[ca] Fer-se gran és un procés natural i inevitable de l'ésser humà. Envellir implica, generalment, tornar-se dependent per a les activitats bàsiques del dia a dia, fet que suposa la necessitat d'ajuda externa i de certes cures i atencions. La literatura emprada per a la redacció d'aquest treball ens mostra que a Espanya la població és gran i depenent, i a causa de l'organització actual de la família, l'atenció a la gent gran a casa ja no és la primera opció. Davant aquesta situació, les residències geriàtriques semblen la millor alternativa, però és cert això realment? Les idees errònies que hi ha sobre la gent gran, l'edatisme, el grau de dependència, les condicions laborals dels treballadors del sector, etc., són factors de risc per a la persona gran a l'hora de ser víctima de violència institucional, és a dir, de rebre maltractaments en el recurs en què resideix. Aquest tipus de violència és una realitat que es dóna de moltes maneres diferents a través d'accions negligents normalitzades per tothom. I, malgrat les normatives existents a nivell internacional i nacional, els drets de la gent gran segueixen sent vulnerats, provocant que l'atenció que reben a les residències no sigui de qualitat i posant en risc la seva dignitat. Aquestes situacions gravíssimes continuaran existint si no hi ha canvis en el model de les residències espanyoles, si no es pren aquesta qüestió com a prioritat als centres i si no està entre les funcions dels professionals de l'àmbit fer-hi front. El Treball social pot tenir un paper clau en tot això intervenint amb el suport en processos de sensibilització, liderant formacions, promovent l'envelliment actiu i redactant i elaborant protocols de bones practiques.

[es] Hacerse mayor es un proceso natural e inevitable del ser humano. Envejecer implica, generalmente, tornarse dependiente para las actividades básicas del día a día, lo que supone la necesidad de ayuda externa y de ciertos cuidados y atenciones. La literatura usada para la redacción de este trabajo, nos muestra que en España la población es mayor y dependiente y debido a la organización actual de la familia, la atención a los mayores en casa ya no es la primera opción. Ante esta situación, las residencias geriátricas parecen la mejor alternativa, pero ¿es esto cierto realmente? Las ideas erróneas que existen sobre las personas mayores, el edadismo, el grado de dependencia, las condiciones laborales de los trabajadores del sector, etc., son factores de riesgo para la persona mayor a la hora de ser víctima de violencia institucional, es decir, de recibir malos tratos en el recurso en el que reside. Este tipo de violencia es una realidad que se da de muchas formas diferentes a través de acciones negligentes normalizadas por todos. Y, a pesar de las normativas existentes a nivel internacional y nacional, los derechos de las personas mayores siguen siendo vulnerados, provocando que la atención que reciben en las residencias no sea de calidad y poniendo en riesgo su dignidad. Estas gravísimas situaciones seguirán existiendo si no hay cambios en el modelo de las residencias españolas, si no se toma esta cuestión como prioridad en los centros y si no está entre las funciones de los profesionales del ámbito hacerle frente. El Trabajo Social puede tener un papel clave en todo esto interviniendo con su apoyo en procesos de sensibilización, liderando formaciones, promoviendo el envejecimiento activo y redactando y elaborando protocolos de buenas prácticas.