[ca] Introducció: L'esclat de la guerra i la complexa situació sanitària per la qual estava travessant el país, va portar als governs, realitzar una extraordinària crida a la població. Pel que la Guerra Civil Espanyola (1936-1939), va suposar entre moltes altres coses, la mobilització femenina, sent la infermeria, un dels camps més rellevants. Justificació: L'objectiu d'aquest assaig és comparar el rerefons cultural entre la figura de les infermeres i la població espanyola. Amb la finalitat d'aprofundir en la recuperació de la memòria històrica, visibilitzar el paper i la seva contribució durant el conflicte. Objectiu: Identificar la literatura existent en relación al paper, la contribució, les cures i l'estat de la professió infermera durant la Guerra Civil Espanyola. Metodologia: Revisió bibliogràfica de caràcter històric-analític-sintètic, consultant cercadors i bases de dades específiques de les ciències de la salut i l'ús d'operadors booleans. Seleccionant un total de 34 documents, procedents de fonts primàries i secundàries. Discussió: Durant la Guerra Civil Espanyola, la ciència i la guerra van estar estretament vinculades. El conflicte no només va implicar una confrontació entre les forces antagóniques, sinó que també va portar la necessitat urgent d'atenció sanitària. En aquest context, van sorgir diversos sistemes formatius d'infermeres, adaptats a les necessitats de la guerra i a les realitats polítiques i socials de cada bàndol. La formació d'infermeres durant aquest període va tenir un impacte significatiu en la professionalització de la infermeria a Espanya, contribuint a la creació d'un cos d'infermeria més capacitat i amb major reconeixement social, responent a les demandes immediates i establint les bases per al desenvolupament futur de la professió d'infermeria. Conclusió: Obtenir una visió més completa i matisada del conflicte ajuda a entendre que, encara que els bàndols tenien objectius i mètodes diferents, tots dos responien a problemes comuns.

[es] Introducción: El inicio de la guerra y la compleja situación sanitaria por la que estaba atravesando el país, llevó a los gobiernos, realizar un extraordinario llamamiento a la población. Por lo que la Guerra Civil Española (1936-1939), supuso entre otras muchas cosas, la movilización femenina. Siendo la enfermería, uno de los campos más relevantes. Justificación: El objetivo de este ensayo es comparar el trasfondo cultural entre la figura de las enfermeras y la población española. Con el fin de profundizar en la recuperación de la memoria histórica, visibilizar el papel y su contribución durante el conflicto. Objetivo: Identificar la literatura existente en relación al papel, la contribución, el cuidado y el estado de la profesión enfermera durante la Guerra Civil Española. Metodología: Revisión bibliográfica de carácter histórico- analítico- sintético, consultando buscadores y bases de datos específicos de las ciencias de la salud y el uso de operadores booleanos. Seleccionando un total de 34 documentos, procedentes de fuentes primarias y secundarias. Discusión: Durante la Guerra Civil Española, la ciencia y la guerra estuvieron estrechamente vinculadas. El conflicto, no solo implicó una confrontación entre las fuerzas antagónicas, sino que también trajo consigo la necesidad urgente de atención sanitaria. En este contexto, surgieron diversos sistemas formativos de enfermeras, adaptados a las necesidades de la guerra y a las realidades políticas y sociales de cada bando. La formación de enfermeras durante este periodo, tuvo un impacto significativo en la profesionalización de la enfermería en España. Contribuyendo en la creación de un cuerpo de enfermería más capacitado y con mayor reconocimiento social, respondiendo a las demandas inmediatas, sentando así, las bases para el desarrollo futuro de la profesión de enfermería. Conclusión: Obtener una visión más completa y matizada del conflicto, ayuda a entender que, aunque los bandos tenían objetivos y métodos diferentes, ambos respondían a problemas comunes.