[ca] Les captures pesqueres a Catalunya s'han reduït a més de la meitat en els últims 15 anys, a l'igual que ha succeït en la resta de món. L'activitat de la pesca al mar s'assembla a la caça i la recol·lecció a la terra, i l'adveniment de la tecnologia ha contribuït, en poques dècades, a la sobrepesca i la reducció de les poblacions de peixos. L'aqüicultura està reemplaçant el dèficit en la producció per satisfer la demanda de peix al mercat, però hi ha dubtes sobre si les pràctiques aqüícoles actuals són escalables de manera sostenible. En diversos racons de món s'estan aplicant innovacions en l'ambient marí per tal d'augmentar el rendiment de la pesca. Quatre d'aquestes innovacions s'estudien i discuteixen en aquest document: Esculls Artificials, àrees marines protegides, "Sigui-Ranching" i Drets d'Ús Territorial a la Pesca. Amb la finalitat d'avaluar la possible viabilitat d'aquestes innovacions al litoral català, s'han realitzat diverses entrevistes amb agents interessats en l'activitat pesquera catalana per conèixer la conveniència i aplicabilitat d'aquestes innovacions en aigües catalanes. Es presenta un punt de vista resumit per a cada categoria de les parts interessades. A través dels resultats de la feina, l'autor suggereix que la implementació d'algunes d'aquestes estratègies de millora en l'hàbitat marí seria possible a Catalunya, però implementades amb prudència. L'autor proposa unes condicions que creu que serien necessàries perquè aquesta implementació fos viable i fa una proposta concreta per a la costa catalana, basada en establir una cadena de reserves marines al llarg de la costa, introduint esculls artificials consorciats amb drets d'ús territorial per la pesca allà on el fons marí és sorrenc.

[es] Las capturas pesqueras en Catalunya se han reducido a más de la mitad en los últimos 15 años, al igual que ha sucedido en el resto del mundo. La actividad de la pesca en el mar se parece a la caza y la recolección en la tierra, y el advenimiento de la tecnología ha contribuido, en pocas décadas, a la sobrepesca y la reducción de las poblaciones de peces. La acuicultura está reemplazando el déficit en la producción para satisfacer la demanda de pescado en el mercado, pero existen dudas sobre si las prácticas acuícolas actuales son escalables de manera sostenible. En varios rincones del mundo se están aplicando innovaciones en el ambiente marino con el fin de aumentar el rendimiento de la pesca. Cuatro de estas innovaciones se estudian y discuten en este documento: Arrecifes Artificiales, Áreas Marinas Protegidas, "Sea-Ranching" y Derechos de Uso Territorial en la Pesca. Con la finalidad de evaluar la posible viabilidad de estas innovaciones en el litoral catalán, se han realizado varias entrevistas con agentes interesados en la actividad pesquera catalana para conocer la conveniencia y aplicabilidad de estas innovaciones en aguas catalanas. Se presenta un punto de vista resumido para cada categoría de los actores interesadas. A través de los resultados del trabajo, el autor sugiere que la implementación de algunas de las estrategias de mejora en el hábitat marino sería posible en Catalunya, pero implementadas con prudencia. El autor propone unas condiciones que cree que serían necesarias para que esta implementación fuese viable y hace una propuesta concreta para la costa catalana, que se basaría en establecer una cadena de áreas marinas protegidas a lo largo de la costa, introduciendo arrecifes artificiales en consorcio con derechos de uso territorial en la pesca donde el fondo marino es arenoso.