BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La introducció de la llengua catalana a les escoles valencianes va implicar que mestres i professors haguessen de buscar materials per a impartir docència en aquesta llengua. Com va ocórrer en altres indrets, els ensenyants valencians van recórrer a la literatura popular per ensenyar llengua o continguts en català; també, però, aprofitaren el folklore valencià com una manera de canviar el model educatiu i formar individus conscients de la pròpia identitat. Així, a partir dels anys vuitanta es va produir un esclat de reculls folklòrics adreçats al públic infantil-juvenil. Aquests reculls sovint contenen pròlegs o introduccions que justifiquen la necessitat d'introduir el folklore a les aules, atès que es percep com una eina essencial per a recuperar la identitat col·lectiva. El contingut d'aquells pròlegs apunta constantment a la relació entre folklore i identitat i encara perviu en les publicacions més recents. En aquest article s'analitza aquesta mena de reculls i el context que els va fer possibles, amb el benentès que permeten explicar una part essencial de la història de la literatura popular valenciana recent.

[en] The introduction of the Catalan language into Valencian schools meant that teachers had to look for materials to teach in that language. As in other places, Valencian teachers turned to popular literature to teach the language and other subjects in Catalan; however, they also used Valencian folklore as a way to change the educational model and to create individuals aware of their own identity. Consequently, from the 1980s there was a flowering of folklore collections aimed at young audiences. These collections sometimes have prologues or introductions that explain why it is necessary to introduce folklore into the classroom, namely because it is considered an essential tool for recovering collective identity. These prologues constantly refer to the relation between folklore and identity, a relation that is still emphasised in more recent publications. The present article analyses these kinds of collection and the context that led to their production and thus seeks to explain an essential part of the recent history of popular Valencian culture.
[ca] El Tirant lo Blanc (València 1490) de Joanot Martorell representa una fita particularment remarcable dins de les diverses manifestacions de la narrativa cavalleresca europea de l'Edat Mitjana. Assumeix, en part, alguns ingredients literaris i tòpics dels vells relats artúrics i del roman courtois, però, alhora, incorpora una notable nòmina d'elements innovadors de filiació i finalitat ben diferents. La major singularitat del Tirant consisteix, precisament, en l'eficaç combinació productiva d'alguns dels trets habituals dels relats cavallerescos romànics més arquetípics i d'altres qeu se n'allunyen considerablement. En aquest treball ens centrem en l'estudi d'algunes de les característiques més paradigmàtiques de la novel·la, a través dels quals es confirma la concurrència d'estímuls creatius dispars esmentada, que es manifesta en aspectes tals com, entre d'altres, l'historicitat i la versemblança, la coherència estructural, l'humor i la ironia, la teatralitat, o la diversitat estilística i de formes d'elocució.

[en] Joanot Martorell's Tirant lo Blanc (Valencia, 1490) represents a particularly remarkable milestone in the various manifestations of the narrative of medieval chivalry. It assumes, to some degree, some of the ingredients and the c1ichés of the old tales of Arthur and the roman courtois but, at the same time, it incorporates a remarkable roster of innovative elements of diverse affiliation and purpose. The most singular element of Tirant is precisely its efficient combination of the usual characteristics of the most archetypal chivalrous stories in Romanic language and some other that are considerably more distant. In this paper we focus on the study of some of the most paradigmatic traits of the novel so that, through them, it is confirmed the existence of disparate creative stimuli as we stated above, which manifests itself in aspects such as historicity and likelihood, structural coherence, humor and irony, theatricality or a variety of styles and forms of speech.
[ca] Aquest estudi s'ocupa del marcador evidencial diu que, que no té una gran tradició escrita en català, però que s'usa oralment i és equivalent al dizque de l'espanyol o dice che de l'italià (cf. Travis 2006, Cruschina 2015, Alcázar 2018). El fet que aquest marcador siga prolífic especialment en registres orals, en els dialectes catalans i que estiga en decadència entre el jovent en dificulta l'estudi i, per això, cal buscar en diverses fonts per acostar-s'hi. Aquest article analitza els enregistraments orals del Museu de la Paraula —un arxiu etnològic amb textos orals monològics de valencians— i els primers resultats del Corpus Parlars, un corpus dialectal i col·loquial de textos orals monològics i dialògics del valencià. L'anàlisi de diu que i el conjunt de dades dels corpus mostren una construcció parcialment gramaticalitzada amb un valor evidencial reportatiu. També trobem un valor admiratiu o de sorpresa (mirativity) i certs matisos epistèmics pragmàtics. El sorgiment de diu que pot analitzar-se com un exemple de construccionalització gramatical que tendeix cap a valors més subjectius: des d'un verb per a indicar l'estil directe reportat fins al marcador evidencial reportatiu. També es documenten altres marcadors relacionats, com ara que diu que i la fórmula rutinitzada per a encetar contes això diu que era.

[en] This study deals with an Catalan evidential marker without a written tradition, but mainly an oral one: diu que ('(s)he.says.that', 'it is said that'), a Romance correlate for dizque (Spanish) or dice che (Italian) (cf. Travis 2006, Cruschina 2015, Alcázar 2018). The spoken, dialectal and, to some extent, residual nature of this marker forces us to search for different sources in order to approach it. The study focuses on the oral recordings of Museu de la Paraula [Word Museum] —an ethnological archive with monological spoken texts— will be completed with the examination of the first results of the colloquial corpus Parlars —a dialectal and informal corpus with monological and dialogical spoken texts. The analysis of diu que and the corpus data show a partially grammaticalized construction with a reportative evidential value. A mirative extension can be also found, but not a pure epistemic meaning. Also, the rise of diu que has been seen as an example of grammatical constructionalization with a tendency towards more subjective meanings, from a quotative strategy to a reportative evidential marker. Related markers such asque diu que or the conventional formula to begin tales això diu que era have been attested.
[ca] Aquest estudi proposa un escandall de traducción a l'espanyol de l'obra "menor" ['breu'] de Bernat Metge, Ovidi enamorat. Hom fa una anàlisi del contrast que s'hi estableix entre la descriptio puellae i la passió amorosa jovenívola i la serenor de l'amor madur, que ha superat el temps i les dificultats. S'hi analitza també les unitats fraseològiques de l'original en haver-les de traducir de manera que no es desvirtue la textura del llenguatge literari de l'original.

[en] This study focusses on a (draft of) translation into Spanish ot the "minor" [´short'] novel by Bernat Metge: Ovidi enamorat [Ovid in Love]. The contrast between, in one hand, the description puellae and the young love passion that it excites, and, by the other hand, the serenity of the "mature love" which has passed time and difficulties. This study analyses as well the Phraseological Units form the original when the are translated into Spanish in order to not to loose its original literary language character.
[ca] Es presenten els resultats d'una excavació arqueològica desenvolupada en una illa urbana del sector La Vila, del centre històric d'Alcoi, en la qual s'han documentat 12 immobles que presenten profundes transformacions realitzades durant el segle XIX i el començament del XX.

[en] We submit the results of an archaeological excavation developed in an urban block of flats in the section of La Vila (the Village), of the Alcoy historical city centre, in which twelve buildings have been documented thus revealing deep transformations performed during the 19th century and the beginning of the 20th century.
[ca] Els repositoris institucionals s'han convertit en el mitjà que utilitzen les universitats per preservar i difondre la literatura cientifico-tècnica i docent generada pels professionals universitaris. En aquesta comunicació es presenta el Repositori Institucional de la Universitat d'Alacant (RUA), el context en el qual ha sorgit el projecte, l'elecció d'un sistema de gestió de repositoris basat en programari lliure, les seues característiques tècniques i la seua adaptació a les necessitats de la Universitat d'Alacant. Com a conclusió es dóna compte dels resultats del projecte i del treball que està previst desenvolupar a curt i a mitjà termini.

[en] Institutional repositories have become the means used by universities for the preservation and dissemination of scientific and technical literature and teaching generated by the academia. This communication presents the Institutional Repository of the University of Alicante (RUA), the context in which emerged the project, the choice of a repositories management system based on free software, its technical characteristics and its adaptation to the needs of the University of Alicante. In conclusion, we present the results of the project and the work to be developed on the short and medium term.
[ca] El curs acadèmic 2017-2018 els alumnes del Màster en Comunicació i Mediació Cultural participaren en la creació d'un programa de ràdio en directe. En aquest programa entrevistaren molt diverses personalitats de la cultura valenciana. Per tancar el programa, l'entrevistador omplia un qüestionari del tipus "Què portaria a una illa deserta?" o "Quina és la vostra paraula favorita?". Es tracta de preguntes diferents de la resta de l'entrevista, però d'alguna manera semblen pertànyer al gènere de l'entrevista. En aquest article s'explica com un joc de sala anglés s'ha convertit en un subgènere de l'entrevista. En primer lloc, situarem l'entrevista en el mapa dels gèneres periodístics i en revisarem els orígens. A continuació, parlarem de l'evolució del qüestionari Proust i la seua aplicació en entrevistes literàries en diferents mitjans com la premsa i la televisió. A més, veurem les noves aplicacions dels qüestionaris que hem conegut al segle XXI. Pel que fa a la ràdio, presentarem la pràctica periodística d'entrevistar representants de la cultura valenciana en directe al programa de ràdio Café Gadea. Ens centrarem en qüestionaris d'inspiració proustiana realitzats en entrevistes amb els clients i en comentarem les respostes. Per concloure, indicarem les conclusions extretes d'aquest estudi i pràctica acadèmica.

[en] In the academic year 2017-2018 the students of the Master of Communication and Cultural Mediation have participated in the creation of a live radio program. In this program we have interviewed different personalities from the Valencian culture. To close the program, as is usually done, the interviewer fills in a questionnaire of the type "What would you take to a deserted island?" or "What is your favorite word?". These are different questions from the rest of the interview but somehow they seem to belong to the interview genre. This article explains how an English hall game has become a subgenre of the interview. First of all, we will situate the interview on the genre map and review its origins. Next, we will discuss the evolution of the Proust Questionnaire and its application in literary interviews in different media such as press and television. In addition, we will see the new applications of questionnaires that we have known in the 21st century. With regard to the radio, we will present the journalistic practice of interviewing representatives of the Valencian culture live on the radio program Café Gadea. We will focus on questionnaires of Proustian inspiration made in interviews with guests and comment on their answers. To conclude, we will indicate the conclusions drawn from this study and academic practice.
[ca] El present article tracta sobre l'estada a Bolulla del polifacètic artista Manuel Tomé Palomar. La narració s'inicia l'any 1929, amb el seu nomenament com a secretari de l'Ajuntament de Bolulla, modesta població situada a la comarca de la Marina, i acaba el 1949, quan es fa efectiva la seua substitució en aquell càrrec. Més enllà de la variada activitat artística duta a terme per aquest actiu guardamarenc, aquest text testimonia elements cabdals de la seua biografi a, que ens ajuden a entendre les circumstàncies vitals d'aquell durador període.

[en] This paper is about the stay in Bolulla of the versatile artist Manuel Tomé Palomar the narrative starts in 1929, with his appointment as secretary of the Bolulla City Council, a modest population located in the region of la Marina, and ends in 1949, when his replacement in that position became effective. Beyond the varied artistic activity carried out by this active artist, this text bears witness to the essential elements of his biography, which help us understand the vital circumstances of that lasting period.
[ca] Molt a sovint s'emeten afirmacions, indicacions i al·lusions als espais protegits, sense que açò supose un coneixement, tot i que siga mínim, dels aspectes formals que els sostenen. Els LIC, com a àmbit protegit, compten ja amb més d'una dècada d'història en la qual, amb prou feina, van introduint-se en el conscient planificador de les administracions com alguna cosa més que un "passiu" territorial. En el seu coneixement, i en el detallat control de les seues arrels normatives i implicacions jurídicoterritorials, està la seua evolució cap a un "actiu territorial" que fructifique en la definitiva qualificació de qualsevol àmbit municipal.

[en] There is much literature written about protected areas, and most of them lack of a profound knowledge about the formal aspects on which they are based. The SCI's, as protected areas, already have more than a decade of history in which they have been barely introduced in the planning consciousness of the local administrations as something more than a territorial "passive". In their knowledge, and detailed control of their estate policy and legal implications of land, is their evolution into a "territorial active" which results in the final qualification of all municipal level.
[ca] Aquest article recull les aportacions abocades al voltant de la literatura com a eina per construir les identitats, personals (de gènere i/o sexual) i col·lectives (i/o nacionals) en el fòrum de debat del II Simposi d'Ensenyament de la Literatura i la Llengua. A partir de la proposta de diverses preguntes bastírem ponts de conversa referents a qüestions com ara la formació del professorat en qüestions de gènere, l'explicitació o no a l'aula les diverses formes de desig sexual, el trencament dels tòpics masculí/femení, el paper cabdal de l'etnopoètica com a eina per construir la identitat nacional o la delimitació i popularització dels símbols i mites col·lectius. El text inclou també propostes de textos per a treballar a l'aula els aspectes sobre els quals reflexionem.

[en] This paper summarizes the results of one of II Conference on Literature and Language Teaching discussion forums: that about literature as a tool to define personal (gender and / or sexual) and collective (and / or national) identities. It regards questions such as teacher training in gender issues, the variety of sexual desire and its explication in the classroom, the breaking of male / female roles stereotypes and the importance of Ethnopoetics as a base to build national identity on or the delimitation and popularization of collective myths and symbols. It also includes a proposal of texts of all genres to work with the specific aspects mentioned.
[ca] En les últimes dècades els conceptes de "nació" i "identitat territorial" han patit una transformació en els àmbits polítics i acadèmics, amb un canvi de conceptes ètnic-culturals tradicionalment dominants a uns altres de caràcter políticocívic. Els primers tendeixen a definir la identitat a través d'elements objectius (llengua, història, territori, cultura, tradicions, etc.) mentre que els segons adopten un enfocament més subjectiu (bàsicament, "la voluntat de ser"). En aquest treball aprofundim en aquesta transformació en el cas de la identitat europea. Per a això, proposem un enfocament qualitatiu i evolutiu que utilitza textos promoguts per la UE (declaracions i tractats), en els quals la identitat juga un paper rellevant. Realitzem una anàlisi de contingut que selecciona aquells elements que han arribat a objectivar la identitat europea (i, com a contrast, mirem aquells elements que incideixen en la identitat dels Estats membres). Si bé identifiquem un avanç en la concepció políticocivil com a reflex de la tendència general, encara queden elements objectius d'orientació cultural en els textos del segle XXI. Això reflecteix la necessitat de presentar públicament una identitat en construcció com una cosa naturalitzada i com a part d'una realitat construïda a través dels temps. Per a Europa els conceptes amb major presència són "identitat europea" (més freqüent en informes i declaracions breus), "cultura europea" i "patrimoni comú europeu" (més comú en els tractats). Aquests conceptes, en un cert sentit, reflecteixen una realitat determinada.

[en] In recent decades the concepts of "nation" and "territorial identity" have undergone a transformation in terms of politics and academia, with a shift from traditionally dominant ethno-cultural concepts to others of a political-civic nature. The former tend to define identity through objective elements (language, history, territory, culture, traditions, etc.) while the latter take a more subjective approach (basically, 'the will to be'). In this paper, we delve into this transformation in the case of European identity. To this end, we propose a qualitative and evolutionary approach that uses texts promoted by the EU (declarations and treaties), in which identity plays a relevant role. We carry out a content analysis that singles out those elements that have come to objectify the European identity (and, as a contrast, we look at those elements bearing on the identity of the Member States). While we identify an advance in the political-civil conception as a reflection of the general trend, culturally-oriented objective elements still remain in 21st Century texts. This reflects the need to publicly present an identity in construction as something naturalised, and as part of a reality built through the ages. For Europe the concepts with greatest presence are "European identity" (more frequent in reports and brief declarations), "European culture" and "common European heritage" (more common in the treaties). These are concepts that, in some sense, reflect a given reality.
[ca] Set espècies de Salvia i dues de Phlomis, emprades en la medicina tradicional valenciana en preparats d'ús intern i extern per a tractar diferents malalties, han sigut estudiades. S'aporten noves dades etnobotàniques obtingudes mitjançant la realització d'entrevistes semiestructurades a trenta-quatre informants. Es presenta la caracterització estacional de l'oli essencial d'una sàlvia silvestre Salvia blancoana Webb & Heldr. subsp. mariolensis Figuerola, per GC-FID i GC-MS, com una eina per a assegurar un control de qualitat a les espècies endèmiques d'ús tradicional com aquesta, que eventualment són comercialitzades per indústries locals. La comparació del seu oli essencial amb el de la Salvia lavandulifolia Vahl subsp. lavandulifolia permet la seua comercialització sota el nom de sàlvia espanyola.

[en] Seven wild and cultivated Salvia species and two Phlomis species, used traditionally in Valencian medicine to treat a variety of external and internal ailments, were studied. New ethnobotanical data are provided, obtained from semistructured interviews with 34 people in the Valencian area. A seasonal characterization of the essential oil of a wild sage, Salvia blancoana Webb & Heldr. subsp. mariolensis Figuerola, by GC-FID and GC-MS was carried out as a means to ensure quality control of endemic traditional species such as this one, which has been commercialized by local industries. A comparison with the essential oil of Salvia lavandulifolia Vahl subsp.lavandulifolia allowed inclusion of the wild sage within the commercial 'Spanish sage' oil.
[ca] L'article tracta de construir la imatge del jutge no des del poder que exerceix (la jurisdicció), sinó des dels deures bàsics que guien aquest poder (les garanties de la jurisdicció): el deure d'aplicar el dret (garantia objectiva) i el deures d'independència i d'imparcialitat (garanties subjectives). A partir d'aquí es mostren les asimetries pràctiques i les dependències conceptuals entre uns i altres deures.

[en] The article tries to construct the image of the judge not from the power he exercises (jurisdiction), but from the basic guiding duties of this power (the warranties of jurisdiction): the duty to apply the law (objective warranty) and the duties to be independent and to be impartial (subjective warranties). Later, the article tries to show the practical asymmetries and the conceptual dependences among all these duties.
[ca] L'article descriu el procés de disseny i d'implementació d'un model didàctic basat en Scrum com a accelerador d'innovació educativa, aplicat mitjançant investigació - acció participativa. L'objectiu suposa la realització d'un prototip de metodologia docent vàlid per a estudis de comunicació. Per a sustentar el treball, s'han pres com a referents teories de comunicació, així com teories d'innovació educativa. El mètode comporta una primera fase d'implementació i prova duta a terme durant quatre cursos acadèmics (de 2017-2018 a 2020-2021). En aquesta fase han participat 233 estudiants, 39 empreses/institucions i 3 professors, de dues assignatures diferents. Els resultats de l'avaluació evidencien la idoneïtat d'aquest prototip com a accelerador d'innovació educativa en disciplines de comunicació, ja que afavoreix l'aprenentatge actiu en els discents sobre aspectes rellevants de la gestió de comunicació.

[en] This article describes the process of designing and implementing a didactic model based on Scrum as an accelerator of educational innovation, applied through participatory action research. The objective is to develop a teaching methodology prototype that is valid for communication studies. To support this study, communication and educational innovation theories have been taken as references. The method involves an initial phase of implementation and testing carried out during four academic years (from 2017-18 to 2020-21). It comprised 233 students, 39 companies and institutions, and 3 teachers of two different subjects. The results of the evaluation support the suitability of this prototype as an educational innovation accelerator in communication disciplines, favoring students' active learning of significant aspects of communication management.
[ca] @live és una revista digital trilingüe en anglés, valencià i castellà realitzada per alumnat de 7 nacionalitats diferents d'Educació Secundària Obligatòria de l'IES La Nucia (Alacant). És un mitjà de comunicació d'alumnes dirigits a la resta de la comunitat educativa, on s'utilitzen les tres llengües en contextos comunicatius reals, s'atén a la diversitat i es fomenta l'ús de les TIC i l'autonomia en el seu procés d'aprenentatge.

[en] @live is an online digital magazine in three languages, English, Valencian and Spanish, written by students from 7 different nationalities taking Spanish Compulsory Secondary Education at IES La Nucia school (Alicante, Spain). It is a means of communication by students aimed at all the educational community, in which these three languages are used in real communication contexts. It also caters for diversity and encourages the use of new technologies in the classroom and student autonomy in their learning process.