[ca] Es calcula que la malaltia de petit vas cerebral (MPVC) és la causant del 20-25% dels ictus isquèmics i de fins al 45% de les demències. El seu estudi es realitza principalment avaluant les seves conseqüències en ressonància magnètica cerebral (RMC)-les lesions de la substància blanca (LSB), els microsangrats cerebrals, els infarts llacunars i els espais perivasculars dilatats-. La MPVC es caracteritza per un llarg període encobert en que aquests marcadors radiològics s'acumulen en el parènquima cerebral. Tot i que es coneix la presentació d'aquesta malaltia, els factors de risc i mecanismes implicats en la seva evolució no són ben coneguts. Tampoc es sap si ritmes de progressió més marcats es relacionen amb pitjors evolucions clíniques. Aquesta tesis s'ha realitzat en la cohort de l'estudi ISSYS (Investigating Silent Strokes in hYpertensives, a magnetic resonance imaging Study). Aquesta cohort està formada per 976 subjectes hipertensos de 50-70 anys, sense ictus ni demència prèvies. Entre 2010-2012 se'ls va realitzar una visita clínica, una RMC, una exploració cognitiva, la monitorització ambulatòria de la pressió arterial (MAPA) i es van recollir mostres de sang i orina. Entre 2014-2016 es va tornar a visitar a 356 pacients en una visita amb les mateixes característiques de la visita basal, el que ens va permetre avaluar la progressió de la MPVC, així com el canvi de la resta de variables. D'aquesta manera, hem vist que la progressió de la MPVC és altament prevalent en població hipertensa, observant que el 26.2% i el 9.9% dels subjectes presentaven una progressió significativa en 1 i ≥2 marcadors radiològic, respectivament. Aquesta progressió hem trobat que correlaciona amb el declivi de les funcions cognitives i amb l'aparició del diagnòstic de deteriorament cognitiu lleu -observat en el 9.1% de la mostra-. No obstant, això dependrà del grau, tipus i localització de les lesions, sent la progressió de les LSB periventriculars el marcador més associat amb l'empitjorament cognitiu. Anàlogament, mitjançant estudis de supervivència en tota la cohort (n=976), hem constatat que els pacients amb infarts cerebrals silents tenen un risc triplicat de patir un event de tipus cardiovascular. Altrament, la MAPA pot ajudar a predir l'aparició de les lesions, si bé els seus valors haurien de ser combinats amb altres fonts de informació, com els biomarcadors. D'aquesta manera hem vist que els marcadors de funció renal mostren un declivi paral·lel a la progressió de la MPVC i al deteriorament cognitiu. Per mitjà d'estudis proteòmics, hem proposat diverses molècules (MET, MMP9 i ASAH-2) que correlacionen amb l'evolució de les LSB i que serà interessant seguir estudiant el seu possible ús clínic i rol en la fisiopatologia de les LSB. Finalment, hem avaluat els espais perivasculars dilatats del hipocamp, i trobat que es relacionen amb altres lesions de la MPVC i la cognició. Això podria indicar que formen part del conjunt de canvis de la MPVC i que l'avaluació de la seva progressió podria ser un interessant objectiu futur.

[en] Cerebral small vessel disease may be the cause of up to 20-25% of ischemic strokes and 45% of dementia cases. CSVD is principally studied by assessing its consequences via magnetic resonance imaging (MRI) -white matter hyperintensities (WMH), cerebral microbleeds, lacunar infarcts and enlarged perivascular spaces-. CSVD presents a long subclinical course in which these markers may accumulate on brain parenchyma. Although we know the radiological markers of cSVD, nowadays the vascular risk factors and implicated mechanisms in their progression are not well understood. Furthermore, it is unknown whether to present a marked progression of cSVD is associated with a worse clinical evolution. This thesis has been conducted in the ISSYS study (Investigating Silent Strokes in hYpertensives, a magnetic resonance imaging Study). This cohort is composed of 976 patients with hypertension aged 50-70, and dementia and stroke-free. Between 2010 and 2012 they underwent a clinical visit, a MRI, a cognitive evaluation, the ambulatory blood pressure monitoring (ABPM), and a urine and blood sampling collection. Between 2014 and 2016 a sample consisting of 356 subjects underwent a second visit with the same characteristics as at the baseline. In this sample we could evaluate the progression of cSVD, as well as the change in the rest of variables. Thereby, we observed that the progression of cSVD is a prevalent phenomenon in patients with hypertension. Concretely, 26.2% and 9.9% of subjects showed 1 and ≥ 2 incident cSVD lesions over the follow-up, respectively. This progression was correlated with the decline in cognition and incident mild cognitive impairment diagnosis -9.1% of the sample-. However, this relationship depends on the severity of these changes, and the type and localization of the lesion/s. Periventricular WMH was the marker of cSVD which was more significantly associated with cognitive decline. Similarly, by means of a survival analysis conducted in the complete cohort (n=976) we found that patients with silent brain infarcts were at three-fold increased risk of suffer an incident cardiovascular event within 5 years. On the other hand, ABPM may help to predict the progression of cSVD, although its information should be combined with other variables (e.g., clinical information, blood biomarkers) in order to achieve a clinically significant predictive model. Markers of kidney function (microalbuminuria and estimated glomerular filtration rate) presented a parallel decline with the progression of cSVD and cognitive impairment. Hence, these markers may help to identify patients at risk of progression of cSVD. Moreover, by means of a proteomic study, we proposed several proteins which were correlated with the progression of WMH (MET, MMP9, ASAH-2). Therefore, to study the clinical usefulness of these molecules in future studies, as well as their role in the pathophysiology of WMH, may be of greater interest. Finally, we assessed the burden of hippocampal enlarged perivascular spaces in the sample. We found that these radiological markers were related to other cSVD lesions and to cognitive performance. These results may indicate that hippocampal enlarged perivascular spaces are part of cSVD manifestations. Hence, further research should determine their progression in additional longitudinal studies.