[ca] Aquesta tesi es centra a l'estudi de les relacions biològiques entre els grups humans durant la transició del Mesolític (9.500 cal BCE - 5.500 cal BCE) al Neolític (5.600 cal BCE - 2.200 cal BCE) en el Nord-est de la Península Ibérica. El procés de Neolitització al Oest d'Europa, i en concret a la Península Ibérica, ha estat un tema de intens debat entre arqueòlegs i entre antropòlegs. En aquest treball es pretén analitzar aquesta qüestió mitjançant l'estudi dels caràcters dentals no-mètrics. La mostra analitzada per al treball inclou restes de jaciments Mesolítics de tota la geogràfia Peninsular; Neolítics i Calcolítics principalment del Nord i Nord-est de la Península, i Sud de França; i jaciments de l'Edat del Bronze del Nord i Nord-est de la Península. En total, aquestes mostres provenen de 100 jaciments, i contemplen un número mínim de 1.391 individus i 17.262 dents. Els resultats indiquen que les poblacions humanes de la Península Ibérica presenten morfologies dentals compatibles amb el complex Eurodont des de abans del Neolític. A més a més, encara que certs factors ambientals poden afectar la formació de les dents i de la morfologia en els individus, a nivell poblacional no ho hem identificat. Per tant, la morfologia dental resulta un indicador fiable sobre les relacions entre els grups humans d'aquest context concret. S'observa als resultats que les mostres del Paleolític Superior i Mesolític de diverses zones de la Península (costa Atlàntica Portuguesa, zona Cantàbrica i la costa Mediterrània) no eren biològicament diferents entre elles. No obstant, totes eren diferents de les poblacions Italianes dels mateixos períodes. En quant a les mostres del Neolític Inicial i Mig, els resultats indiquen que n'hi havia diferencies biològiques entre algunes d'elles. Per exemple, les mostres de les zones litorals i pre-litorals de Catalunya que són incloses a la cultura del Sepulcres de Fossa, es diferenciaven significativament d'aquelles de la zona del Solsonès i Andorra. A més a més, tots dos grups mostren valors d'afinitat semblants respecte a grups del Neolític de Navarra. Tanmateix, quan aquestes mostres van ser comparades amb mostres del Sud de França, es va observa que les mostres Franceses properes a la costa Mediterrània (Provença), no mostraven diferencies amb cap de les Ibèriques, mentre que les de l'interior si que es diferenciaven dels grups Navarrès i del litoral Catalan. Durant el Calcolític i l'Edat del Bronze les diferències entre els grups de la Península van disminuir, i de fet, en aquest últim període no s'observen diferències biològiques entre les mostres analitzades. Finalment, els resultats sobre la relació entre els grups Caçadors-Recolectors i Agricultors de la Península Ibèrica són heterogenis. Les mostres Neolítiques de Navarra són més semblants a les dels Caçadors-Recolectors, mentre que les de la zona dels Pirineus i litoral Mediterrània difereixen d'aquestes en sentits diferents. Durant el Calcolític, les mostres són més semblants als Caçadors-Recolectors que al període anterior, i la mostra de l'Edat del Bronze presenta grans afinitats amb respecte aquests. Per tant, el procés de Neolitització sembla que va ser complex, amb un impacte diferent de les poblacions immigrants a les varies zones del Nord-est Peninsular. A més a més, els resultats indiquen que aquesta entrada de poblacions agricultores va poder tenir dos orígens diferents: la Mediterrània i els Pirineus.

[es] El tema principal de esta tesis son las relaciones biológicas entre los grupos humanos durante transición del Mesolítico (9.500 cal BCE - 5.500 cal BCE) al Neolítico (5.600 cal BCE - 2.200 cal BCE) en el Nordeste de la Península Ibérica. Asimismo, las relaciones entre las diferentes poblaciones Neolíticas de dicha área geográfica. El proceso de Neolitización de la Península y el Oeste de Europa en general, y su modo de desarrollo ha generado un intenso debate entre arqueólogos y entre antropólogos durante décadas. En este trabajo se pretende analizar esta cuestión mediante el estudio de los caracteres dentales no-métricos. La muestra analizada para el trabajo incluye restos de yacimientos Mesolíticos de toda la Península; Neolíticos y Calcolíticos principalmente del Norte y Nordeste Peninsular, y Sur de Francia; y yacimientos de la Edad del Bronce del Norte y Nordeste de la Península. En total, estos suman 100 yacimientos, de los cuales se han estudiado un mínimo de 1.391 individuos y 17.262 dientes. Los resultados indican que las poblaciones humanas de la Península presentan morfologías dentales compatibles con el complejo dental Eurodonte desde el Mesolítico. Además, aunque diversos factores ambientales pueden afectar la formación dental y la morfología a nivel individual, esto no ocurrió a una escala poblacional. Por tanto, la morfología dental resulta un indicador fiable sobre las relaciones entre grupos humanos en este contexto concreto. Se observa en los resultados que las muestras del Paleolítico Superior y Mesolítico de diversas zonas de la Península (costa Atlántica Portuguesa, zona Cantábrica y costa Mediterránea) no eran diferentes biológicamente entre ellas. Sin embargo, todas eran diferentes de poblaciones Italianas coetáneas. En cuanto a las muestras del Neolítico Temprano y Medio, los resultados indican que algunas eran biológicamente diferentes entre ellas. Por ejemplo, las muestras incluidas en la cultura de los Sepulcros de Fosa de zonas costeras y pre-litorales de Cataluña difieren significativamente del las muestras del mismo periodo halladas en la región del Solones y Andorra. Además, los dos grupos presentan valores de afinidad parecidos respecto a los grupos del mismo periodo de Navarra. Asimismo, cuando estas muestras fueron comparadas con aquellas del Sur de Francia, se observó que las muestras Francesas cercanas a la costa Mediterránea, no presentaban diferencias con ninguna de las Ibéricas, las del interior sí que se diferenciaban del grupo Navarro y el litoral Catalán. Durante el Calcolítico y la Edad del Bronce las diferencias entre los grupos de la Península disminuyeron, y de hecho en este último periodo no se observa diferencia biológica alguna entre las muestras analizadas. Finalmente, los resultados sobre la relación entre los grupos Cazadores-Recolectores y Agricultores de la Península Ibérica son heterogéneos. Aquellas muestras Neolíticas de Navarra son las más parecidas a los Cazadores-Recolectores, mientras que las de la zona de los Pirineos y litoral Mediterráneo difieren en distintos sentidos de ellos. Durante el Calcolítico, las muestras son más parecidas a los Cazadores-Recolectores que en los periodos anteriores, y la muestra del Bronce muestra fuertes afinidades con respecto a los mismos. Por lo tanto, el proceso de Neolitización fue heterogéneo, con diferentes niveles de impacto de poblaciones inmigrantes en las varias zonas del Nordeste Peninsular. Además, los resultados indican que esta entrada de poblaciones pudo tener dos orígenes diferentes: la costa Mediterránea y los Pirineos.