[ca] Percebuda en la seva globalitat, l'arquitectura domèstica del barri de " Bénédictins " s'ha d'analitzar a dos nivells : la distintió deis grans tipus a partir deis materials utilitzats i els sistemes de construcció ; el discerniment en el si de l'arquitectura galoromana el que prové de l'antic fons indígena i de la seva evolució tècnica i el qué és adoptat. La decoració deis paviments és reveladora d'una condició social i d'una ambició cultural. El seu estudi aporta confirmacions útils i suscita algunes questions en relació amb la història del mosaic en la Gàlia romana. Es reconeixen, a més, a l'estudi de las decoracions murals del barri les grans tendències observades a la mateixa Nimes i a la Narbonesa : influència de l'estil 4rt a partir de mitjans del s. I després de C, posteriorment el seu prolongament i la moda de les imitacions de marbre a principis del s. II. La ciutat ocupava un lloc no negligible en l'economia agrícola gràcies a l'aportació de la indústria de les flors, de l'horta, de la vinya o deis vergels intraurbans ; una de les cases ha revel.lat en aquest sentit els vestigis d'un jardí d'esbarjo. Totes les escultures descobertes són de calcària local i tenen en comú la modèstia de les seves mides, amb la notable excepció d'una estatua, el cap amòbil de la qual sembla representar a Antonia Minor. El Corpus d'inscripcions lapidàries es composa de tres pedestals, manifestacions del culte doméstic, dirigides al Genius del senyor o a la luno de la senyora. A la llum deis nivells de riquessa i de desenvolupament aparents a les cases, el barri de " Bénédictins " está organitzat segons un gradient socioeconòmic en part conforme amb les línies de pendent, les corbes altimétriques i la implantació de les infraestructuras hidràuliques públiques però que segueix igualment l'escull de fenómens d'atracció/repulsió exercits pels pols urbans majors.

[es] Percibida desde su globalidad la arquitectura doméstica del barrio de " Bénédictins " debe analizarse a dos niveles: la distinción de los grandes tipos a partir de los materiales utilizados y de sus métodos de construcción: desentrañar en el seno de la arquitectura galoromana lo que recuerda el viejo fondo indígena y su evolución técnica, y lo que revela nuevas adopciones. Por su parte los pavimentos decorados revelan una condición social y una ambición cultural. Su estudio aporta útiles confirmaciones y suscita algunas cuestiones referentes a la historia del mosaico en la Galia romana. Se reconocen además en el estudio de las decoraciones murales del barrio las grandes tendencias observadas en la misma Nimes y en la Narbonesa: influencia del cuarto estilo a partir de mediados del s. I d. C. seguido de su prolongación y la moda de las imitaciones de mármol de principios del s. II. La ciudad ocupaba un sitio no negligible en la economía agrícola gracias a la aportación de la industria de las flores, de la horticultura, de la viña o de los vergeles intra‑urbanos; una de las casas recuperadas ha revelado los vestigios de un jardín de recreo. Todas las esculturas descubiertas son de piedra caliza local y tienen en común la modestia de sus dimensiones. con la excepción notable de una estatua cuya cabeza amóbil parece representar Antonia Minor. El corpus de las inscripciones lapidarias se compone de tres pedestales, manifestaciones del culto doméstico, dirigidas al Genius del señor o a la luno de la señora. A la luz de los niveles de riqueza y de desarrollo aparente de las casas, el barrio de " Bénédictins " está organizado según un grado socioeconómico en parte conforme a las líneas de pendiente, a las curvas altimétricas y a la implantación de infraestructuras hidráulicas públicas, pero sigue igualmente una sujeción a los fenómenos de atracción / repulsión ejercidos por los polos urbanos mayores.