[ca] Realitzem un estudi de síntesi de població concentrant-nos en els sistemes binaris en aquest, estudiant els desenllaços de l?evolució de l?embolcall comú que involucren una nana blanca i una estrella de la branca gegant asimptòtica. Proposem que la fusió entre la nana blanca i el nucli de la estrella gegant podria evolucionar en una supernova de tipus Ia seguint el camí evolutiu descrit per l?escenari core-degenerate, i suggerim que aquelles fusions riques en oxigen i neó, on l?estrella resultant tingui una massa propera a la massa de Chandrasekhar podrien derivar en supernoves peculiars de tipus Ia. També contemplem l?escenari double degenerate com a possible camí evolutiu cap a les supernoves de tipus Ia, i realitzem un estudi comparatiu entre els dos canals. A més, estudiem l?efecte del paràmetre alpha_CE, involucrat en l?evolució de l?embolcall comú a través del formalisme alfa que utilitzem en l?evolució dels sistemes binaris en la síntesi de població, i com aquest afecta els nostres resultats. Els nostres resultats són compatibles amb que la majoria de les supernoves Ia de massa de Chandrasekhar provenen de l?escenari core-degenerate, mentre que les supernoves Ia de massa sub-Chandrasekhar provenen majoritàriament del canal double degenerate. Utilitzant el mateix codi de síntesis de població, també analitzem la distribució de massa de les nanes blanques en les proximitats del Sol (esfera de 100 pc) derivada de les recents observacions publicades en la Gaia Data Release 2 (Abril 2018), i continuem el treball realitzat per Jiménez et al. (2018) estudiant en profunditat la contibució de la població binària, i principalment dels productes de la fusió entre estrelles, a la distribució de massa. Afegim una mostra molt complerta de nanes blanques pertanyents a sistemes binaris a la distribució de massa, i trobem que els productes de la coalescència entre estrelles son una explicació possible tot i que improbable del segon pic trobat en la distribució de massa, una característica que ha despertat molt interès.

[en] We conduct a population synthesis study concentrating on its binary systems, studying the outcomes of the common envelope evolution involving a white dwarf and an asymptotic giant branch star. We argue that the merger between the white dwarf and the giant stellar core could lead to a supernova Ia following the core-degenerate scenario, and we propose that those mergers rich in oxygen and neon, the remnant of which was close enough to the Chandrasekhar mass, could lead to peculiar types of type Ia supernovae. We also contemplate the double degenerate scenario as a plausible channel for supernova Ia, and we perform a comparative study between both channels. Moreover, we study the effect of the parameter alpha_CE, involved in the common envelope evolution through the alpha-formalism that we adopt to perform the evolution of the binary systems in the population synthesis, and how these affect our results. Our results are compatible with the suggestion that Chandrasekhar-mass supernovae Ia mostly come from the core-degenerate scenario, and sub-Chandrasekhar SNe Ia mostly come from the double degenerate scenario. Using the same population synthesis code, we also analyze the white dwarf mass distribution in the solar neighborhood (100 pc sphere) derived from the recent observations released in the Gaia Data Release 2 (April 2018), and continue the work presented by Jiménez et al. (2018) by studying in depth the contribution of the binary population, and mainly mergers, to the mass distribution. We add a very complete sample of white dwarfs belonging to binary systems to the mass distribution, and we find that mergers are a possible but unlikely explanation for the second peak found in the distribution, a feature that was not expected and has risen a lot of expectation following the data release.