[ca] El principal objectiu d'aquesta investigació és estudiar la dinàmica hidrològica d'una conca Mediterrània afectada per canvis d'ús del sòl, mitjançant el monitoreig d'aquest i de l'aigua superficial. Aquest objectiu s'ha treballat a partir mesuraments de components del balanç hídric pels diferents tipus de cobertura i sòl, amb règims d'humitat i temperatura de transició. Aquest estudi s'ha realitzat a la conca de la Ribera Salada (Prepirineu meridional Català, al NE d'Espanya), amb una extensió de 222.5 km2, i un interval altitudinal de 420 a 2385 m i predomini de pendents entre 12 - 25 % i 25 - 50 %. El substrat consisteix en conglomerats calcaris massius, calcilutites i llims. La precipitació es de 507 i 763 mm. Amb sòls poc profunds, calcaris i pedregosos, essent majoritàriament Inceptisòls (Typic Calciusteps, Typic Haploustepts) i Entisòls (Typic Ustifluvents, Typic Udorthortents). A les zones més elevades de la conca, els sòls són més humits, degut a l'augment de la precipitació, on es produeixen processos de descarbonatació del sòl. L'ús del sòl és majoritàriament forestal, amb presència d'ecosistemes de ribera, subalpins i vegetació submediterrània. Algunes àrees es troben amb cultius de patata, cereal i pastures. Una de les característiques més importants d'aquesta conca són els canvis d'ús del sòl que ha patit en els últims 50 anys degut a l'abandó dels masos i cultius tradicionals. Es seleccionaren vuit llocs de mostreig considerant les següents cobertes: Quercus ilex, bosc de ribera, Pinus sylvestris, pastures, cultius (cereal-patata) i Pinus uncinata. A partir de l'any 1997 fins el 2005, s'han anat monitorejant el contingut d'humitat del sòl, l'escolament i els cabals. Des del 2004 s'han anat anotant dades de drenatge. Les variables meteorològiques es mesuren a l'estació de Lladurs de la XAC (Xarxa Agrometeorològica de Catalunya). Els resultats obtenguts durant tres anys mostren una domini del règim d'humitat ústic (SSS, 2006), o xèric en aquells anys més secs. En la modelització de règims d'humitat i temperatura del sòl, s'utilitzaren els models de simulació NSM "Newhall simulation model" (Newhall, 1976) i JSM "Jarauta simulation model" (Jarauta 1989). NSM (Newhall,1976) tendeix a sobre estimar el règim d'humitat del sòl, però JSM (Jarauta, 1989) simula correctament el règim d'humitat del sòl (SSS, 2006) de la conca, funcionant millor en condicions intermitges d'humitat del sòl. Ambdós models simulen correctament el règim de temperatura dels sòls. Predomina un règim de temperatura mèsic-tèrmic, amb tendència a tèrmic els anys secs. A petita escala la profunditat del sòl, pendent, pedregositat i una alta porositat del sòl són factores que varien el règim d'humitat del sòl. La informació de sòl i clima, complementada mitjançant SIG, va permetre l'obtenció de mapes de règim d'humitat del sòl de la conca, a escala 1:50000, els quals permeten establir mediante simució els règims d'humitat del sòl en diferents escenaris de canvis meteorològics. El model TOPLATS ha sigut utilitzat en l'estimació de l'humitat del sòl en diferents usos del sòl. Aquest model fou calibrat amb les equacions del filtre Kalman estès (EKF), que deriven de la minimització del quadrat de la diferència entre els valors reals i els estimats (Goegebeur & Pauwels, 2007). Aquesta metodologia interrelaciona correctament els valors de pluja, humitat del sòl, escolament i infiltració, essent els valors d'humitat els que més s'aproximen als reals. Els resultats mostren que aquest filtre és una eina útil per estimar el volum d'aigua del sòl emmagatzemada en conques a escala puntual, assegurant una aplicació correcta del model hidrològic. Per la modelització del comportament de l'humitat del sòl i diferents components del balanç hídric s'utilitzà el modelo TOPLATS (Famiglietti & Wood, 1994). El model de simulació TOPLATS permite simulà acceptablement el comportament de l'humitat del sòl. Els resultats de infiltració, escolament, intercepció, evapotranspiració de referència i temperatura del sòl són correctes. Les diferències existents entre valors simulats i observats són: l'humitat del sòl no sobrepassa el 5%, la infiltració fluctua entre 4% i 15%, la diferència entre els valors reals i simulats d'evapotranspiració, depèn de l'estació de l'any, essent 1mm a l'hivern i 2.7 mm a l'estiu. La temperatura varia entre 0.01°C i 3.5°C. El model calibrat prediu amb precisió el comportament de les diferents components del balanç hídric. Respecte als valors mesurats d'aigua de drenatge correspon al 11-41 % de la pluja total. Respecte al balanç d'aigua en el sòl (&#916;SW), els valors són negatius durant cert període de l'any, arribant a valors crítics els mesos secs. La recuperació de humitat del sòl durant la resta de mesos succeeix de manera parcial. A la part mitja de la conca, alguns mesos els valors d'humitat del sòl s'acosten a condicions de punt de marchites (ecosistema submediterrani). A la part alta de la conca el sòl conserva humitat (ecosistema subalpí). Els valors de cabal trobats corresponen a aportacions per escolament el cuals són molt baixos. La majoria de les sortides es deuen a evapotranspiració, intercepció, infiltració i drenatge (en ordre de importància).

[es] El principal objetivo de esta investigación es estudiar la dinámica hidrológica de una cuenca Mediterránea afectada por los cambios de uso del suelo, mediante el monitoreo del suelo y el agua superficial. Dicho objetivo se ha abordado a partir de la medición de componentes del balance hídrico para diferentes tipos de cobertura y suelo, considerando regimenes de humedad y temperatura de transición. Este estudio se ha realizado en la cuenca de la Ribera Salada (Prepirineo meridional Catalán, NE España) de 222.5 km2, con un intervalo altitudinal de 420 a 2385 m y predominio de pendientes entre 12 - 25 % y 25 - 50 %. El sustrato consiste en conglomerados calcáreos masivos, calcilutitas y limos. La precipitación anual es de 507 y 763 mm. Los suelos són poco profundos, calcáreos y pedregosos, siendo en su mayoría Inceptisols (Typic Calciusteps, Typic Haploustepts) y Entisols (Typic Ustifluvents, Typic Udorthortents). En las partes altas de la cuenca los suelos son más húmedos, debido al aumento de la precipitación, allí ocurren procesos de descarbonatación del suelo. Predomina el uso forestal, con ecosistemas de ribera, subalpinos y vegetación submediterránea. Algunas áreas se dedican al cultivo de patatas, cereal y pastos. Una de las características más importantes de esta cuenca es los importantes cambios de uso del suelo sufridos en los últimos 50 años, debido al abandono de las masías y cultivos tradicionales. Se seleccionaron ocho sitios de muestreo, considerando las siguientes coberturas: Quercus ilex, bosque de ribera, Pinus sylvestris, pastos, cultivo (cereal-patata) y Pinus uncinata. A partir del año 1997 hasta 2005, se han venido monitoreando el contenido de humedad del suelo, escorrentía y caudales. Desde 2004 se vienen tomando datos drenaje. Las variables meteorológicas se miden la estación Lladurs perteneciente a la XAC (Xarxa Agrometeorológica de Cataluña). Los resultados obtenidos par un period de tres años muestran una predominancia del regimen de humedad ústico (SSS, 2006), o xérico en los años más secos. Se utilizaron los modelos de simulación NSM "Newhall simulation model" (Newhall, 1976) y JSM "Jarauta simulation model" (Jarauta 1989) en la modelización de regimenes de humedad y temperatura del suelo. NSM (Newhall,1976) tiende a sobre estimar el régimen de humedad del suelo. Por contra, JSM (Jarauta, 1989) simula de forma correcta el régimen de humedad del suelo (SSS, 2006) presente en la cuenca, funcionando mejor bajo condiciones medias de humedad del suelo. Ambos modelos simulan de forma correcta el régimen de temperatura de los suelos. Predomina un régimen de temperatura mésico-térmico, con tendencia a térmico para los años secos. A pequeña escala la profundidad del suelo, pendiente, pedregosidad y alta porosidad del suelo son factores que hacen variar el régimen de humedad del suelo. La información de suelo y clima, complementada mediante SIG, permitió obtener mapas de régimen de humedad del suelo para la cuenca, a una escala 1:50000, los cuales permiten establecer mediante simulación los regimenes de humedad en el suelo bajo diferentes escenarios de cambios meteorológicos. El modelo TOPLATS ha sido utilizado en la estimación de la humedad en el suelo para diferentes usos del suelo. Este modelo fue calibrado con las ecuaciones del filtro Kalman extendido (EKF), que se derivan de la minimización del cuadrado de la diferencia entre los valores reales y los estimados (Goegebeur & Pauwels, 2007). Esta metodología interrelaciona correctamente los valores de lluvia, humedad en el suelo, escorrentía y infiltración, siendo los valores de humedad los mas ajustados a los valores reales. Los resultados muestran que este filtro es una herramienta para estimar el volumen de agua en el suelo almacenada en las cuencas a escala puntual, asegurando una aplicación correcta del modelo hidrológico. Para la modelización del comportamiento de la humedad del suelo y los diferentes componentes del balance hídrico se utilizó el modelo TOPLATS (Famiglietti & Wood, 1994). El modelo de simulación TOPLATS permite simular aceptablemente el comportamiento de la humedad del suelo. Los resultados para infiltración, escorrentía, intercepción, evapotranspiración de referencia y temperatura del suelo son correctos. Las diferencias existentes entre valores simulados y observados son: la humedad del suelo no sobrepasa el 5%, la infiltración fluctúa entre 4% y 15%, la diferencia entre los valores reales y simulados de evapotranspiración, depende de la estación del año, siendo 1mm en invierno y 2.7 mm en verano, la temperatura varia entre 0.01 °C y 3.5°C. El modelo calibrado predice con precisión el comportamiento de las diferentes componentes del balance hídrico. Respecto a los valores medidos para agua de drenaje corresponde al 11-41 % de la lluvia total. Respecto al balance de agua en el suelo (&#916;SW), los valores son negativos para un corto periodo del año, alcanzando valores críticos en meses secos. La recuperación de humedad del suelo para el resto de los meses ocurre de manera parcial. En la parte media de la cuenca, para algunos meses los valores de humedad del suelo son cercanos a condiciones de punto de marchites permanente (ecosistema submediterráneo). En la parte alta de la cuenca el suelo conserva condiciones intermedias de humedad (ecosistema subalpino). Los valores de caudal encontrados corresponden a los aportes por escorrentía, los cuales son muy bajos. La mayor parte de las salidas ocurren por evapotranspiración, intercepción, infiltración y drenaje (en orden de importancia).