[ca] Els vídeos denominats multivista pesen molt i requereixen d'una alta taxa de bits per a la reproducció. La necessitat de comprimir aquest tipus d'informació va empènyer al desenvolupament d'un nou mètode de compressió anomenat codificació multivisió. Aquest format de compressió es basa o utilitza la molt elevada redundància espacial entre les imatges dels vídeos per reduir el nombre de bits. Per fer aixó es basa en les tècniques utilitzades en format MPEG-7, utilitzant el tipus d'imatges I, P, B i algorisme del bloc corresponent. MPEG-7 proporciona un mecanisme per descriure informació audiovisual, de manera que és possible desenvolupar sistemes capaços d'indexar grans bases de dades multimèdia (això pot incloure: gràfics, imatges fixes, àudio, models 3D, vídeo i escenaris on aquests elements es combinen) i buscar aquests materials en la base de dades manualment o automàtica. Aquest PFC demostra la importància d'utilitzar un estàndard com el MPEG7 en tecnologies 3D. En l'actualitat, aquesta tecnologia (la tecnologia 3D) està al mercat però no està molt estesa, ja que és molt nova i cara. S'estima que les primeres àrees en les quals aquests dispositius s'utilitzaran són: la indústria de la publicitat, la visualització científica i mèdica, les aplicacions de manipulació a distància i el sector de l'oci, però a poc a poc aquesta tecnologia s'anirà introduint en les nostres llars. Avui dia, les grans empreses que produeixen televisors 3D són LG, Samsung, Sony, Panasonic, Philips, etc., però són cars i encara no hi ha suficient contingut en 3D (pel·lícules, videojocs...) perquè valgui la pena comprar un televisor 3D.

[es] Los vídeos denominados multivista pesan mucho y requieren de una alta tasa de bits para la reproducción. La necesidad de comprimir este tipo de información empujó al desarrollo de un nuevo método de compresión llamado codificación multivisión. Este formato compresión se basa o utiliza la muy elevada redundancia espacial entre las imágenes de los vídeos para reducir el número de bits. Para ello se basa en las técnicas utilizadas en formato MPEG-7, utilizando el tipo de imágenes I, P, B y algoritmo del bloque correspondiente. MPEG-7 proporciona un mecanismo para describir información audiovisual, de modo que es posible desarrollar sistemas capaces de indexar grandes bases de datos multimedia (esto puede incluir: gráficos, imágenes fijas, audio, modelos 3D, vídeo y escenarios de cómo estos elementos se combinan) y buscar estos materiales en la base de datos manual o automáticamente. Este PFC demuestra la importancia de utilizar un estándar como el MPEG7 en tecnologías 3D. En la actualidad, esta tecnología (la tecnología 3D) está en el mercado pero no está muy extendida, ya que es muy nueva y cara. Se estima que las primeras áreas en las que estos dispositivos se utilizarán son: la industria de la publicidad, la visualización científica y médica, las aplicaciones de manipulación a distancia y el sector del ocio, pero poco a poco esta tecnología se irá introduciendo en nuestros hogares. Hoy en día, las grandes empresas que producen televisores 3D son LG, Samsung, Sony, Panasonic, Philips, etc., pero son caros y todavía no hay suficiente contenido en 3D (películas, videojuegos...) para que valga la pena comprar un televisor 3D.