[ca] El fenomen del senglar urbà és una de les conseqüències més recents de l'augment generalitzat de les poblacions de senglar (Sus scrofa) que s'ha produït a tot el món durant les darreres dècades. L'habituació del senglar al context urbà i el seu aprofitament dels recursos antropogènics ha conduït a la seva presència habitual en zones periurbanes de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB). En aquesta nova situació, no tan sols els senglars canvien la seva actitud cap a les persones en perdre la por a la presència humana; els processos d'habituació o sensibilització envers la presència del senglar dins l'entorn urbà també es produeixen en el costat humà. En quant a la "habituació recíproca", que descrivim per primera vegada, els ciutadans es familiaritzen amb la presència del senglar degut a un increment d'experiències positives amb el suid, la qual cosa genera una menor percepció del conflicte i una major acceptació de la seva presència en l'entorn urbà. Per contra, els conflictes poden causar percepcions negatives reduint la tolerància expressada per altres ciutadans envers la presència d'aquests animals -sensibilització-. En conseqüència, la gestió del conflicte entre humans i senglars (HWBC, per les seves sigles en anglès –"Human-Wild Boar Conflict") dins l'escenari urbà s'enfronta a reptes específics derivats de processos sociològics. En particular, una part important de la població urbana considera que la seguretat pública no és prou important o no es troba prou amenaçada per tal d'acceptar un control letal, defensant doncs la convivència amb el senglar en l'entorn urbà. Atès que el posicionament de la ciutadania (habituada o sensibilitzada) pot complicar o facilitar les mesures de gestió, analitzem aquells factors humans que impulsen aquestes actituds per tal d'ajustar millor la gestió de la població del senglar al context cultural i socioecològic actual. Vam realitzar qüestionaris cara a cara als transeünts de Barcelona al llarg del gradient natural-urbà, agrupant les variables de resposta per tal de valorar les característiques ciutadanes i urbanes, així com les experiències viscudes pels ciutadans, les emocions i els coneixements de cultura popular relacionats amb el senglar. Vam utilitzar un enfocament de partició recursiva (a través d'arbres de regressió) i Anàlisi de Components Principals (PCA) per tal d'explorar la relació entre la percepció del HWBC, l'acceptació de les mesures de gestió, les característiques dels ciutadans, les experiències viscudes i els posicionaments expressats envers la presència de senglars dins l'àrea urbana. A més, plantegem la hipòtesi que l'entorn urbà és perjudicial per a la salut i el benestar dels senglars: la qual cosa, de confirmar-se, seria un millor argument per tal d'aconseguir un consens amb aquella proporció ciutadana que actualment defensa la coexistència per sobre de la necessitat d'allunyar al senglar de l'ecosistema urbà. Per avaluar l'efecte del procés de sinurbització sobre la salut i el benestar dels senglars, revisem els resultats observats en necròpsia de 845 senglars caçats (no urbans) o capturats i sacrificats (urbans) amb finalitats de gestió a l'AMB, classificant les lesions no atribuïbles al mètode de captura mitjançant una puntuació de gravetat entre 1 (menys greu) fins a 3. Finalment, encara que la necessitat d'aplicar mesures de gestió és evident, el ventall de possibilitats és reduït i el control (letal) de la població resulta ser l'única opció rendible en la majoria dels casos.

[es] El fenómeno del jabalí urbano es una de las consecuencias más recientes del aumento generalizado de las poblaciones de jabalí (Sus scrofa) que se ha producido en todo el mundo durante las últimas décadas. La habituación del jabalí al contexto urbano y a los recursos antropogénicos ha conducido a su presencia habitual en la zona periurbana al Área Metropolitana de Barcelona (AMB). En esta situación, no sólo los jabalíes cambian su actitud hacia las personas al perder el miedo a la presencia humana; muchas personas llegan experimentar procesos de habituación o sensibilización hacia la presencia del jabalí en el entorno urbano. En cuanto a la "habituación recíproca", que describimos por primera vez, los ciudadanos se familiarizan con la presencia del jabalí debido al incremento de encuentros sin incidencias, lo que provoca una menor percepción del conflicto y una mayor aceptación de su presencia en el entorno urbano. Por el contrario, los conflictos pueden causar percepciones negativas y reducir la tolerancia de otros ciudadanos hacia estos animales -sensibilización-. En consecuencia, la gestión del conflicto entre humanos y jabalíes (HWBC, por sus siglas en inglés -"Human-Wild Boar Conflict"-) en el escenario urbano se enfrenta a retos específicos derivados de procesos sociológicos. En particular, una parte importante de la población urbana considera que la seguridad pública no es lo suficientemente importante o no está suficientemente amenazada como para aceptar un control letal, defendiendo la convivencia con el jabalí en el entorno urbano. Dado que el posicionamiento de la ciudadanía (habituada o sensibilizada) complica o facilita las medidas de gestión, analizamos aquellos factores humanos que impulsan estas actitudes para ajustar mejor la gestión de la población de jabalí al actual contexto cultural y socioecológico. Realizamos cuestionarios cara a cara a los transeúntes de Barcelona a lo largo del gradiente natural-urbano, agrupando las variables respuesta con el fin de puntuar las características ciudadanas y urbanas, así como las experiencias pasadas de los ciudadanos, las emociones y los conocimientos de cultura popular relacionados con el jabalí. Se utilizó un enfoque de partición recursiva (a través de árboles de regresión) y Análisis de Componentes Principales (PCA) para explorar la relación entre la percepción del HWBC, la aceptación de las medidas de gestión, la caracterización ciudadana, así como también su experiencia y posicionamiento hacia la presencia de jabalíes en el área urbana. Además, planteamos la hipótesis de que el entorno urbano es perjudicial para la salud y el bienestar de los jabalíes: lo que, de confirmarse, sería un mejor argumento para lograr un consenso con la parte de la ciudadanía que defiende la convivencia con el jabalí sobre la necesidad de alejarlo del ecosistema urbano. Para evaluar el efecto del proceso de sinurbización sobre la salud y el bienestar de los jabalíes, revisamos los hallazgos de necropsia de 845 jabalíes cazados o capturados y sacrificados (urbanos) con fines de gestión en el AMB, clasificando las lesiones no atribuibles al método de captura en función de su gravedad en una escala entre 1 (menos grave) a 3. Por último, aunque la necesidad de aplicar medidas de gestión es evidente, el abanico de posibilidades es reducido y el control (letal) de la población es la única opción rentable en la mayoría de los casos.