

[es] El síndrome de cáncer de mama y ovario hereditario es uno de los síndromes de cáncer hereditario más frecuentes. Alrededor del 5-10% de los casos son portadores de variantes patogénicas en los genes BRCA1 y BRCA2. La identificación de éstas es importante para realizar un asesoramiento genético que ayude en la toma de decisiones médicas basadas en la evaluación del riesgo individual. En su estudio genético, también se identifican variantes de significado incierto, que dificultan el proceso de asesoramiento genético. Para clasificarlas se usan principalmente análisis multifactoriales que incluyen el estudio de la cosegregación de la variante, frecuencia poblacional y análisis del proceso de splicing. No obstante, siguen quedando muchas variantes sin categorizar, por lo que se necesitan otras herramientas para identificar y clasificarlas y para estudiar otros genes que puedan explicar la causa hereditaria de la enfermedad. Mediante los diferentes estudios que conforman esta tesis doctoral, basados en diferentes técnicas ómicas, se han podido clasificar algunas variantes mediante la combinación de frecuencias poblacionales, análisis in silico y estudio del ARN. Además, se ha descartado la hipermetilación del promotor de los BRCA1 y BRCA2 como un mecanismo hereditario de silenciamiento génico en este síndrome, y se han identificado otros genes a incluir en el análisis de el síndrome. Finalmente, se ha llevado a cabo un estudio basado en metabolómica que ha permitido identificar una huella con capacidad predictiva del fenotipo BRCA-like de cáncer de mama.