BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Entrevista amb la filòsofa nord-americana Nancy Fraser. L'autora vincula l'auge actual de les protestes amb la tradició més àmplia del moviment antibel·licista als Estats Units i amb la lluita per acabar amb les diverses formes d'opressió interrelacionades en què es basa el sistema capitalista: explotació laboral, opressió racial, opressió imperialista , opressió de la dona, sobreexplotació i destrucció del medi ambient... Totes aquestes formes d'opressió, sosté Fraser, no són sinó diferents expressions d'un sistema socioeconòmic basat en la dominació i la despossessió com a fonts de riquesa.

[en] Interview with US philosopher Nancy Fraser. She links the current upsurge of protests to the broader tradition of the anti-war movement in the United States and the struggle to end the various interrelated forms of oppression on which the capitalist system is based: labour exploitation, racial oppression, imperialist oppression, oppression of women, over-exploitation and destruction of the environment.... All these forms of oppression, Fraser argues, are but different expressions of a socio-economic system based on domination and dispossession as sources of wealth.
[ca] En el Grau de Belles arts de la Universitat de Barcelona (UB) la disciplina de Dibuix s'imparteix de forma eminentment pràctica. Ocorre sovint que l'alumnat presenta dificultats per a triar els treballs que ha de lliurar. Bé per dubtes sobre els objectius de l'assignatura, o perquè no són conscients dels seus propis progressos. L'objectiu del present treball és aportar una eina de reflexió i autoavaluació, per tal d'afavorir en l'alumnat l'autoconsciència sobre el propi aprenentatge. El professorat elabora una plantilla d'autoavaluació, amb els conceptes rellevants de dibuix que han d'assimilar. L'alumnat l'emplena individualment, sobre la base dels treballs triats. Finalment, es comparen els resultats de l'autoavaluació elaborada pel grup amb els resultats de l'avaluació elaborada pel professorat, que ha usat els mateixos criteris. Les primeres aplicacions d'aquesta eina ofereixen un resultat positiu en la percepció de l'alumnat.

[en] Drawing at the Undergraduate Program of Fine Arts is a rather practical subject. Very often, the students show difficulties to choose their work to submit. The aim of this study is to offer a tool for the students to reflect and self-evaluate their drawings, with the intention to help them to be aware of their own learning process. The teacher creates a self-evaluation list, with the most important concepts of drawing that the students have to learn. The student will complete the list, based on the selected drawings. Finally, the teacher will evaluate the work of the students and compare these results with the students' self-evaluation. Both of the evaluations' criteria will be the same. The first results show that this process is being of help on students' self-perception.
[ca] Aquest treball proposa una anàlisi configuracional al fet que, per a molts parlants, preposicions com según o bajo no puguin assignar cas oblic al pronom i al fet que en espanyol actual l'assignació de cas oblic sigui impossible amb dos pronoms coordinats (*a ti i mí). S'argumenta que, en les varietats més restrictives, el pronom oblic materialitza un constituent sintàctic que conté una capa relacional (SK) al costat del SD pronom. Els casos en què és impossible aquesta assignació corresponen a estructures on SK i pronom no formen un constituent sintàctic en exclusió de la resta de nuclis. La variació a la qual està sotmesa aquesta combinatòria s'explica proposant que, en les varietats que admeten el cas oblic en contextos on SK i SD no formen un constituent, el cas oblic es pot assignar mitjançant concordança, que en general exigeix una relació d'especificador-nucli entre K i l'SD. Aquest resultat suggereix que en espanyol el cas oblic ha sofert un procés, incomplet en algunes varietats, des d'un cas estructural a un cas inherent.

[en] This article proposes a configurational analysis of the fact that for many speakers prepositions such as según 'following' or bajo 'under' cannot assign oblique case to a pronoun, and that in current Spanish the assignment of oblique case is impossible with two coordinated pronouns (*a ti y mí). It is argued that in the most restrictive varieties the oblique pronoun materializes a syntactic constituent that contains a relational layer (KP) together with the DP pronoun. The cases where this assignment is impossible correspond to structures where KP and the pronoun do not form a syntactic constituent to the exclusion of other syntactic heads. The variation which these combinations are subject to is explained by proposing that, in varieties that admit the oblique case in contexts where SK and SD do not form a constituent, oblique case can be assigned through agreement, which in general requires a specifier-head relationship between K and DP. This result suggests that in Spanish oblique case has undergone a change process, incomplete in some varieties, from structural case to inherent case.
[ca] INTRODUCCIÓ: En aquest article es reflexiona sobre l'experiència que va suposar explorar les possibilitats de la filosofia do it yourself o fes-ho tu mateix (DIY) en la docència universitària a diversos graus de les facultats de Belles Arts i Educació. MÈTODE: A través de les argumentacions que els estudiants van desenvolupar en dos grups de discussió, es van explorar els significats d'aprendre a través del DIY; per una banda, valorant els seus trànsits per les assignatures, i per una altra, prenent consciència de tot allò que els va aportar elaborar "ells mateixos" objectes visuals digitals (OVD) com a colofó reflexiu dels cursos. RESULTATS: S'estableix un diàleg a partir de les aportacions dels estudiants, que reflecteixen alguns dels dilemes emergents. DISCUSSIÓ: El text recull, discursivament, mirades entorn de les competències creativa, digital, col·laborativa, comunicativa i autoreflexiva desenvolupades durant aquesta experiència d'ensenyament i aprenentatge.

[en] INTRODUCTION: This article reflects on the experience of applying a Do It Yourself (DIY) approach in university teaching in a number of degrees offered by faculties of Fine Arts and Education. METHOD: Using the arguments that emerged in two discussion groups, the students explored meanings of learning through DIY by evaluating their progress in the subjects they studied and by reviewing, in retrospect, how they had benefitted from the experience of personally creating visual digital objects (VDOs). RESULTS and DISCUSSION: The text brings together the students' views of the process of acquiring creative, digital, collaborative, communicative and self-reflective competences in this teaching and learning experience.
[ca] És conegut que en la ciència actual la relació objecto-subjecte varia segons l'escola, les condicions socials, polítiques, històriques i geogràfiques del subjecte investigador. Com a consecuència es generen diverses visions, models i meditacions entre l'investigador i les dinàmiques indagades. Un dels objectius del grup de Complexitat i Llenguatges de l'Institut de Filosofia de l'Acadèmia de Ciències de Cuba, com a forma de veure els principis metodològics sobre les bases ètiques de la ciència, és correlacionar aquestes visions. A aquest objectiu estan dedicades aquestes línies, tot fent coincidir el model de l'Escola Cubana d'Entonació i l'Anàlisi Melòdica de la Parla (AMP).

[en] It is known that current science subject-object relationship varies by school, social, political, historical and geographical research subject. As a consequence, generate different kinds of views, models and musings between the researcher and the dynamics investigated. One of the objectives of the group of Complexity and Languages Institute of Philosophy of the Academy of Sciences of Cuba, as a way to see the methodological principles on the ethical basis of science is to correlate these visions. The aim of these article is to match the pattern of the Cuban School of Intonation and Melodic Analysis of Speech (MAS).
[ca] El present treball analitza el vincle entre la literatura testimonial i l'hibridesa genèrica en al novel·la Sprinters. Los niños de Colonia Dignidad (2016) de l'escriptora xilena Lola Larra. En l'article s'actualitza el concepte de gènere testimonial, i a la vegada, es desvela el text literari a partir de suports textuals com l'autoficció i la docuficció. L'anàlisi del gènere testimonial i les tècniques narratives donen compte, per una banda, de la construcció estètica literària i, per l'altre, de la denúncia que emergeix en la novel·la, a partir de la reconstrucció de fragments de la història que evidencien una nova forma d'articular la literatura testimonial a Xile. Així, s'exposen fragments de la memòria de Colonia Dignidad i la denúncia dels vexàmens ocorreguts allà, en l'encreuament entre el passat dictatorial i el des-cobriment d'un sistemàtic abús.

[en] This paper analyzes the link between testimonial literature and genre hybridization in the novel Sprinters. Los niños de Colonia Dignidad (2016) by the Chilean writer Lola Larra. In the article, the concept of the genre of testimonial is updated and, in turn, the literary text is revealed from textual supports such as autofiction and docufiction. The analysis of testimonial writing and the narrative techniques give an account, on the one hand, of the literary aesthetic construction and, on the other, of the denunciation that emerges in the novel, from the reconstruction of fragments of the story that show a new manner of articulating testimonial literature in Chile. Thus, fragments of the memory of Colonia Dignidad and the denunciation of the degradations that occurred there are exposed revealed, in a cross between the dictatorial past and the discovery of systematic abuse.
[ca] En aquest article s'aborda una nova constant creativa o gir cap a l'obra d'art com a arxiu entre una sèrie d'artistes i teòrics que des de 1960 fins a l'actualitat comparteixen un comú interès per l'art de la memòria, tant la memòria individual com la memòria cultural, la memòria històrica i que busquen introduir significat en l'aparentment hermètic sistema conceptual i minimalista del qual parteixen. I en aquests casos, l'arxiu, tant des d'un punt de vista literal com metafòric, s'entén com el lloc legitimador per a la història cultural. Entre les referències genealògiques de l'arxiu, situarem tres projectes intel·lectuals desenvolupats en les primeres dècades del segle XX: els The Arcades Project deWalter Benjamin, l'Atlas Mnemosyne de Aby Warburg i les sèries fotogràfiques d'August Sander, del qual el mateix Benjamin digué que "més que un llibre de fotografies és un atles que exercita"; tres projectes que tenen en comú la seva condició de treball inacabat, sense forma definitiva, a part de l'absència de seqüencialitat i/o linealitat. Analitzarem també les diverses pràctiques artístiques de l'arxiu en l'espai de la contemporaneïtat en artistes com Hans Peter Feldmann, Gerhard Richter, On Kawara, Rosangela Rennó, Fernando Bryce, The Atlas Group, Christian Boltanski, Hanne Darboven, Susan Hiller, Bernd i Hilla Becher.

[en] This article centres on a new creative conception of art as archive, developed in the 1960s by a group of artists and art theorists who shared a common interest in the art of individual, cultural and historical memory and who tried to understand the apparently hermetic conceptual system from which they depart. Both literally and metaphorically, the archive is understood as a place in which cultural history is legitimated. Among the genealogical references to art as archive, our study centres on three intellectual projects of the early 20th century:Walter Benjamin's The Arcades Project, AbyWarburg's Atlas Mnemosyne, and August Sander's photographic series. All three projects were unfinished; they eschewed sequentiality and linearity. We also analyse the different artistic uses of the archive in the artists Hans Peter Feldmann, Gerhard Richter, On Kawara, Rosangela Rennó, Fernando Bryce, The Atlas Group, Christian Boltanski, Hanne Darboven, Susan Hiller and Bernd & Hilla Becher.
[ca] L'article és un examen crític dels quinze anys d'edició de l'Estatut de l'Ancià, a fi de discutir la nova tutela de la població anciana de Brasil, així com de l'enfrontament del problema social derivat de l'envelliment amb dignitat, com a dret i garantia fonamental que garanteix aquest ordenament jurídic. L'enfocament teòric es fonamenta en el nou paradigma generat per l'Estatut, amb base en la dignitat de la persona humana de l'ancià. En el mateix sentit, per arribar a la concreció d'aquest avanç legislatiu en la nostra realitat social, s'ha de propiciar una resignificació del paper de l'ancià en la nostra societat, al costat de les formes amb que socialment es percep la vellesa.

[en] The article focuses on a critical examination of the fifteen years of the Statute of the Elderly, with the purpose of discussing the new protection of the elderly population in Brazil, as well as addressing the social problem of aging with dignity, as a right guaranteed in our legal system. Therefore, the theoretical approach is based on the new paradigm brought by the Statute, based on the dignity of the human person of the elderly. In the same sense, to arrive at the concretization of such legislative advance in our social reality, we must try to provide a re-signification of the roles of the elderly in our society; together with the ways in which old age is socially perceived.
[ca] El concepte d'improvisació apareix com a element de reflexió de Derrida en les seves tres aparicions cinematogràfiques: Ghost dance, D'ailleurs, Derrida y Derrida. En cadascuna d'aquestes aparicions, l'actuació que ens ofereix adopta uns matisos diferents que il·lustren la seva participació en l'elaboració de tot plegat, com també la utilització que va fer del mitjà cinematogràfic com a instrument per aconseguir que els espectadors fossin partícips de les seves idees.

[en] The concept of improvisation is used as a reasoning element by Derrida in his three cinematographic performances: GhostDance, D'ailleurs Derrida and Derrida. In each of his appearances, improvisation is approached from different perspectives and helps define the way he contributes to the making of all of those movies. Derrida's improvisation show us, also, the extent to which he intends to use cinematography as an essential tool to make viewers participant in his ideas.&nbsp;
[ca] A l'inici del seu regnat Felip V es va proposar introduir el pensament de Francisco Suárez com a matèria d'estudi universitari al crear per decret diverses càtedres suaristes a l'Estudi General de Barcelona, a on estava profundament arrelada la doctrina tomista. Aquesta disposició règia va disgustar la comunitat universitària, transcendint a la societat catalana en forma d'una oposició a la dinastia dels Borbons i en defensa de la causa dinàstica dels Habsburg.

[en] At the beginning of his reign Philip V implemented the introduction of Francisco Suárez's thought by the creation of several specifi c chairs (professorships) in the university Estudi General of Barcelona, where Th omism was by then deeply rooted. Th is royal provision disliked the university community, trascending also to a social Catalan debate as part of the opposition to the dynasty of the Bourbons and in defense of the Habsburgs in their succession dispute about the Crown of Spain.
[ca] Salvador Seguí, el Noi del Sucre, fou el líder de la Confederació Nacional del Treball (cnt) a Catalunya durant el període més dur i conflictiu de l'organització. El seu lideratge fou combatiu a la vegada que conciliador, la qual cosa va convertir-lo en un blanc de la patronal. De formació autodidàctica, era partidari d'educar la classe treballadora com a pas previ a la revolució social contra el capitalisme. Dues idees, la cultura com a palanca d'alliberament personal i el sindicat com a eina d'alliberament col·lectiva, van modelar el seu ideari. La seva concepció original del paper dels sindicats en la vida pública podria haver obert escenaris interessants per al desenvolupament de la cnt en un context democràtic. No obstant això, el projecte de Seguí es va veure truncat a causa de la seva precoç defunció. Quan només tenia trenta-cinc anys, el 10 de març de 1923, va caure assassinat per pistolers dels Sindicats Lliures, tot indica que a sou de la patronal. Desapareixia així un dirigent que havia encarnat la voluntat unitària d'un anarcosindicalisme de negociació sense perdre de vista l'objectiu revolucionari a llarg termini.

[en] Salvador Seguí, el Noi del Sucre ('The Sugar Boy'), was the leader of the Confederació Nacional del Treball (cnt) in Catalonia during the hardest and most conflictive period of the organization. His leadership was combative but also conciliatory, which turned him into a target of the employers. Self-taught, he was in favour of educating the working class as a step prior to the social revolution against capitalism. Two ideas, culture as a lever for personal liberation and the trade union as a weapon for collective liberation, shaped his thinking. His original conception of the role of trade unions in public life could have opened up interesting scenarios for the development of the cnt in a democratic context. However, Seguí's project was cut short due to his early death. When he was only 35 years old, on March 10, 1923, he was murdered by gunmen of the Sindicato Libre, probably paid by the employers' organization. So disappeared a man who was a leader that embodied the unitary will of an anarcho-syndicalism of negotiation which did not lost sight of revolutionary objectives in the long term.
[ca] Aquest article és un diàleg obert replet de preguntes i algunes medio-respostes entre tres activistes i investigadores compromeses d'Europa de l'est. Aquesta conversa està motivada per la creació de connexions entre diferents moviments socials, la promoció de la solidaritat internacional i sobre com generar possibilitats d'alliberament (totals). Reflexionem a través i des de qüestions com l'hegemonia del que es confereix relevant en un panorama globalitzat, l'excés de representació de "la figura de l'Home" en paraules de Sylvia Wynter, el dolor i el dol esdevinguts per les crisis actuals, tant socials com econòmiques, així com per la unió a lluites d'alliberament animal i humanes. A través de teories queer, antiespecistess i Indígenes, així com les nostres experiències personals, aquesta conversa gira entorn de la següent pregunta: Què és el que cal fer per a continuar conreant la florida de mons queer, decolonials i antiespecistes?

[en] This paper is an unfolding dialogue filled with questions and half-answers between three activists and engaged researchers from Eastern Europe, looking into the connections between different social movements, building internationalist solidarity and the possibility of (total) liberation. We think through issues such as the hegemony of what counts as politically relevant in a globalized world, the overrepresentation of Man following Sylvia Wynter, pain and grief in the face of current (social and ecological) crises and joining the fights for human and animal liberation. Drawing from feminist, queer, antispeciesist and Indigenous theories, as well as from our personal experiences, this exchange sinuously follows the question: What is to be done to always already facilitate the process of blooming into queer, decolonial and antispeciesist worlds?
[ca] Aquest article presenta un model d'acció tutorial desenvolupat sobre estratègies d'acompanyament a l'estudiant basades en "coaching" i intel•ligència emocional, i un model experimental de tutories per parells de tutors en els que es celebren sessions conjuntes per tractar problemes comuns i compartir experiències dels tutelats. Els resultats obtinguts d'integració i eficiència en el procés d'ensenyança aprenentatge dels tutelats en aquest model inviten a estendre l'experiència a un grup de tutors major per després generalitzar-lo.

[en] This paper presents a tutorial action model oriented to help students through both the development of some new strategies based on coaching and "emotional intelligence", and the use of an experimental model of tutoring by pairs of tutors. Joint meetings of the students of both tutors are conducted, to deal with common problems and share students' experiences. The results obtained from this integration and the efficiency in the learning process of the tutored students in this model, invite us to extend the experience to a larger group of tutors, and then try to generalize it.
[ca] Mart i Venus: Guerra i relacions internacionals de la Casa d'Àustria L'article presenta una panoràmica de les relacions internacionals entre finals del segle XV i la Pau de Westfalia. És una època marcada per l'hegemonia de la Casa d'Austria, durant la qual el criteri dominant en el camp internacional és la política dinàstica, orientada a constituir monarquies compostes mitjançant la incorporació de nous territoris. Les guerres lliurades sota aquestes concepcions són conceptualment diferents de la "guerra total" desfermada contra mahometans i amerindis. La difusió del calvinisme marca l'inici d'una nova etapa a Europa, en la qual la guerra recrudeix. Els conflictes creats resultaran irresolubles en termes purament dinàstics o religiosos. Són les noves doctrines de dret internacional les que facilitaran la Pau de 1648.

[en] Mars and Venus: Warfare and international relations of the Casa de Austria This paper offers a general view of the international relations between the end of the 15th century and the Peace of Westphalia. In this time, marked by the hegemony of the House of Habsburg, the prevailing criterion in the international field is dynastic politics, a policy meant to form composite monarchies by means of the integration of new territories. Wars fought from this conception are conceptually different to the "total war" waged on the Amerindians and the followers of Islam. The spread of Calvinism marks the beginning of a new stage in Europe, a stage when war intensifies. The conflicts caused will prove unsolvable in purely dynastic or religious terms and the new doctrines on international law will facilitate the Peace of 1648.