[ca] Aquesta tesi proporciona evidencia sobre la validesa i la capacitat diagnòstica de mesures genèriques i específiques auto-reportades, construïdes des de diferents aproximacions psicomètriques per avaluar depressió en la població general. Primerament, es compara la fiabilitat i capacitat diagnòstica del qüestionari Short Form Health Survey (SF-12) utilitzant el càlcul de puntuació habitual, amb la puntuació obtinguda segons Teoria de Resposta a l'Ítem Multidimensional (TRIM). Posteriorment, s'avalua la capacitat diagnòstica del Center for Epidemiologic Studies Depression (CES-D) per al cribratge de depressió major mitjançant una revisió sistemàtica amb meta-anàlisi. Finalment, s'avaluen les propietats psicomètriques de les mesures de depressió del Patient Reported Outcomes Measurement Information System (PROMIS), basades en Teoria de Resposta a l'Ítem (TRI). Els resultats indiquen que: a) la puntuació basada en el model TRIM del SF-12 és més fiable però presenta capacitat diagnòstica similar als altres mètodes de puntuació; b) les mesures genèriques i especifiques avaluades proporcionen una bona capacitat diagnòstica per al cribratge de depressió en població general; c) el qüestionari PROMIS de Depressió compleix totes les assumpcions de TRI, elevada fiabilitat i bona validesa de constructe i sensibilitat al canvi, i els resultats donen suport a la invariància de les mesures pel que fa al país (Espanya i US). Es conclou que les mesures auto-reportades estudiades són adequades per avaluar depressió en la població general, i proporcionen una informació valuosa que va més enllà la detecció dicotòmica d'individus amb patologia o sense. L'aproximació psicomètrica basada en TRI proporciona major flexibilitat en l'administració i puntuació dels qüestionaris i precisió més elevada, i facilita comparacions directes entre poblacions.

[en] This thesis provides evidence on the validity and diagnostic accuracy of generic and specific self-reported measures, developed from different psychometric approaches, to assess depression in the general population. First, we compare the reliability and diagnostic accuracy of the 12-item Short Form Health Survey (SF-12) traditional scoring with Multidimensional Item Response Theory (MIRT) scoring. Secondly, we conduct systematic literature review and meta-analysis of the diagnostic accuracy of the Center for Epidemiologic Studies Depression (CES-D) as a screener for major depression. Finally, we assess the psychometric properties of IRT-based Patient Reported Outcomes Measurement Information System (PROMIS) Depression measures. Our results indicate that: a) the MIRT SF-12 model is more reliable and has comparable diagnostic accuracy than other scoring methods; b) general and specific measures herein included yield good diagnostic accuracy as depression screeners; c) PROMIS Depression meets IRT assumptions, its measures are highly reliable and show good construct validity and responsiveness to change; and shows measurement invariance according to country (Spain and US). We conclude that self-reported measures are adequate for assessing depression in the general population, and provide additional information beyond detection of pathological individuals. The IRT psychometric approach provide higher flexibility and precision in administering and scoring questionnaires in survey studies, also allowing direct comparisons between populations.