[ca] Des del tardofranquisme, l'Hospitalet de Llobregat s'ha caracteritzat per ser una ciutat pionera en la recuperació de la memòria històrica i democràtica, impulsada per la seva potent xarxa associativa. No obstant això, la història dels deportats de la ciutat i dels seus familiars va quedar en l'oblit durant diverses dècades, a l'ombra de les víctimes del franquisme. L'any 2006, els investigadors Pep Ribas i Enric Gil van realitzar un primer estudi sobre el tema, traient a la llum 54 històries. Aquest estudi va ser revisat i actualitzat l'any 2019, en el marc de les beques de recerca que el museu local convoca anualment, elevant la xifra a 67 persones. Amb posterioritat, les institucions locals han apostat per acostar a la ciutadania els casos dels seus conveïns a través de diferents mesures que tenen com a eixos principals el museu local, l'espai públic i els centres escolars. El primer homenatge ha estat la producció d'una exposició de caràcter temporal en el Museu de l'Hospitalet, on es podien consultar diferents entrevistes als deportats i objectes personals cedits pels familiars. De manera paral·lela a la preparació de l'exposició, s'ha desenvolupat el projecte per a la col·locació de les llambordes de la memòria o stolpersteine. Mitjançant l'emplaçament de les stolpersteine en l'espai públic, el record de les víctimes hospitalenques del nazisme serà viu ja que estarà present en el dia a dia dels veïns i veïnes. Finalment, s'està treballant en les potencialitats didàctiques d'aquest tema a les aules. La idea provisional és que s'assigni una o diverses plaques al centre escolar més pròxim perquè s'encarreguin de la seva 'custòdia', és a dir, perquè siguin els joves alumnes els responsables a col·locar, netejar i mantenir les stolpersteine en bon estat.

[es] Desde el final del régimen franquista, l'Hospitalet de Llobregat se ha caracterizado por ser una ciudad pionera en la recuperación de la memoria histórica y democrática, impulsada por su potente red asociativa. Sin embargo, la historia de los deportados de la ciudad y de sus familiares quedó en el olvido durante varias décadas, a la sombra de las víctimas del franquismo. En 2006, los investigadores Pep Ribas y Enric Gil realizaron un primer estudio sobre el tema, sacando a la luz 54 historias. Este estudio fue revisado y actualizado en 2019, en el marco de las becas de investigación que el museo local convoca anualmente, elevando la cifra a 67 personas. Con posterioridad, las instituciones locales han apostado por acercar a la ciudadanía los casos de sus convecinos a través de diferentes medidas que tienen como ejes principales el museo local, el espacio público y los centros escolares. El primer homenaje ha sido la producción de una exposición de carácter temporal en el Museo de Hospitalet, donde se podían consultar diferentes entrevistas a los deportados y objetos personales cedidos por los familiares. De forma paralela a la preparación de la exposición, se ha desarrollado el proyecto para la colocación de los adoquines de la memoria o stolpersteine. Mediante el emplazamiento de las stolpersteine en el espacio público, el recuerdo de las víctimas hospitalenques del nazismo estará vivo ya que estará presente en el día a día de los vecinos y vecinas. Por último, se está trabajando en las potencialidades didácticas de este tema en las aulas. La idea provisional es que sean se asigne una o varias placas al centro escolar más cercano para que se encarguen de su 'custodia', es decir, para que sean los jóvenes alumnos los responsables en colocar, limpiar y mantener las stolpersteine en buen estado.