BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Les tecnologies d'impressió 3D són un mètode de fabricació que dia a dia creixen amb gran velocitat i millors garanties. Amb la necessitat de fabricar peces de complexa geometria, tecnologies com el torn o la fresadora han restat obsoletes en molts àmbits de l'enginyeria. Aquesta necessitat dona peu a enginyers de tot el món a buscar noves solucions i nous processos de fabricació. Entre aquests es troba la impressió 3D. Aquest projecte es focalitzarà en l'optimització del disseny d'una impressora 3D categoria cartesiana de tipus CORE XY. Donat que actualment aquest sistema estructural supera notablement les prestacions de qualitat de les seves anàlogues adversàries, he decidit fer una pas més enllà realitzant una reducció d'índex entre volum màquina/volum d'impressió.

[es] Las tecnologías de impresión 3D son un método de fabricación que día a día crecen con mayor velocidad y mejores garantías. Bajo la necesidad de fabricar piezas de compleja geometría, tecnologías como el torno o la fresa han quedado obsoletas en muchos campos de la ingeniería. Dicha necesidad da pie a ingenieros de todo el mundo a buscar nuevas soluciones y nuevos métodos de fabricación. Entre ellos se encuentra la impresión 3D. Este proyecto se centrará en la optimización del diseño de una impresora 3D categoría cartesiana de tipo CORE XY. Dado que actualmente este sistema estructural supera con creces las prestaciones de calidad de sus análogas adversarias, he decidido dar un paso más allá y realizar una reducción del índice de volumen máquina/volumen de impresión.
[ca] Les tecnologies quàntiques obren les portes a espectaculars aplicacions, a la vegada que plantegen nombrosos reptes científics. La promesa de comunicacions intrínsecament segures depèn de la nostra capacitat d'implementar xarxes quàntiques. No obstant això, el soroll en els canals de comunicació quàntics imposa un límit ambdós el rang i la fidelitat de l'enllaç. Per superar aquestes dificultats, s'han proposat diversos possibles dissenys de repetidor quàntic, per aconseguir l'objectiu de transmetre flying qubits (single photons) al llarg de grans distàncies. La meta d'aquest projecte és avançar cap a la implementació d'una memòria quàntica completament funcional, un element clau per a qualsevol esquema de repetidor quàntic. Per a això, s'ha utilitzat una cel·la de vapor de rubidi, el qual utilitza el procés conegut com electromagnetically induced transparency per realitzar l'emmagatzematge de llum que, en aquest cas, prové d'un quantum dot. Es tracta d'un treball innovador ja que mai s'ha dut a terme tal experiment utilitzant llum d'un quantum dot i tal tipus de memòria quàntica. La realització d'aquests objectius ha implicat la millora de l'eficiència de transmissió (del 5% al ??14%) utilitzant nombrosos passos, alhora que la recerca i caracterització d'una mostra adequada. Aquesta memòria presenta els nombrosos èxits que s'han aconseguit, els quals situen la implementació pràctica d'un repetidor quàntic al nostre abast.

[es] Las tecnologías cuánticas abren las puertas a espectaculares aplicaciones, al mismo tiempo que plantean numerosos retos científicos. La promesa de comunicaciones intrínsecamente seguras depende de nuestra capacidad de implementar redes cuánticas. Sin embargo, el ruido en los canales de comunicación cuánticos impone un límite a ambos el rango y la fidelidad del enlace. Para superar estas dificultades, se han propuesto varios posibles diseños de repetidor cuántico, para conseguir el objetivo de transmitir flying qubits (single photons) a lo largo de grandes distancias. La meta de este proyecto es avanzar hacia la implementación de una memoria cuántica completamente funcional, un elemento clave para cualquier esquema de repetidor cuántico. Para ello, se ha utilizado una celda de vapor de rubidio, el cual utiliza el proceso conocido como electromagnetically induced transparency para realizar el almacenamiento de luz que, en este caso, proviene de un quantum dot. Se trata de un trabajo innovador ya que nunca se ha llevado a cabo tal experimento utilizando luz de un quantum dot y tal tipo de memoria cuántica. La realización de estos objetivos ha implicado la mejora de la eficiencia de transmisión (del 5% al 14%) utilizando numerosos pasos, a la vez que la búsqueda y caracterización de una muestra adecuada. Esta memoria presenta los numerosos logros que se han alcanzado, los cuales sitúan la implementación práctica de un repetidor cuántico a nuestro alcance.
[ca] Aquest projecte implementa un sistema d'adquisició de dades utilitzant sensors d'infraroig per avaluar l'eficàcia a l'hora de mesurar l'entropia d'elements resistius en un circuit mitjançant la transmissió de calor per radiació, a diferència d'altres sensors que es basen en la transmissió de calor per conducció. Mitjançant un microcontrolador Arduino UNO, es realitza el muntatge d'un sistema de mesura de temperatura emprant diversos sensors d'infraroig per comprendre el funcionament, les capacitats i limitacions de cadascun d'ells. Un cop realitzat el muntatge dels diferents sensors, el sistema final s'encarrega d'obtenir les mesures de temperatura a partir de diferents tipus de resistències depenent del sensor a utilitzar. Aquestes mesures s'obtenen variant tant la potència que circula pels resistors amb la fi de sobreescalfar-les així com la distància entre aquestes i els sensors, per després analitzar el seu comportament i extreure els valors tant de calor com de potència i entropia. Després són comparats aquests resultats amb el valors obtinguts a partir d'un termòmetre digital de contacte, que serveixen com a valors de referència per analitzar la precisió dels resultats obtinguts amb els sensors. Per últim, s'han inclòs diverses propostes de millora i ampliacions enfocades a implementar-se en futurs treballs .

[es] Este proyecto implementa un sistema de adquisición de datos empleando sensores de infrarrojo para evaluar la eficacia a la hora de medir la entropía en elementos resistivos en un circuito mediante la transmisión de calor por radiación, a diferencia de otros sensores basados en la transmisión de calor mediante conducción. Mediante un microcontrolador Arduino UNO, se realiza el montaje de un sistema de medición de temperatura utilizando diferentes sensores de infrarrojos para comprender el funcionamiento, capacidades i limitaciones de cada uno de ellos. Una vez realizado el montaje de los diferentes sensores, el sistema final se encarga de obtener las medidas de temperatura a partir de diferentes tipos de resistencias dependiendo del sensor a utilizar. Estas medidas se obtienen variando tanto la potencia que circula por las resistencias con el fin de sobrecalentarlas, así como la distancia entre estas i los sensores, para después analizar su comportamiento y extraer los valores tanto de calor como de potencia y entropía. Después son comparados estos resultados con los valores obtenidos a partir de un termómetro digital de contacto, que sirven como valores de referencia para analizar la precisión de los resultados obtenidos con los sensores. Para finalizar, se han incluido diferentes propuestas de mejora y ampliaciones enfocadas a implementarse en futuros trabajos.
[ca] Aquest document aborda de manera exhaustiva la petjada de carboni a Oxperta, una empresa dedicada al transport d'enviaments urgents, la comercialització d'energies i a la intermediació financera. L'objectiu principal del treball és desenvolupar una comprensió profunda de les emissions de CO2, derivades de les operacions de l'empresa i proposar estratègies de reducció per contribuir a la sostenibilitat ambiental. Davant les necessitats dels clients de missatgeria urgent d'obtenir informes de les emissions produïdes en els serveis contractats amb la companyia, es desenvolupa també una calculadora d'emissions en funció de la tipologia d'enviaments de cada client. La quantificació d'emissions, s'ha realitzat gràcies a un treball d'investigació dins de la companyia, recopilant dades de tota activitat que pugui ser susceptible d'emissió de diòxid de carboni. En base als coneixements adquirits en el sector del transport al llarg de les pràctiques vinculades a la universitat i la quantificació d'emissions esmentada, s'ha creat una calculadora que segons la quantitat i tipus d'enviaments en relació amb les emissions produïdes pels mateixos, permet així l'emissió d'informes per la cartera de clients. Derivat de les dades calculades, s'han proposat estratègies per reduir l'impacte de l'empresa en el medi ambient, tenint com a referència els objectius establerts per la Unió Europea de cara a les properes dècades.

[es] Este documento aborda de manera exhaustiva la temática de la huella de carbono en Oxperta, una empresa dedicada al transporte de envíos urgentes, la comercialización de energías y la intermediación financiera. El objetivo principal del trabajo es desarrollar una comprensión profunda de las emisiones de CO2 derivadas de las operaciones de la empresa y proponer estrategias de reducción para contribuir a la sostenibilidad ambiental. Ante la necesidad de los clientes de mensajería urgente de obtener informes sobre las emisiones producidas en los servicios contratados con la empresa, también se desarrolla una calculadora de emisiones en función de la tipología de envíos de cada cliente. La cuantificación de emisiones se ha realizado gracias a un trabajo de investigación dentro de la empresa, recopilando datos de toda actividad que pueda ser susceptible de emisiones de dióxido de carbono. En base en los conocimientos adquiridos en el sector del transporte a lo largo de las prácticas vinculadas a la universidad y la cuantificación de emisiones mencionada, se ha creado una calculadora que permite relacionar la cantidad y tipo de envíos con las emisiones producidas por estos, permitiendo así la emisión de informes para la cartera de clientes. Derivado de los datos calculados, se han propuesto estrategias para reducir el impacto de la empresa en el medio ambiente, teniendo como referencia los objetivos establecidos por la Unión Europea de cara a las próximas décadas.
[ca] Suposem que tenim una xarxa P2P formada per n usuaris connectats a Internet, els quals editen col·laborativament arxius que comparteixen i els fan públics tan aviat siguin aquests finalitzats. Per a aquest últim propòsit, hi ha un servidor extern independent als membres del grup. Aquest servidor fa públics els documents i les seves respectives signatures digitals per tal de provar l'autoria dels documents. També certifica l'origen de les claus publiques associades a un grup. L'algoritme de signatura grupal d'un document ha de complir amb els següents requisits: 1. Un nombre "t" qualsevol dels "n" membres del grup actua en representació de tots els membres del grup i col·laborativament crea una signatura grupal per un arxiu donat. Si un nombre menor a "t" usuaris signa el document, aquesta firma no tindrà validesa. 2. Qualsevol usuari pot verificar la validesa de la signatura grupal inclosa en un document. Del procés de verificació no inferir la identitat dels que van signar digitalment el document. 3. La signatura grupal inclosa en un document ha de tenir un "trap-door" que només és conegut per un ens extern i ha de permetre conèixer la identitat dels membres que van signar el document. S'assumeix que tal ens extern manté en secret la informació de trap-door i lliura la identitat dels creadors d'una signatura sota circumstàncies especials. Per exemple, si la informació és conflictiva (per exemple, constitueix un delicte) es pot alliberar el seu origen sota una ordre judicial.

[es] Supongamos que tenemos una red P2P formada por n usuarios conectados a la Internet, los cuales editan colaborativamente archivos que comparten y los hacen públicos tan pronto sean estos finalizados. Para este último propósito, hay un servidor externo independiente a los miembros del grupo. Este servidor hace públicos los documentos y sus respectivas firmas digitales con el fin de probar la autoría de los documentos. También certifica el origen de las claves publicas asociadas a un grupo. El algoritmo de firma grupal de un documento debe cumplir con los siguientes requisitos: 1. Un número "t" cualquiera de los "n" miembros del grupo actúa en representación de todos los miembros del grupo y colaborativamente crea una firma grupal para un archivo dado. Si un número menor a "t" usuarios firma el documento, esta firma no tendrá validez. 2. Cualquier usuario puede verificar la validez de la firma grupal incluida en un documento. Del proceso de verificación no debe inferirse la identidad de quienes firmaron digitalmente el documento. 3. La firma grupal incluida en un documento debe poseer un "trap-door" que solo es conocido por un ente externo y debe permitirle conocer la identidad de los miembros que firmaron el documento. Se asume que tal ente externo mantiene en secreto la información de trap-door y entrega la identidad de los creadores de una firma bajo circunstancias especiales. Por ejemplo, si la información es conflictiva (por ejemplo, constituye un delito) se puede liberar su origen bajo una orden judicial.
[ca] Els carburaments cimentats i els cermets s'han convertit en opcions preferents per a les eines de tall perquè ofereixen una combinació única de propietats: la duresa de les ceràmiques i la tenacitat dels metalls. Aquesta barreja única els proporciona una duresa excepcional sense sacrificar la tenacitat tan necessària. Aquest estudi se centra en l'interès creixent de la indústria per reduir la dependència del cobalt a causa de preocupacions econòmiques i mediambientals. En lloc del cobalt, s'exploren les propietats de mostres que utilitzen níquel com a lligant metàl·lic, en diverses proporcions i mitjançant diferents processos, per veure com canvien les propietats a nivell microscòpic. Aquestes proves es van dur a terme en una varietat de mostres lligades amb níquel als laboratoris de la Universitat Politècnica de Catalunya al campus Diagonal-Besòs.

[es] Los carburos cementados y los cermets se han convertido en opciones preferentes para las herramientas de corte porque ofrecen una combinación única de propiedades: la dureza de las cerámicas y la tenacidad de los metales. Esta mezcla única les proporciona una dureza excepcional sin sacrificar la tenacidad tan necesaria. Este estudio se centra en el interés creciente de la industria por reducir la dependencia del cobalto debido a preocupaciones económicas y ambientales. En lugar del cobalto, se exploran las propiedades de muestras que utilizan níquel como aglutinante metálico, en diversas proporciones y mediante diferentes procesos, para ver cómo cambian las propiedades a nivel microscópico. Estas pruebas se llevaron a cabo en una variedad de muestras ligadas con níquel en los laboratorios de la Universidad Politécnica de Cataluña en el campus Diagonal-Besòs.
[ca] L'ús de pigments goniocromàtics, els quals tenen un aspecte de lluminositat i color diferent depenent dels angles d'il•luminació i d'observació, està augmentant ràpidament en una àmplia gamma d'indústries. Per respondre a les necessitats de les empreses en relació amb el control dels processos de fabricació i controls de qualitat dels productes acabats, s'han desenvolupat alguns gonioespectrofotòmetres comercials. Aquests instruments permeten realitzar mesures espectrals i del color utilitzant diverses geometries. En aquest treball es presenta un nou sistema goniomètric d'imatges espectrals basat en LEDs, que permet la realització d'aquest tipus de mesures, però amb una alta resolució espacial a causa de que s'utilitza un sensor d'imatges. Inclou 19 grups de LEDs amb longituds d'ona que van des de 368 fins 748 nm, com a font lluminosa, i una càmera CCD amb sensibilitat a la radiació electromagnètica visible i ultraviolada. En una primera fase s'han fet comparacions espectrals i colorimètriques, en geometries estandarditzades, entre el sistema proposat i els gonioespectrofotòmetres comercials BYK-Mac ® i X-Rite MA98®. Els resultats de les mesures en tres mostres amb pigments sòlids, metàl•lics i perlats, han mostrat la utilitat del sistema.

[es] El uso de pigmentos goniocromáticos, que tienen un aspecto de luminosidad y color diferente, dependiendo de los ángulos de iluminación y de observación, está aumentando rápidamente en una amplia gama de industrias. Para responder a las necesidades de las empresas en relación con el control de los procesos de fabricación y controles de calidad de los productos acabados, se han desarrollado algunos gonioespectrofotómetros comerciales. Estos instrumentos permiten realizar mediciones espectrales y del color utilizando varias geometrías. En este trabajo se presenta un nuevo sistema goniométrico de imágenes espectrales basado en LEDs, que permite la realización de tales mediciones, pero con una alta resolución espacial debido a que se utiliza un sensor de imágenes. Incluye 19 grupos de LEDs con longitudes de onda que van desde 368 hasta 748 nm, como fuente luminosa, y una cámara CCD con sensibilidad a la radiación electromagnética visible y ultravioleta. En una primera fase se han hecho comparaciones espectrales y colorimétricas, en geometrías estandarizadas, entre el sistema propuesto y los gonioespectrofotómetros comerciales BYK-Mac® y X-Rite MA98®. Los resultados de las mediciones en tres muestras con pigmentos sólidos, metálicos y perlados, han mostrado la utilidad del sistema.
[ca] En aquest article s'explica la pràctica contemporània del viatge amb avió que conceptualitza als aeroports com mobilitats tècnico-socials. Analitzant ambdues des de la noció de l'espai plantejada per Michael de Certeau i la noció de no-lloc de Marc Augé, s'argumenta que la naturalesa supermoderna del viatge aeri ha generat una crisi de forma que s'ha incorporat a l'arquitectura i el modus operandi dels aeroports contemporanis. Els aeroports tenen necessariament un sentit físic i tangible, en canvi s'acoblen fortament en lo transitori, la mobilitat i l'expectació, que porten a "l'espai" a consideracions antropològiques extremes sense precedents. En aquest article s'analitzen tres tensions inherents a la pràctica contemporània del viatge aeri, que el presenten com un fenomen simbiòtic: expectació/aïllament, fluïdesa/control, intimitat/comunalista. S'explora la presència i la interacció d'aquestes tensions en la planificació de l'espai (expectació), tecnològica (fluïdesa) i física (intimitat) del recentment acabat edifici Terminal 3 de l'Aeroport Internacional de Beijing.

[es] En este artículo, se explora la práctica contemporánea del viaje en avión que conceptualiza a los aeropuertos como movilidades técnico-sociales. Analizando ambos desde la noción de "espacio" planteada por Michel de Certeau, y la noción de "no-lugar" de Marc Augé, se argumenta que la naturaleza supermoderna del viaje aéreo ha generado una crisis de forma que se ha incorporado en la arquitectura y el modus operandi de los aeropuertos contemporáneos. Los aeropuertos necesariamente tienen un sentido físico y tangible, sin embargo se acoplan fuertemente con lo transitorio, la movilidad y la expectación, que llevan "el espacio" a consideraciones antropológicas extremas sin precedentes. En este artículo se analizan tres tensiones inherentes a la práctica contemporánea del viaje aéreo, que lo presentan como un fenómeno simbiótico: expectación/aislamiento, fluidez/control, intimidad/comunalidad. Se explora la presencia e interacción de estas tensiones en la planificación del espacio (expectación), tecnológica (fluidez) y física (intimidad) del, recientemente terminado, edificio Terminal 3 del aeropuerto Internacional de Beijing.
[ca] May Sengendo és diplomada en Ciències Socials per la Universitat Makerere (Uganda), màster en polítiques socials i administració per la Universitat de Nottingham i Doctora per la Universitat d'El Cabo. May Sengendo és coordinadora regional a Àfrica de la xarxa ENERGIA i professora del Departament d'Estudis de Gènere de la Universitat de Makerere, Kampala, Uganda. També és membre de l'East Àfrica Energy Technology Development Network.

[es] May Sengendo es diplomada en Ciencias Sociales por la Universidad Makerere (Uganda), master en políticas sociales y administración por la Universidad de Nottingham y Doctora por la Universidad de El Cabo. May Sengendo es coordinadora regional en África de la red ENERGÍA y profesora del Departamento de Estudios de Género de la Universidad de Makerere, Kampala, Uganda. También es miembro de la East Africa Energy Technology Development Network.
[ca] Davant la crisi climàtica actual cal que el sector de la construcció modifiqui les seves dinàmiques per aconseguir la descarbonització de cara al 2050. És per això que, a més d'intervenir en la fase d'ús de l'edifici també cal repensar la fase de construcció, responsable d'un 30% de les emissions generades durant la vida de l'edifici. Per assolir aquest objectiu es fa una proposta en el context de la Colònia Borgonyà amb relació a la demanda dels projectes plantejats per la resta del grup del taller DT MArq+MISMeC; entenent que la metodologia utilitzada pot servir com a referent per a replicar a altres realitats. Es planteja un model de gestió de recursos alternatiu a l'actual per a la rehabilitació del parc edificat mitjançant un sistema constructiu vinculat als recursos i infraestructures disponibles al territori, reduint així les emissions associades a la construcció i facilitant-ne la traçabilitat. La proposta es centra en els elements de construcció interiors, però es podria estendre a altres elements necessaris per a la rehabilitació.

[es] Ante la crisis climática actual es necesario que el sector de la construcción modifique sus dinámicas para conseguir la descarbonización de cara a 2050. Es por ello que, además de intervenir en la fase de uso del edificio, también hay que repensar la fase de construcción, responsable de un 30% de las emisiones generadas en la vida del edificio. Para lograr este objetivo se hace una propuesta en el contexto de la Colonia Borgonyà en relación con la demanda de los proyectos planteados por el resto del grupo del taller DT MArq+MISMeC; entendiendo que la metodología utilizada puede servir como referente para replicar a otras realidades. Se plantea un modelo de gestión de recursos alternativo al actual para la rehabilitación del parque edificado mediante un sistema constructivo vinculado a los recursos e infraestructuras disponibles en el territorio, reduciendo así las emisiones asociadas a la construcción y facilitando su trazabilidad. La propuesta se centra en los elementos de construcción interiores, pero podría extenderse a otros elementos necesarios para la rehabilitación.