[ca] Aquesta investigació versa sobre la necessitat de plena '"instauració d'existència" de les persones sense llar en tant que a subjectes de drets. Es parteix de la hipòtesi que aquestes persones estan mancades del ple reconeixement i senten negada la seva existència per part de l'Estat, com es constata per la violència a què estan sotmeses històricament i permanent. Des d'aquesta perspectiva, s'han investigat els mecanismes que dificulten o impedeixen que les persones sense llar esdevinguin subjectes de drets. Per a això, es van utilitzar teories d'Étienne Souriau, David Lapoujade, Peter Pál Pelbart i d'altres; a les quals es van afegir dades primàries i secundàries que van ser recopilades i operacionalitzades paral·lelament. Pel que fa a les estratègies metodològiques, es van realitzar investigacions de camp, en la modalitat d''investigació participant', amb observació directa orientada, recol·lecció i anàlisi de dades d'informes públics i legislacions, l'aplicació de qüestionaris semiestructurats, entrevistes orientades, conversa i debats, així com anàlisi de contingut a partir de la recopilació d'històries de vida. Per aconseguir una millor comprensió sobre les possibilitats i les dificultats per accedir als seus drets per part de la població sense llar, es va utilitzar com a recurs metodològic també l'estudi de la bibliografia rellevant i la seva metaanàlisi. Durant la pandèmia de Covid-19, es va consultar diversos actors estratègics involucrats amb l'accés als drets de la població sense llar. Tècnicament, el tema d'aquest estudi pertany a la Filosofia del Dret i el foment del respecte dels Drets Humans. Així, les anàlisis realitzades en aquesta investigació han tingut com a finalitat veure el dret no només com una llei sinó també com un fenomen humà i cultural. Perquè aquesta comprensió fos possible, s'ha fet servir la macrofilosofia per ordenar tota aquesta amalgama de visions, crítiques i perspectives. Al final de la investigació es va confirmar la hipòtesi que les persones sense llar estudiades han vist vulnerats els seus drets per part de la societat i de l'Estat, cosa que implica la negació de la seva existència plena com a subjectes de dret. A més, han sorgit reflexions crítiques posteriors en el sentit de qüestionar si aquesta violació de dret per part de l'Estat només representa la negació de l'existència en tant que subjectes de drets o implica, també, la negació d'altres formes d'existència.

[es] Esta investigación versa sobre la necesidad de 'instauración de existencia' de las personas sin hogar en tanto que sujetos de derechos. Se parte de la hipótesis de que esas personas están faltadas de pleno reconocimiento y sienten negada su existencia por parte del Estado, como se constata por la violencia a la que están sometidas histórica y permanentemente. Desde esa perspectiva, se han investigado los mecanismos que dificultan o impiden que las personas sin hogar existan como sujetos de derechos. Para ello, se utilizaron teorías de Étienne Souriau, David Lapoujade, Peter Pál Pelbart y de otros; a los que se sumaron datos primarios y secundarios que fueron recopilados y operacionalizados paralelamente. En relación a las estrategias metodológicas, se realizaron investigaciones de campo, en la modalidad de 'investigación participante', con observación directa orientada, recolección y análisis de datos de informes públicos y legislaciones, la aplicación de cuestionarios semiestructurados, entrevistas orientadas, conversación y debates, así como análisis de contenido a partir de la recopilación de historias de vida. Para lograr una mejor comprensión sobre las posibilidades y dificultades para acceder a sus derechos por parte de la población sin hogar, se utilizó como recurso metodológico también el estudio de la bibliografía relevante y su metaanálisis. Durante la pandemia de covid-19, se consultaron varios actores estratégicos involucrados con el acceso a los derechos de la población sin hogar. Técnicamente, el tema de este estudio pertenece a la Filosofía del Derecho y el respeto de los Derechos Humanos. Así, los análisis realizados en esta investigación han tenido como finalidad ver el derecho no sólo como una regla sino también como un fenómeno humano y cultural. Para que esta comprensión fuera posible, se ha utilizado la macrofilosofía para ordenar toda esa amalgama de visiones, críticas y perspectivas. Al final de la investigación se confirmó la hipótesis de que las personas sin hogar estudiadas han visto vulnerados sus derechos por parte de la sociedad y del Estado, lo cual implica la negación de su existencia plena en tanto que sujetos de derecho. Además, han surgido reflexiones críticas posteriores en el sentido de cuestionar si esta violación de derecho por parte del Estado representa sólo la negación de la existencia en tanto que sujetos de derechos o implica, también, la negación de otras formas de existencia.