[ca] Els clubs esportius sense ànim de lucre han esdevingut un actor important a la societat actual. La seva activitat, centrada en el foment i promoció de l'esport, va més enllà de la pràctica esportiva i aporta nombrosos beneficis físics, psíquics i socials. La participació de personal voluntari en les activitats dels clubs ha estat un element clau per a fer possibles els objectius socials de les entitats. L'existència d'aquesta figura no professional ha permès als clubs oferir una àmplia varietat de serveis sense incrementar les depeses en personal i facilitar així l'accés a l'esport a tothom. No obstant això, les estructures organitzatives dels clubs són cada cop més complexes i, mica en mica s'estan professionalitzant per tal de poder ser més competitives i diferenciar-se de la resta, fet que també s'ha traduït en una regulació més àmplia i estricta de l'activitat esportiva, amb l'aparició de titulacions acadèmiques, col·legis professionals, registres oficials, etc. L'evolució cap a la professionalització ha comportat, però, el sorgiment de conflictes més propis de l'àmbit laboral i la conseqüent intervenció de l'Administració Pública per tal de garantir el compliment de la normativa legal vigent. Avui en dia, la situació dels monitors i monitores dels clubs esportius és controvertida, ja que, tot i que existeix un marc legal que regula el voluntariat i les relacions laborals, la pràctica de "l'amateurisme marró" és un fenomen habitual a moltes entitats. Així mateix, en aquells casos en què s'aposta obertament per la contractació del personal, s'observa una manca de concreció sobre quin és el marc regulador aplicable més adequat. A partir de l'anàlisi normativa i jurisprudencial es definiran les diferents opcions que els clubs tenen a la seva disposició pel que fa a la relació que mantenen amb el personal tècnic. Posteriorment, amb l'ajuda del treball de camp, es definirà la situació actual i les alternatives que s'han proposat per tal d'oferir unes expectatives de futur viables a totes les parts implicades en aquesta problemàtica.

[en] Non-profit sports clubs have become an important player in today's society. Their activity, focused on the promotion and encouragement of sport, goes beyond the practice of sport and provides numerous physical, psychological and social benefits. The participation of volunteers in the clubs' activities has been a key element in making their social objectives possible. The existence of this non-professional figure has allowed the clubs to offer a wide variety of services at an affordable cost its members, and consequently, guaranteeing and facilitating access to sports to everyone. However, the organizational structures of the clubs are increasingly becoming more complex and professional in order to be more competitive and differentiate themselves from the concurrence, a fact that has also resulted in a broader and stricter regulation of sporting activity, with the appearance of academic qualifications, professional associations, official registers, etc. The evolution towards professionalization has aroused conflicts more typical from the work environment and resulting intervention of the Public Administration to guarantee the compliance of the legal regulations in force. Nowadays, the situation of the technical staff in sports clubs is controversial. Although there is a legal framework that regulates volunteering and labour relations, the practice of "brown amateurism" is a common phenomenon in many entities. Likewise, in those cases in which there is a strong commitment to hiring the personnel, it's not clearly specified what the most appropriate applicable regulatory framework is. Based on a normative and jurisprudential analysis, this work will define the different options that clubs have regarding their relationship with the technical staff. Subsequently, with the field work carried out, we will define the current situation and the alternatives that have been proposed in order to offer viable future prospects for all parties involved in this problem.