BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La forma espacial de la injustícia social es fa palesa en els diversos recorreguts urbans per les grans metròpolis. Mitjançant imatges de lloc negatives que tendeixen a associar tipus de llocs (barris, escoles, carrers, places) amb tipus de gent, es criminalitza als grups subalterns i als espais que habiten i transiten, construïts com a alteritats demonitzades i menyspreades que habiten en els imaginaris socials de les diverses ciutats de l'orbe. Aquesta estigmatització recau més fortament sobre els joves que resideixen en les perifèries populars, la qual cosa contribueix a reproduir la desigualtat i el control social a través del temor, el rebuig i el menyspreu, i afecta profundament la seva experiència urbana i les seves relacions amb diverses institucions i espais (la policia, l'escola, el barri, el carrer, el treball). En aquest article analitzem la (in)justícia espacial a partir de les experiències quotidianes i els recorreguts urbans de joves residents en una colònia popular fortament estigmatitzada de la perifèria oriental de la Ciutat de Mèxic. Reinterpretem les nostres recerques etnogràfiques prèvies en clau de (in)justícia espacial, articulant l'anàlisi sobre joventuts populars, perifèries i inclinacions locals, amb el paper central i actiu de l'espai en l'estructuració i reproducció de les desigualtats urbanes.

[es] La forma espacial de la injusticia social se hace patente en los diversos recorridos urbanos por las grandes metrópolis. Mediante imágenes de lugar negativas que tienden a asociar tipos de lugares (barrios, escuelas, calles, plazas) con tipos de gente, se criminaliza a los grupos subalternos y a los espacios que habitan y transitan, construidos como otredades demonizadas y despreciadas que habitan en los imaginarios sociales de las diversas ciudades de la orbe. Esta estigmatización recae más fuertemente sobre los jóvenes que residen en las periferias populares, lo que contribuye a reproducir la desigualdad y el control social a través del temor, el rechazo y el desprecio, y afecta profundamente su experiencia urbana y sus relaciones con diversas instituciones y espacios (la policía, la escuela, el barrio, la calle, el trabajo). En este artículo analizamos la (in)justicia espacial a partir de las experiencias cotidianas y recorridos urbanos de jóvenes residentes en una colonia popular fuertemente estigmatizada de la periferia oriente de la Ciudad de México. Reinterpretamos nuestras investigaciones etnográficas previas en clave de (in)justicia espacial, &nbsp;articulando el análisis sobre juventudes populares, periferias y apegos locales, con el papel central y activo del espacio en la estructuración y reproducción de las desigualdades urbanas.
[ca] La millora competencial és en l'actualitat el gran eix vertebrador de la formació que, juntament amb l'adquisició de coneixements, contribueix al correcte exercici professional dels graduats. A partir d'una experiència duta a terme en el grau d'Estadística UB-UPC, es mostra de quina manera l'adquisició de competències transversals i una actitud proactiva cap a l'estudi reverteixen en una millora del rendiment acadèmic. No obstant, no totes les competències treballades tenen repercussió en la nota final de l'estudiant. Això ha d'alertar al docent de la necessitat de transmetre-les millor i de dissenyar estratègies d'avaluació que les contemplin.

[es] La mejora competencial es en la actualidad el gran eje vertebrador de la formación que, junto con la adquisición de conocimientos, contribuye al correcto desempeño profesional de los graduados. A partir de una experiencia llevada a cabo en el grado de Estadística UB-UPC, se muestra de qué modo la adquisición de competencias transversales y una actitud proactiva hacia el estudio revierten en una mejora del rendimiento académico. Sin embargo, no todas las competencias trabajadas tienen repercusión en la nota final del estudiante. Ello debe alertar al docente de la necesidad de transmitirlas mejor y de diseñar estrategias de evaluación que las contemplen.
[ca] Les proves paramètriques són un tipus de proves de significació estadística que quantifiquen l'associació o independència entre una variable quantitativa i una categòrica. Les proves paramètriques són exigents amb certs requisits previs per a la seva aplicació: la distribució Normal de la variable quantitativa en els grups que es comparen, l'homogeneïtat de variàncies en les poblacions de les quals procedeixen els grups i una n mostral no inferior a 30. El seu no compliment comporta la necessitat de recórrer a proves estadístiques no paramètriques. Les proves paramètriques es classifiquen en dos: prova t (per a una mostra o per a dues mostres relacionades o independents) i prova ANOVA (per a més de dues mostres independents).

[es] Las pruebas paramétricas son un tipo de pruebas de significación estadística que cuantifican la asociación o independencia entre una variable cuantitativa y una categórica. Las pruebas paramétricas son exigentes con ciertos requisitos previos para su aplicación: la distribución Normal de la variable cuantitativa en los grupos que se comparan, la homogeneidad de varianzas en las poblaciones de las que proceden los grupos y una n muestral no inferior a 30. Su no cumplimiento conlleva la necesidad de recurrir a pruebas estadísticas no paramétricas. Las pruebas paramétricas se clasifican en dos: prueba t (para una muestra o para dos muestras relacionadas o independientes) y prueba ANOVA (para más de dos muestras independientes).
[ca] La missió diplomàtica de Don Pedro Ronquillo a Varsòvia amb motiu de l'elecció de Joan Sobieski com a rei de Polònia el 1674 El 1674 Don Pedro Ronquillo va viatjar a Polònia per participar en l'elecció reial. Aquesta missió va coincidir amb un moment clau a Europa, ja que l'elecció d'un rei hostil a la casa d'Àustria podia alterar el desenvolupament de la guerra francoholandesa. En aquest treball analitzarem el paper de la diplomàcia hispana durant la votació, la seva actuació des de diferents corts i la relació entre Madrid i Joan Sobieski durant els primers anys del seu regnat.

[es] En 1674 don Pedro Ronquillo viajó a Polonia para participar en la elección real. Esta misión coincidió con un momento clave en Europa, dado que la proclamación de un rey hostil a la Casa de Austria podía alterar el desarrollo de la guerra franco-holandesa. En este trabajo analizamos el papel de la diplomacia hispana durante la votación, su actuación desde diferentes cortes y la relación de Juan III Sobieski con Madrid a lo largo de los primeros años de su reinado.
[ca] A partir de la feina de documentació d'un possible espai radiofònic sobre la paraula divertimento, es mostra el procés d'elaboració del microespai "Parlant de música", de Catalunya Música (en antena entre 2016 i 2021). Es repassen també els recursos en línia disponibles en l'àmbit lingüisticomusical i com han evolucionat en els últims anys.

[es] A partir del trabajo de documentación de un posible espacio radiofónico sobre la palabra divertimento, se muestra el proceso de elaboración de "Parlant de música", un microespacio de la emisora Catalunya Música en antena de 2016 a 2021. Se repasan también los recursos en línea disponibles en catalán y cómo han evolucionado en los últimos años.
[ca] L'objectiu d'aquest article és, d'una banda, presentar els arguments que han estat exposats per demostrar que l'ús de tasques pedagògiques pot promoure l'aprenentatge i l'adquisició de llengües i, d'altra banda, revisar com, des del camp de l'adquisició de llengües, s'han utilitzat les tasques pedagògiques com a objecte d'estudi. A l'article, en primer lloc, es defineix el concepte de tasca, tot distingint entre tasques reals i tasques pedagògiques. A continuació, es presenten alguns dels arguments que s'esgrimeixen per considerar les tasques com a eines facilitadores de l'aprenentatge. Finalment, s'hi apunten dues línies de recerca: una d'interactiva i una de cognitiva, que, en l'actualitat, intenten aportar proves sobre com determinats dissenys de tasques pedagògiques poden facilitar l'aprenentatge de llengües.

[es] El objetivo de este artículo es, por un lado, presentar los argumentos que han sido expuestos para demostrar que el uso de tareas pedagógicas puede promover el aprendizaje y la adquisición de lenguas y, por otro lado, revisar cómo, desde el campo de la adquisición de lenguas, se han utilizado las tareas pedagógicas como objeto de estudio. En el artículo, en primer lugar, se define el concepto de tarea, distinguiendo entre tareas reales y tareas pedagógicas. A continuación, se presentan algunos de los argumentos que se esgrimen para considerar las tareas facilitadoras del aprendizaje. Finalmente, en el artículo se apuntan dos líneas de búsqueda, una interactiva y una cognitiva, que, en la actualidad, intentan aportar pruebas sobre cómo determinados diseños de tareas pedagógicas pueden facilitar el aprendizaje de lenguas.
[ca] Parteixo de la meva experiència biogràfica relacionada amb les vivències en un petit poble envoltat de natura, de la relació especial amb la meva àvia materna, sempre disposada a escoltar-me, les portes obertes de la meva casa familiar, l'acollida de la meva mare a les dones que s'acostaven a conversar amb ella, que han guiat la meva comprensió i apropament a les dones que pateixen la violència dels homes. La complicitat i els sabers compartits a Tamaia, viure sense violència, els ensenyaments rebuts en diferents disciplines i la confiança de tantes dones han donat mesura a la paciència, l'escolta, l'amor i la disposició a acollir el sentir del cos i de l'ànima com eina terapèutica imprescindible en la reparació del dany causat per la desmesura en donar. Les genealogies i els ensenyaments de dones amb què he compartit la meva experiència m'han nodrit i acompanyat en la tasca de promoure accions polítiques encaminades a viure vides lliures de violència masclista.

[es] Parto de mi experiencia biográfica relacionada con las vivencias en un pequeño pueblo rodeado de naturaleza, de la relación especial con mi abuela materna, siempre dispuesta a escucharme, las puertas abiertas de mi casa familiar, la acogida de mi madre a las mujeres que se acercaban a conversar con ella, que han guiado mi comprensión y acercamiento hacia las mujeres que sufren la violencia de los hombres. La complicidad y los saberes compartidos en Tamaia, viure sense violència, las enseñanzas recibidas en diferentes disciplinas y la confianza de tantas mujeres han dado medida a la paciencia, la escucha, el amor y la disposición a acoger el sentir del cuerpo y el alma como herramienta terapéutica imprescindible en la reparación del daño causado por la desmesura en el dar. Las genealogías y las enseñanzas de mujeres con las que he compartido mi experiencia me han nutrido y acompañado en la tarea de promover acciones políticas encaminadas a vivir vidas libres de violencia machista.
[ca] L'etapa de transició que comprèn des de l'inici del darrer any d'educació secundària fins a la conclusió del primer any a la universitat és un període especialment rellevant en la vida de l'estudiant. L'objectiu d'aquesta investigació és indagar en aquest procés per conèixer les variables que influeixen en la intenció d'abandonament d'aquells estudiants que després d'un breu període de temps des del seu ingrés a la titulació, es plantegen abandonar la universitat. Per fer això, hem implementat un qüestionari dissenyat ad hoc, respost per una mostra de 316 estudiants dels Graus de Psicologia, Logopèdia, Mestre en Educació Infantil i Mestre en Educació Primària. Els resultats indiquen que les variables que diferencien aquells alumnes que es plantegen abandonar la titulació i els que no, són: l'elecció de carrera per vocació, cursar la titulació escollida com a primera opció, la satisfacció amb la titulació, la utilitat percebuda dels estudis i l'interès pels continguts de les assignatures. El coneixement en aquest àmbit permet, entre d'altres, la millora dels processos d'orientació acadèmica i l'increment de la satisfacció en l'elecció dels estudis.

[es] La etapa de transición que comprende desde el inicio del último año de educación secundaria hasta la conclusión del primer año en la universidad es un periodo especialmente relevante en la vida del estudiante. El objetivo de la presente investigación es indagar en este proceso para conocer las variables que influyen en la intención de abandono de aquellos estudiantes que tras un breve periodo transcurrido desde su ingreso en la titulación, se plantean abandonar la universidad. Para ello, hemos implementado un cuestionario diseñado ad hoc, respondido por una muestra de 316 estudiantes de los Grados de Psicología, Logopedia, Maestro en Educación Infantil y Maestro en Educación Primaria. Los resultados indican que las variables que diferencian aquellos alumnos que se plantean abandonar la titulación de los que no, son: la elección de carrera por vocación, cursar la titulación elegida como primera opción, la satisfacción con la titulación, la utilidad percibida de los estudios y el interés por los contenidos de las asignaturas. El conocimiento en este ámbito permite, entre otros, la mejora de los procesos de orientación académica y el incremento de la satisfacción en la elección de los estudios.
[ca] Les Xarxes d'Aprenentatge i Servei (RAyS) es basen en ecosistemes d'enllaços fraterns que permeten ampliar la mirada cap a un horitzó vinculat a fer i fer créixer amb altres. Busquen situar l'aprenentatge servei als seus països, ampliar la massa crítica interessada en la temàtica, incrementar la formació d'educadors i incidir en la política pública. Aquest article descriu com liderar i gestionar RAyS i quines percepcions tenen actors rellevants globalment sobre l'estat de situació i els desafiaments del treball en xarxa. Això es basa en dos Mapetjos Globals sobre AyS com a font d'informació, rellevats mitjançant qüestionaris i entrevistes a més de 1300 actors a nivell local, regional i mundial. Les RAyS sostenen una trama complexa d'actors que traccionen col·laborativament i en la diversitat. Són estratègies d'acció i també una manera de ser, fer i estar al món. Són comunitats que aprenen de manera col·laborativa i una manera de generar entramats de capital social que ofereixen contenció, suport i potencial de creixement.

[es] Las Redes de Aprendizaje y Servicio (RAyS) se basan en ecosistemas de vínculos fraternos que permiten ampliar la mirada hacia un horizonte vinculado al hacer y hacer crecer con otros. Buscan instalar el aprendizaje-servicio en sus países, ampliar la masa crítica interesada en la temática, incrementar la formación de educadores, así como incidir en la política pública. Este artículo describe cómo liderar y gestionar RAyS y qué percepciones tienen actores relevantes a nivel global acerca del estado de situación y los desafíos del trabajo en red. Ello se basa en dos Mapeos Globales sobre AyS como fuente de información, los cuales se relevaron mediante cuestionarios y entrevistas a más de 1300 actores a nivel local, regional y mundial. Las RAyS sostienen una trama compleja de actores que traccionan colaborativamente y en la diversidad. Son estrategias de acción y también una forma de ser, hacer y estar en el mundo. Son comunidades que aprenden de modo colaborativo y un modo de generar entramados de capital social que ofrecen contención, apoyo y potencial de crecimiento.
[ca] Chicas muertas (2014) tracta sobre la investigació de tres assassinats de dones que van tenir lloc als anys vuitanta a Argentina i que, en el seu moment, van quedar impunes. La veu narrativa reconstrueix aquestes històries individuals i visibilitza com aquestes morts van ser un problema de matriu col·lectiu, quan encara la caràtula de femicidi no existia ni per la Llei argentina ni pels mitjans de comunicació. Aquesta obra està catalogada com a no-ficció; no obstant, conté tots els elements necessaris per ser llegida des de la òptica del neopolicial contemporani ja que, tal i com anticipa el seu títol, tot en ella té a veure amb violència, dones víctimes i una narradora — investigadora— a la recerca de respostes i de la justícia que l'Estat no ha sabut proveir. A la vegada, és un relat travessat per marques de suspens i tensió constant que l'apropen a l'estètica del policial.

[es] Chicas muertas (2014) trata sobre la investigación de tres asesinatos de mujeres ocurridos en los años ochenta en Argentina y que, en su momento, quedaron impunes. La voz narrativa reconstruye estas historias individuales y visibiliza cómo estas muertes fueron un problema de matriz colectivo, cuando todavía la carátula de "femicidio" no existía ni para la ley argentina ni para los medios de comunicación. Esta obra es catalogada como no-ficción; sin embargo, posee todos los elementos necesarios para ser leída desde la óptica del neopolicial contemporáneo, ya que, como su título anticipa, todo tiene que ver con violencia, mujeres víctimas y una narradora—investigadora— en busca de respuestas y de justicia que el Estado no ha sabido proporcionar. A la vez, es un relato atravesado por marcas de suspenso y tensión constante que lo acercan a la estética del policial.
[ca] Aquest article presenta una investigació basada en disseny participatiu que va tenir com a objectiu crear un model de cocreació al currículum en entorns d'aprenentatge millorats per tecnologia (TELE) en educació terciària, específicament per codissenyar l'avaluació entre professors i estudiants. Aquesta investigació qualitativa va seguir quatre fases dividides en cinc etapes amb dos cicles iteratius de disseny i redisseny. En conseqüència, es va fer servir un enfocament de mètodes mixtos per recopilar les dades: revisió sistemàtica de la literatura, entrevistes semiestructurades i enquestes a estudiants. Com a resultat, el model destaca i distingeix quatre dimensions diferents: caracterització, cocreació, reflexió i tecnologia. Les tres dimensions inicials es representen en ordre cronològic, mentre que la quarta dimensió és present en totes les etapes precedents. A més, descrivim com la tecnologia és present en tot el procés de cocreació, delineant clarament el seu paper en cada dimensió. En conclusió, aquest model amplia la base de la cocreació a la literatura curricular i proporciona eines perquè els professionals innovin en els seus contextos acadèmics, permetent la participació dels estudiants en el propi viatge d'aprenentatge a través de la cocreació. És necessari fer més investigacions en aquest camp, per la qual cosa pretenem aplicar aquesta recerca a altres camps d'estudi i nivells, contextos i situacions educatives.

[es] Este artículo presenta una investigación basada en diseño participativo que tuvo como objetivo crear un modelo de cocreación en el currículo en entornos de aprendizaje mejorados por tecnología (TELE) en educación terciaria, específicamente para codiseñar la evaluación entre profesores y estudiantes. Esta investigación cualitativa siguió cuatro fases divididas en cinco etapas con dos ciclos iterativos de diseño y rediseño. En consecuencia, se utilizó un enfoque de métodos mixtos para recopilar los datos: revisión sistemática de la literatura, entrevistas semiestructuradas y encuestas a estudiantes. Como resultado, el modelo destaca y distingue cuatro dimensiones diferentes: caracterización, cocreación, reflexión y tecnología. Las tres dimensiones iniciales se representan en orden cronológico, mientras que la cuarta dimensión está presente en todas las etapas precedentes. Además, describimos cómo la tecnología está presente en todo el proceso de cocreación, delineando claramente su papel en cada dimensión. En conclusión, este modelo amplía la base de la cocreación en la literatura curricular y proporciona herramientas para que los profesionales innoven en sus contextos académicos, permitiendo la participación de los estudiantes en su propio viaje de aprendizaje a través de la cocreación. Es necesario realizar más investigaciones en este campo, por lo que pretendemos aplicar esta investigación a otros campos de estudio y niveles, contextos y situaciones educativas.
[ca] La situació internacional postpandèmica exigeix una revisió holística en l'Antropocè sobre el concepte de salut pública. Es presenta una investigació interdisciplinària (des de l'antropologia històrica) sobre el seu origen mateix en els llatzerets, entesos com a espais de contenció epidèmica alhora que de confinament i excepcionalitat. Després d'una aproximació narrativa a la noció de llatzeret, es proposa una mirada genealògica de les primeres iniciatives "salubristes" a la República de Venècia (segles XIV i XV), amb la construcció del primer llatzeret com a precursor paradigmàtic en la gestió cívico-republicana de la salut poblacional. A continuació, s'aborda, des d'una perspectiva interseccional, la condició essencialment ambigua dels llatzeret (com a interregne entre l'autodefensa i la discriminació), prenent com a estudis de cas el llatzeret mediterrani de Maó i certs enclavaments colonials (segles XVIII a XX), per la seva importància històrica que es demostrarà; concloent finalment amb l'exigència normativa de transitar d'un concepte de salut pública (des del de salut cívica) cap al de salut global. És a dir, es tractarà de partir de l'antecedent de "salut cívica" (en el cas venecià) per mostrar la seva arborització històrica en el de salut pública (segle XIX) i el de salut global en l'actualitat.

[es] La situación internacional pospandémica demanda una revisión holística en el Antropoceno sobre el concepto de salud pública. Se presenta una investigación interdisciplinar (desde la antropología histórica) sobre su origen mismo en los lazaretos, entendidos como espacios de contención epidémica a la par que de confinamiento y excepcionalidad. Tras una aproximación narrativa a la noción de "lazareto", se plantea una mirada genealógica de las pioneras iniciativas salubristas en la República de Venecia (XIV y XV), con la construcción del primer lazareto y como precursor paradigmático en la gestión cívico-republicana de la salud poblacional. Seguidamente se aborda, con una perspectiva interseccional, la condición esencialmente ambigua de los lazaretos (como interregno entre la autodefensa y la discriminación), tomando como estudios de caso el lazareto mediterráneo de Maó y ciertos enclaves coloniales (XVIII a XX); concluyéndose al fin la exigencia normativa de transitar de un concepto de salud pública (desde el de salud cívica) al de salud global, en la línea del One-Health.
[ca] Paraules que neixen i transformen és l'obra amb la qual Santamaría ens reconcilia amb dos àmbits així mateix divergents entre si pel que fa a l'ús dels neologismes, l'idioma en el seu ús real i el defensat pels sectors acadèmics normatius més puristes.

[es] Palabras que nacen y transforman es la obra con la que Santamaría nos reconcilia con dos ámbitos asimismo divergentes entre sí en lo que respecta al uso de los neologismos, el idioma en su uso real y el defendido por los sectores académicos normativos más puristas.