[ca] Objectiu: Comparar l'efecte de l'aplicació d'una solució a base d'àcid monosilícic i una a base de silicat de potassi en el cultiu d'arròs. Metodologia: Es va seleccionar una parcel·la destinada a la producció d'arròs (var. Bomba) i es van delimitar tres tractaments: - Tractament A: Àcid Monosilícic - Tractament B: Silicat de Potassi - Tractament C: Testimoni Les aplicacions de les solucions es van fer de manera idèntica: tres aplicacions foliars, en els moments de filloleig, encanyat i gra lletós, a dosificació de 2L/ha a través d'un dron. Es van fer tres repeticions, i cada tractament es va aplicar en una superfície de 495m2. Quatre dies abans de la collita es van agafar quatre mostres de planta de cada tractament (36 mostres totals). Els paràmetres estudiats van ser aquests: Pes fresc de la planta, pes fres de la palla, pes fresc de les espigues, nombre d'espigues/m2, nombre de grans/espiga, pes dels grans. Resultats: El tractament d'Àcid monosilícic presenta un nombre d'espigues significativament superior als altres dos tractaments (P<0,05). Només es van observar diferències significatives entre les aplicacions de silicat de potassi i el testimoni en el pes fresc de les espigues. En la resta de paràmetres estudiats no hi ha diferències significatives. (P<0,05). No es van poder observar diferències significatives en el pes dels grans entre cap dels tres tractaments (P<0,05). En tots els paràmetres on el tractament A és diferent al B ha mostrat valors superiors sempre: (més pes fresc de planta, més pes fresc espiga, més nombre d'espigues) Conclusions: Es conclou que l'Àcid monosilícic és el tractament que causa més efectes en el cultiu degut a la seva millor assimilació. L'aplicació d'àcid monosilícic és més eficient que la del silicat de potassi i permet augmenta el rendiment del cultiu a través d'un augment en el nombre d'espigues.

[es] Objetivo: Comparar el efecto de la aplicación de una solución a base de ácido monosilícic y una a base de silicato de potasio en el cultivo de arroz. Metodología: Se seleccionó una parcela destinada a la producción de arroz (var. Bomba) y se delimitaron tres tratamientos: - Tratamiento A: Ácido Monosilícic al 24% - Tratamiento B: Silicato de Potasio - Tratamiento C: Testigo Las aplicaciones de las soluciones se hicieron de manera idéntica: tres aplicaciones foliares, en los momentos de ahijado, entablillado y grano lechoso, a dosificación de 2L / ha a través de un dron. Se hicieron tres repeticiones, y cada tratamiento se aplicó en una superficie de 495m2. Cuatro días antes de la cosecha se tomaron cuatro muestras de planta de cada tratamiento (36 muestras totales). Los parámetros estudiados fueron los siguientes: Peso fresco de la planta, peso fresco de la paja, peso fresco de las espigas, número de espigas / m2, número de granos / espiga, peso de los granos. Resultados: El tratamiento de Ácido monosilícic presenta un número de espigas significativamente superior a los otros dos tratamientos (P <0,05). Sólo se observaron diferencias significativas entre las aplicaciones de silicato de potasio y el testigo en el peso fresco de las espigas. En el resto de parámetros estudiados no hay diferencias significativas. (P <0,05). No se pudieron observar diferencias significativas en el peso de los grandes entre ninguno de los tres tratamientos (P <0,05). En todos los parèmetres donde el tratamiento A es diferente al B mostró valores superiores siempre: (más peso fresco de planta, más peso fresco espiga, más número de espigas) Conclusiones: Se concluye que el Ácido monosilícic es el tratamiento que causa más efectos en el cultivo debido a su mejor asimilación. La aplicación de ácido monosilícic es más eficiente que la del silicato de potasio y permite aumenta el rendimiento del cultivo a través de un aumento en el número de espigas.