[ca] Introducció. La violència contra la dona és un problema de salut pública que afecta 1 de cada 3 dones al món, segons dades de l'Organització Mundial de la Salut. L'impacte de la violència en la salut física, mental i sexual és un dels problemes que més preocupa principalment als països en vies de desenvolupament, on el factor sociodemogràfic augmenta la gravetat dels símptomes clínics i la qualitat de vida de les dones supervinents de la violència. Objectiu.Valorar el perfil clínic, neuropsicològic i qualitat de vida a les dones equatorianes exposades a violència de gènere, i l'efectivitat de la teràpia EMDR. Mètode. S'hi van incloure dones entre 18 i 50 anys, amb antecedents de violència basada en el gènere, de tipus física, psicològica i sexual. Mitjançant mostreig probabilístic es va seleccionar la mostra (n= 120) dones participants, les quals van ser incloses, de manera aleatòria a un programa de tractament terapèutic amb EMDR, o bé en un tractament amb teràpia d'exposició narrativa. Es va utilitzar el disseny pre-post, el qual va incloure una bateria de tests clínics i neuropsicològics. Les diferències entre grups es van analitzar mitjançant proves paramètriques i no paramètriques. La relació entre variables clíniques, cognitives i la influència de les variables sociodemogràfiques es van explorar mitjançant regressions lineals/logístiques. Resultats. La majoria de dones exposades a violència van mostrar un perfil clínic afectat. Els símptomes amb més nivell d'intensitat van ser l'ansietat (60%), la depressió (26,7%), la simptomatologia posttraumàtica (40%) i un baix índex de qualitat de vida (51,7%). Així mateix, les dones van mostrar un rendiment a les proves neuropsicològiques per sota de la mitjana general (z<1,5), principalment en les proves que valoren la memòria, (-1,67), velocitat de processament i les funcions executives (- 1,81). Es van observar diferències significatives entre les variables sociodemogràfiques i clíniques. Les dones exposades a violència sexual van reportar majors nivells d'estrès posttraumàtic respecte a les dones exposades a violència física i psicològica (p = 0,003). En canvi, les dones que viuen actualment amb la parella sentimental van reportar majors nivells d'ansietat clínica (p = 0,012). Pel que fa al tractament psicoterapèutic emprat, EMDR, es va mostrar més eficaç comprovant les diferències trobades entre el pre i el posttractament en la disminució de l'ansietat clínica (p = 0,000); depressió clínica (p = 0,001); simptomatologia posttraumàtica (p = 0,002) i un augment en l'índex de qualitat de vida (p= 0,000). També es van observar diferències en la millora de les funcions cognitives relacionada amb factors sociodemogràfics. Conclusions Els nivells d'ansietat, simptomatologia posttraumàtica i baix índex de qualitat de vida van mostrar afectació clínica moderada a la majoria de dones exposades a violència basada en el gènere. Les proves de velocitat de processament i funció executiva van ser el rendiment menor van reportar en les dones exposades a violència que van participar de l'estudi (<1,5). També es va comprovar que únicament la variable anys d'escolaritat va mostrar relació amb el rendiment neuropsicològic reportat, com més anys d'escolaritat millor rendiment neuropsicològic. El tractament amb la teràpia EMDR va mostrar més efectivitat comparat amb la Teràpia d'Exposició Narrativa per reduir la simptomatologia clínica i augmentar l'índex de qualitat de vida de les dones afectades per la violència. A més, el tractament amb EMDR va contribuir a una millora en el rendiment cognitiu, principalment a les funcions d'ordre executives.

[es] Introducción. La violencia contra la mujer es un problema de salud pública que afecta a 1 de cada 3 mujeres en el mundo, según datos de la Organización Mundial de la Salud. El impacto de la violencia en la salud física, mental y sexual es uno de los problemas que más preocupa principalmente en los países en vías de desarrollo, en donde el factor sociodemográfico aumenta la gravedad de los síntomas clínicos y la calidad de vida de las mujeres sobrevinientes de la violencia. Objetivo. Valorar el perfil clínico, neuropsicológico y calidad de vida en las mujeres ecuatorianas expuestas a violencia de género, y la efectividad de la terapia EMDR. Método. Se incluyeron mujeres entre 18 a 50 años, con antecedentes de violencia basada en el género, de tipo física, psicológica y sexual. Mediante muestreo probabilístico se seleccionó la muestra (n= 120) mujeres participantes, quienes fueron incluidas, de forma aleatoria a un programa de tratamiento terapéutico con EMDR, o bien en un tratamiento con terapia de exposición narrativa. Se utilizó el diseño pre - post, el cual incluyó una batería de test clínicos y neuropsicológicos. Las diferencias entre grupos se analizaron mediante pruebas paramétricas y no paramétricas. La relación entre variables clínicas, cognitivas y la influencia de las variables sociodemográficas se exploraron mediante regresiones lineales/logísticas. Resultados. La mayoría de mujeres expuestas a violencia mostraron un perfil clínico afectado. Los síntomas con mayor nivel de intensidad fueron la ansiedad (60%), depresión (26,7%), sintomatología postraumática (40%), y un bajo índice de calidad de vida (51,7%). Asimismo, las mujeres mostraron un rendimiento en las pruebas neuropsicológicas por debajo de la media general (z<1,5), principalmente en las pruebas que valoran la memoria, (-1,67), velocidad de procesamiento y las funciones ejecutivas (-1,81). Se observaron diferencias significativas entre las variables sociodemográficas y clínicas. Las mujeres expuestas a violencia sexual, reportaron mayores niveles de estrés postraumático, respecto a las mujeres expuestas a violencia física y psicológica (p = 0,003). En cambio, las mujeres que viven actualmente con su pareja sentimental reportaron mayores niveles de ansiedad clínica (p = 0,012). Respecto al tratamiento psicoterapéutico empleado, EMDR, se mostró más eficaz comprobando las diferencias encontradas entre el pre y postratamiento en la disminución de la ansiedad clínica (p = 0,000); depresión clínica (p = 0,001); sintomatología postraumática (p = 0,002) y un aumento en el índice de calidad de vida (p= 0,000). También, se observaron diferencias en la mejora de las funciones cognitivas relacionada con factores sociodemográficos. Conclusiones. Los niveles de ansiedad, sintomatología postraumática y bajo índice de calidad de vida mostraron afectación clínica moderada en la mayoría de mujeres expuestas a violencia basada en el género. Las pruebas de velocidad de procesamiento y función ejecutiva fueron el menor rendimiento reportaron en las mujeres expuestas a violencia que participaron del estudio (<1,5). También, se comprobó que únicamente la variable años de escolaridad mostró relación con el rendimiento neuropsicológico reportado, a más años de escolaridad mejor rendimiento neuropsicológico. El tratamiento con la terapia EMDR mostró mayor efectividad comparado con la Terapia de Exposición Narrativa, para reducir la sintomatología clínica y aumentar el índice de calidad de vida de las mujeres afectadas por la violencia. Además, el tratamiento con EMDR contribuyó a una mejora en el rendimiento cognitivo, principalmente en las funciones de orden ejecutivas.