[ca] El museu és un entorn educatiu excepcional per a l'experimentació de metodologies pedagògiques democràtiques, transformadores i competencials, així com per investigar l'impacte i les valoracions que aquestes generen en els seus usuaris i difondre els resultats a la societat. La present tesi neix de l'experiència professional de la investigadora com a educadora del Museu Picasso de Barcelona i dels interrogants que es planteja a partir de la implementació en les activitats escolars del museu de les Visual Thinking Strategies, un controvertit mètode educatiu que atorga tota la autoritat interpretativa de les obres d'art a l'alumnat. Davant de la insatisfacció detectada en alguns agents, es dissenya un estudi de cas que consulta a tots els col·lectius participants què debilitats, amenaces, fortaleses i oportunitats han apreciat en l'aplicació del mètode; se'ls interroga també sobre la seva preferència respecte a altres mètodes i sobre l'impacte percebut. L'objectiu principal és descriure i analitzar les percepcions de les educadores, l'alumnat, el professorat i els Serveis Educatiu sobre l'adaptació que el museu fa de les Visual Thinking Strategies, per així detectar possibles millores en la seva implementació i servir de referent a altres agents educatius de l'àmbit formal i no formal. Amb aquesta finalitat es dissenya una metodologia mixta amb un fort pes qualitatiu, en què es triangulen agents, fases i tècniques de recollida i anàlisi de la informació. Les publicacions del compendi recullen estudis singulars relatius a la perspectiva d'educadores, alumnat i professorat; en el capítol de discussions es aquestes amb el punt de vista de la persona responsable dels Serveis Educatius i de la investigadora. Els resultats permeten concloure que la percepció dels agents és majoritàriament positiva, encara que l'alumnat i les educadores del museu perceben una major riquesa de debilitats que la resta d'agents. Les possibles millores deuen tenir en compte que es detecten divergències significatives tant entre els col·lectius com dins de l'alumnat, les educadores i el professorat, amb aspectes propis del mètode o de l'adaptació del museu que generen gran controvèrsia. Tot i això, els quatre col·lectius mostren la seva preferència cap a mètodes com les Visual Thinking Strategies en comparació amb altres més discursius i menys centrats en els i les estudiants. L'ús del mètode analitzat genera un impacte en tots ells, d'aquesta manera més intensa a mesura que augmenta l'exposició a ell.

[en] The museum is an exceptional educational environment for the experimentation of democratic, transformative and competency teaching methods. It is also unique for investigating the impact and assessments that these methods generate on its users and disseminating the results to society. This thesis stems from the professional experience of the researcher as an educator at the Picasso Museum in Barcelona. More precisely, it arises from the questions generated by the implementation in the museum's school activities of Visual Thinking Strategies, a controversial educational method that grants all the interpretive authority of artworks to students. Due to the dissatisfaction detected in some agents, a case study is designed that asks all the participating groups what weaknesses, threats, strengths and opportunities they have appreciated in the application of the method. They are also asked about their preference over other methods and about the perceived impact. The main objective is to describe and analyze the perceptions of educators, students, teachers and the museum's Department of Education about the adaptation that the museum makes of the Visual Thinking Strategies, in order to detect possible improvements in its implementation and serve as a reference for other educational agents in the formal and non-formal field. To this end, a mixed methodology with a strong qualitative weight is designed, in which agents, phases and techniques for collecting and analyzing information are triangulated. The publications of the compendium collect unique studies related to the perspective of educators, students and teachers, proceeding to triangulate them with the point of view of the person responsible for Educational Services and the researcher in the discussion chapter. The results allow to conclude that the perception of the agents is mostly positive, although the students and the museum educators perceive a greater wealth of weaknesses than the rest of the agents. Possible improvements should consider that significant divergences are detected both between the four groups and within the student body, the educators and the teachers, highlighting aspects of the method or its adaptation in the museum that generate great controversy. Even so, the four groups show their preference for methods such as the Visual Thinking Strategies compared to other more discursive and less student-centered. The use of the analysed method generates an impact in all of them, being this more intense as the exposure to it increases.