[ca] Des dels anys setanta, el moviment de dones italianes va promoure el naixement d'arxius, biblioteques i centres culturals. Gràcies a aquesta presència es va començar a documentar la història dels feminismes juntament amb la promoció i circulació de la història de les dones, donant suport a aquest camp d'investigació. En les següents dècades, l'activitat i presència d'aquestes organitzacions es va estendrecada vegada més, i algunes d'elles van aprofundir en la seva institucionalització. La disponibilitat de documents va augmentar també gràcies a la recopilació de noves fonts, com entrevistes, ja fos a través de les donacions d'arxius personals o bé col·leccions de documents individuals, grupals i d'organitzacions formals o informals, construint arxius físics i virtuals. Aquest procés ha estat acompanyat de molts canvis en el camp de la investigació, que també involucren preguntes d'investigació. A Itàlia, com en altres llocs, la història de la dona i els estudis de gènere coexisteixen, obrint-se a noves qüestions metodològiques. A més, els diferents punts de vista en la investigació, i particularment en la història dels feminismes, estan plasmatsen dues i fins i tot tres generacions d'acadèmics. En aquesta contribució donaré compte d'alguns aspectes de la relació entre generacions, investigacions i arxius en els darrers vint anys, utilitzant alguns exemples de la producció en el camp de la història dels feminismes italians: quines preguntes metodològiques i innovacions historiogràfiques han introduït, quines preguntes van fer als arxius i com van respondre els propis arxius.

[es] Desde los años setenta, el movimiento de mujeres italianas promovió el nacimiento de archivos, bibliotecas y centros culturales. Gracias a esta presencia, se comenzó a documentar la historia de los feminismos junto con la promoción y circulación de la historia de las mujeres, brindando apoyo a este campo de investigación. En las siguientes décadas, la actividad y presencia de estas organizaciones se extendió cada vez más, y algunas de ellas profundizaron en su institucionalización. La disponibilidad de documentos aumentó también gracias a la recopilación de nuevas fuentes, como entrevistas, ya fuera a través de las donaciones de archivos personales o bien colecciones de documentos individuales, grupales y de organizaciones formales o informales, construyendo archivos físicos y virtuales. Este proceso ha estado acompañado de muchos cambios en el campo de la investigación, que también involucran preguntas de investigación. En Italia, como en otros lugares, la historia de la mujer y los estudios de género coexisten, abriéndose a nuevas cuestiones metodológicas. Además, los diferentes puntos de vista en la investigación, y particularmente en la historia de los feminismos, están plasmados en dos y hasta tres generaciones de académicos. En esta contribución trazaré algunos aspectos de la relación entre generaciones, investigaciones y archivos en los últimos veinte años, utilizando algunos ejemplos de la producción en el campo de la historia de los feminismos italianos: qué preguntas metodológicas e innovaciones historiográficas han introducido, qué preguntas se hicieron a los archivos y cómo respondieron los propios archivos.