[ca] Els objectius d'aquesta tesi doctoral varen ser el de determinar els efectes del mètode Mézierès (MM) sobre el dolor i la discapacitat relacionades amb el dolor lumbar, en comparació amb un programa de fisioteràpia sedativa i d'exercici, i comprendre el significat de la experiència corporal a l'aplicar el MM. La mostra va estar composada per 61 persones amb dolor lumbar d'origen inespecífic, ela quals varen ser aleatoritzats en dos grups: un grup va rebre fisioteràpia amb el MM (GMM) (n=29) i el grup comparació va rebre fisioteràpia sedativa més exercicis de flexibilitat i força (GC) (n=31). Els participants del GMM i del GC varen realitzar 10 sessions de fisioteràpia, d'una hora de de duració en un període de 5 setmanes, i varen ser avaluats 3 vegades: pre-intervenció, post-intervenció i seguiment a les 6 setmanes després de finalitzat el tractament. Les variables analitzades foren: dolor amb l'escala Numerical Pain Rating, discapacitat física relacionada al dolor lumbar amb el qüestionari Roland Morris, la qualitat de vida amb el qüestionari FS-12, la postura i la flexibilitat amb fotogrametria. Paral·lelament a les sessions de fisioteràpia, al GMM se li varen realitzar entrevistes per a comprendre la experiència corporal al realitzar aquest tipus de fisioteràpia, dades que foren complementades amb el diari de camp de la investigadora principal, qui va realitzar aquestes intervencions. L'anàlisi de dades quantitatius fou realitzat per al càlcul de diferències intra-grup amb proves per a mostres relacionades, paramètriques o no paramètriques, segons la normalitat de les variables; també es va calcular la diferència entre grups mitjançant ANOVAs de mesures repetides o test de Friedman segons la normalitat de les variables, l'estimació de la mida de l'efecte fou realitzada des de l'estadístic d de Cohen. Per a l'anàlisi de dades qualitatius es va realitzar utilitzant el software ATLAS.ti amb el mètode de comparació constant per a determinar les categories i subcategories que varen permetre la descripció del fenomen. Els resultats obtinguts mostren que ambdós tipus de tractament varen generar efectes positius sobre el dolor i la discapacitat física relacionada amb el dolor lumbar. EL GMM va mostrar efectes superiors a la variable dolor (d-Cohen o,80) i a la flexibilitat. Per les altres variables, els canvis en ambdós grups varen ser equivalents al finalitzar les 10 sessions de fisioteràpia. Respecte als resultats qualitatius es va realitzar una aproximació fenomenològica que va permetre comprendre que els participants interpreten la interacció amb el MM com un procés d'ensenyament-aprenentatge que els permet un millor ús del cos, la qual cosa es tradueix en una millor gestió dels moviments i postures per controlar i calmar el dolor lumbar. A l'integrar els resultats, s'han trobat dades coincidents per a les variables dolor, discapacitat física, qualitat de vida i flexibilitat, mentre que varen existir dades no coincidents per a la variable postura. Com a conclusió de l'estudi, el MM té efectes positius per al dolor, la discapacitat i la flexibilitat, sense mostrar superioritat davant la fisioteràpia sedativa i d'exercici terapèutic. A més, el MM és percebut pels participants com un procés d'ensenyament-aprenentatge centrat en la consciència corporal que permet gestionar de manera efectiva els símptomes relacionats amb el dolor lumbar.

[es] Los objetivos de esta tesis doctoral fueron: determinar los efectos del Método Mézières (MM) sobre el dolor y la discapacidad relacionada con el dolor lumbar, en comparación con un programa de fisioterapia sedativa y de ejercicio, y comprender el significado de la experiencia corporal al aplicar el MM. La muestra estuvo compuesta por 61 personas con dolor lumbar de origen inespecífico, quienes fueron aleatorizados en dos grupos: el primer grupo recibió fisioterapia con el MM (GMM) (n=29) y el grupo comparación recibió fisioterapia sedativa más ejercicios de flexibilidad y fuerza (GC) (n=31). Los participantes de GMM y de GC realizaron 10 sesiones de fisioterapia de una hora en un período de 5 semanas, y fueron evaluados 3 veces: pre intervención, post-intervención y seguimiento a las 6 semanas de finalizar el tratamiento. Las variables analizadas fueron: dolor con la escala Numerical Pain Raiting, discapacidad física relacionada con el dolor lumbar con el cuestionario Roland Morris, la calidad de vida con el SF12, la postura y la flexibilidad con fotogrametría. Paralelamente a las sesiones de fisioterapia, al GMM se le realizaron entrevistas para comprender la experiencia corporal al realizar dicho tipo de fisioterapia, datos que fueron complementados con el diario de campo de la investigadora principal quien realizó las intervenciones. El análisis de los datos cuantitativos fue realizado con el programa SPSS, para el cálculo de diferencias intra-grupo con pruebas para muestras relacionadas, paramétricas o no paramétricas, según la normalidad de las variables; también se calculó la diferencia entre grupos por medio de ANOVAS, de medidas repetidas o test de Friedman según la normalidad de las variables, la estimación del tamaño del efecto fue realizado desde el estadístico d de cohen. Para el análisis de datos cualitativo se realizó en el software ATLAS.ti con el método de comparación constante para determinar las categorías y subcategorías que permitieron la descripción del fenómeno. Los resultados obtenidos mostraron que ambos tipos de tratamiento generaron efectos positivos sobre el dolor y la discapacidad física relacionada con el dolor lumbar. El GMM mostró efectos superiores en la variable dolor (D-Cohen 0,80) y en la flexibilidad. Para las otras variables, los cambios en ambos grupos fueron equivalentes al finalizar las 10 sesiones de fisioterapia. Sobre los datos cualitativos se realizó una aproximación fenomenológica que permitió comprender que los participantes interpretan la interacción con el MM como un proceso de enseñanza-aprendizaje que les permite un mejor uso del cuerpo, lo que se traduce en una mejor gestión de los movimientos y posturas para controlar y calmar el dolor lumbar. Al realizar la integración de los resultados, se encontraron datos coincidentes para las variables dolor, discapacidad física, calidad de vida y flexibilidad, mientras que existieron datos no coincidentes para la variable postura. La conclusión del estudio es que el MM tiene efectos positivos para el dolor, la discapacidad física y la flexibilidad, sin mostrar superioridad frente a la fisioterapia sedativa y de ejercicio terapéutico. Además, el MM es percibido por los participantes como un proceso de enseñanza-aprendizaje centrado en la conciencia corporal que permite gestionar de manera efectiva los síntomas relacionados con el dolor lumbar.