[ca] És un fet àmpliament reconegut que un dels principals factors que contribueixen al perfil retòric de la prosa científica és assolir la millor recepció possible del que un escriu dins de la comunitat científica. Els autors no només han de negociar el significat, sinó també persuadir els seus lectors (Allen, Qin i Lancaster, 1994; Atkinson 1996, 1999; Bazerman, 1988; Hyland, 1998, 2000). Això és potser més notable quan la posició dins de la comunitat científica és desfavorable, com és el cas de les dones científiques durant el període anglès modern tardà. (Crespo, 2012; Schiebinger, 1989, 2003). Els condicionals presenten una sèrie de funcions de caràcter interpersonal, i aquests són utilitzats per negociar el significat o per aconseguir una millor resposta del lector. Tant si es fan servir per enunciar supòsits compartits, per reduir l'abast o mitigar la força d'una afirmació, per mostrar humilitat dubtant retòricament de la pròpia formulació o subratllant la pròpia incertesa, o per expressar directament cortesia, els condicionals poden caracteritzar-se com a "recurs[os] retòric[s] per aconseguir l'acceptació de les pròpies afirmacions" (Warchal, 2010, p. 141). L'objectiu d'aquest article és analitzar l'ús dels condicionals com a recursos interpersonals i de negociació a l'obra de les científiques dels segles XVIII i XIX. Per això, es buscaran marcadors condicionals als textos escrits per dones inclosos al Coruña Corpus of English Scientific Writing (Moskowich, 2011), i els resultats s'analitzaran des d'un punt de vista funcional, destacant les formes particulars en què les científiques van utilitzar aquests dispositius a través de les disciplines i aquest període.

[en] It is widely recognised that attaining best possible reception of one's writing within the scientific community is among the main factors that contribute to the rhetorical profile of scientific prose. Authors not only have to negotiate meaning but also to persuade their peers (Allen, Qin & Lancaster, 1994; Atkinson 1996, 1999; Bazerman, 1988; Hyland, 1998, 2000). This is perhaps most remarkable when the position within the scientific community is disadvantageous, as in the case of female scientists during the Late Modern English period. (Crespo, 2012; Schiebinger, 1989, 2003). Conditionals present an array of functions of an interpersonal nature, these used to negotiate meaning or to achieve a better reader response. Whether they are used to state shared assumptions, to narrow the scope or mitigate the force of a claim, to show humility by rhetorically doubting one's own wording or underlining one's uncertainty, or to directly express politeness, conditionals can be characterised as "rhetorical device[s] for gaining acceptance for one's claims" (Warchal, 2010, p. 141). The aim of this article is to analyse the use of conditionals as interpersonal, negotiating devices in the work of female scientists in the eighteenth and nineteenth centuries. To this end, texts written by women included in the Coruña Corpus of English Scientific Writing (Moskowich, 2011) will be searched for conditional markers, and the results will be analysed from a functional point of view, highlighting the particular ways in which female scientists used these devices across disciplines and through the period.