[ca] La implementació d'un sistema de Parks and rides connectats amb els centres urbans és una de les solucions aportades al flux constant de vehicles privats que entren a les ciutats diàriament. Tanmateix, la seva implantació a gran escala requereix un estudi precís que tingui en compte el màxim nombre de variables, analitzant així el seu comportament i l'afectació al model de mobilitat de la ciutat estudiada. Aquest projecte proposa un model analític que parametritza una xarxa d'autobusos que connecta una malla de pàrquings situats a les perifèries amb el centre urbà. A més, es té en compte l'afectació de la seva implementació a les característiques de la xarxa d'autobusos ja existent dins de la ciutat. Per consegüent, el projecte introdueix el concepte de superposició per tal de definir les condicions d'interrelació entre xarxes que haurà de tenir el model resultant. Per tal motiu, s'ha analitzat l'afectació dels paràmetres principals, obtenint l'escenari òptim tenint en compte la convivència dels diferents modes de transport. A més, també s'introdueix una modificació de la formulació que permet l'eliminació de subàrees de la perifèria segons la geografia de l'espai estudiat, obrint la porta a adaptar les xarxes als escenaris reals i tenir en compte les característiques que limiten el territori (per exemple, mar, muntanyes, etc.). En una segona etapa, el es valida el model proposat aplicant-lo a la ciutat de Barcelona, comprovant la transcendència de la interrelació entre les xarxes analitzades i observant els diferents escenaris proposats. La contribució d'aquest projecte a l'àmbit dels transports és, retornant a l'estudi dels models bidimensionals amb demandes homogènies, l'anàlisi de la interacció de dues xarxes diferents d'autobusos en un mateix espai. Així, s'aporta la base de la formulació que parametritza xarxes superposades, adaptada, en aquest cas, al problema de la implementació d'una malla de P+R.

[es] La implementación de un sistema de Park and ride (P+R) conectados con los centros urbanos es una de las soluciones aportadas al flujo constante de vehículos privados que entran en las ciudades a diario. Sin embargo, su implantación a gran escala requiere un estudio preciso que tenga en cuenta el máximo número de variables, que analice así su comportamiento y el efecto en el modelo de movilidad de la ciudad estudiada. Este proyecto propone un modelo analítico que parametriza una red de autobuses que conecta una malla de párquines situados en las periferias con el centro urbano. Además, teniendo en cuenta el efecto de su implementación en las características de la red de autobuses ya existente dentro de la ciudad. Por consiguiente, el proyecto introduce el concepto de superposición para definir las condiciones de interrelación entre redes que tendrá que tener el modelo resultante. Por tal motivo, se ha analizado la afectación de los parámetros principales, obteniendo el escenario óptimo y teniendo en cuenta la convivencia de los distintos modos de transporte. Además, también se introduce una modificación de la formulación que permite la eliminación de subáreas de la periferia según la geografía del espacio estudiado, abriendo la puerta a adaptar las redes de transporte a los escenarios reales y tener en cuenta las características que limitan el territorio (por ejemplo, mar, montañas, etc). Finalmente, se valida el modelo propuesto aplicándolo a la ciudad de Barcelona, comprobando la trascendencia de la interrelación entre las redes analizadas y observando los diferentes escenarios propuestos. La contribución de este proyecto al ámbito de los transportes es, volviendo al estudio de los modelos bidimensionales con demandas homogéneas, el análisis de la interacción de dos redes diferentes de autobuses en un mismo espacio. Así, se aporta la base de la formulación que parametriza redes superpuestas, adaptada en este caso al problema de la implementación de una malla de P+R