[ca] Aquesta tesi se centra en l'estudi zooarqueològic i tafonòmic dels conjunts faunístics recuperats a la cova d'El Mirador (Serra d'Atapuerca, Burgos). Aquests conjunts procedeixen de la utilització de la cavitat com a espai d'estabulació per al bestiar des dels inicis del neolític (VI mil•lenni cal BC) fins a l'edat del bronze (II mil•lenni cal BC). Els resultats d'aquest estudi han permès corroborar el desenvolupament primerenc d'una economia ramadera a la conca del Duero. Se centrava en la cria de d'ovelles i cabres acompanyats d'un grup menor de bovins i, probablement, suids. La llet i la carn, tant d'ovicaprins com de bovins, van ser els principals productes aprofitats per aquestes comunitats encara que els bovins foren empleats per la seva força de tracció i/o tir, almenys a l'edat del bronze. En torn al IV mil•lenni s'observa un canvi en la gestió econòmica del grup, probablement relacionat amb una diversificació econòmica i atribuït a un augment del bestiar boví i del consum de les espècies salvatges. L'organització anual dels grups ramaders consistiria en l'ocupació de la cavitat durant l'hivern i la primavera, ja que la utilitzaven d'estable de les femelles gestants i paridora. La resta de l'any, el passarien aprofitant pastures i els boscos situats al voltant d'El Mirador. Pel que fa a l'ocupació de la cavitat, les restes faunístiques identificades mostren un alt grau d'alteració que indica el processament de les carcasses a l'interior de la cova i, per tant, també el desenvolupament d'activitats domèstiques a l'interior de la cavitat. Aquesta funcionalitat s'uniria a l'ús de la cova com estable pels ramats d'ovelles i cabres.

[es] sta tesis se centra en el estudio zooarqueológico y tafonómico de los conjuntos faunísticos recuperados en la cueva de El Mirador (Sierra de Atapuerca, Burgos). Estos conjuntos proceden de la utilización de la cavidad como redil para el ganado desde los inicios del Neolítico (VI milenio cal BC) hasta la Edad del Bronce (II milenio cal BC). Los resultados de este estudio han permitido corroborar el desarrollo temprano de una economía ganadera en la cuenca del Duero. Ésta se centraba en la cría de ovicaprinos acompañados de un grupo menor de bovinos y, probablemente, suinos. La leche y la carne, tanto de ovicaprinos como de bovinos, fueron los principales productos aprovechados por estas comunidades aunque, al menos, en la Edad del Bronce, los bovinos son también empleados por su fuerza de tracción y/o tiro. En torno al IV milenio se observa un cambio en la gestión económica del grupo probablemente relacionado con una diversificación económica del grupo y atribuido a un aumento del ganado vacuno y del consumo de las especies salvajes. La organización anual de los grupos ganaderos consistiría en la ocupación de la cavidad durante el invierno y la primavera, ya que la empleaban como aprisco de las hembras gestantes y paridera. El resto del año, lo pasarían aprovechando los pastos y los bosques situados en los alrededores de El Mirador. Por lo que respecta a la ocupación de la cavidad, los restos faunísticos identificados muestran un alto grado de alteración que indican el procesamiento de las carcasas en el interior de la cavidad y, por lo tanto, también el desarrollo de actividades domésticas en el interior de la cavidad. Esta funcionalidad se uniría al uso de la cueva como aprisco de los rebaños de ovicaprino.