BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Les democràcies s'han definit com els sistemes polítics que millor han sabut conjugar un nivell de consens sobre un ordre social determinat, amb una capacitat de dissens que garantís el pluralisme d'aquestes. En aquest article es farà una relectura crítica d'algunes de les principals corrents democràtiques davant aquest complicat equilibri: des dels postulats clássics de liberals i republicans, a les teories antagonistes de segona meitat del segle XX. Aquesta discussió es troba avui enfront d'un nou repte per l'emergència de l'anomenat "moment populista", i la possibilitat que el dissens associat a ell desborda els consensos democràtics vigents. En aquest sentit, es realitzarà una aproximació a la relació entre democràcia i populisme des d'enfocaments postestructuralistes com el de Benjamin Arditi, per a intentar repensar la relació entre ambdues, entenent el populisme com a perifèria difusa de la democràcia.

[en] Democracies have been seen as the political systems that have best managed to combine a certain level of consensus on a given social order with a level of dissent that guarantees their own pluralism. In this article we will review the positions of some of the main democratic movements in relation to this complicated balance: from the classics postulates of liberals and republicans, to the antagonistic theories of the second half of XX century. This issue is currently facing a new challenge due to the emergence of the so-called "populist moment", and the possibility that the dissent associated with it may overflow the current democratic consensuses. As a result, we will look at the relationship between democracy and populism from post-structuralist approaches such as that of Benjamin Arditi, in an attempt to rethink the relationship between both, understanding populism as a diffuse periphery of democracy.
[ca] L'Aprenentatge Servei (ApS) s'ha convertit en una valuosa alternativa per a promoure una formació universitària vinculada a valors de participació activa i responsabilitat social, però resulta essencial que la seva aportació no deixi de banda les entitats. Els efectes, beneficis i impacte que tenen els projectes no sempre es tenen en compte al mateix nivell que el de l'alumnat que desenvolupa el servei en aquestes. Aquesta deficiència es constata a l'estudi desenvolupat en el marc del projecte de recerca I+D+i "Aprenentatge-Servei Universitari en Activitat Física i Esport. Oportunitat per a la Inclusió Social (activat@s)" (PID2019-105916RB-I00 EDU), en el que s'intenta donar resposta a aquesta inquietud, tractant d'escoltar les entitats per conèixer de primera mà el seu punt de vista i aconseguir que tinguin una major presència als projectes. En aquest article, després de mostrar la importància d'enfortir la relació activa amb les entitats per aconseguir una transformació social coherent en la que tots els agents puguin implicar-se al mateix nivell en l'ApS de l'àmbit universitari, s'explica el procés que porta a dissenyar un instrument de recerca que permeti indagar en com veuen les entitats els projectes d'ApS universitaris.

[en] Service Learning (SL) has become a valuable alternative to promote university education linked to values of active participation and social responsibility, but it is essential that its contribution does not leave the organizations aside. The effects, benefits and impact of SL projects are not always considered at the same level as that of the students who develop the services in them. This deficiency is confirmed in the study framed in the I+D+i research project "University Service-Learning in Physical Activity and Sport. Opportunity for Social Inclusion (activat@s)" (PID2019-105916RB-I00 EDU), in which we try to respond to this concern, trying to listen to the organizations to know their point of view and get them to have a greater presence in the projects. In this article, after showing the importance of strengthening the active relationship with the organizations to achieve a coherent social transformation in which all the agents can be involved in the university SL at the same level, we explain the procedure carried out to design a research instrument to investigate how the organizations see the university SL projects.
[ca] En el món actual de transformació i diversitat, els conceptes d'inclusió i cultura inclusiva adquireixen una importància especial. Neix del fet que una cultura inclusiva assegura no només la igualtat d'oportunitats sinó que també permet que cada persona se senti plenament integrada i respectada en la societat. Al mateix temps, la naturalesa transformadora de la pandèmia requereix una comprensió i anàlisi més profunda de les dinàmiques culturals que afecten les formes canviants d'educació. Les qüestions concretes destaquen el problema de definir el conjunt de factors que influeixen en l'estudi de la cultura inclusiva en el món real i virtual. Per tant, aquest article pretenia examinar el concepte de cultura inclusiva en el context de la comunicació educativa tant en entorns reals com virtuals. Determina la importància de la inclusió i la cultura inclusiva en la realitat sociocultural existent, transformadora, alhora que aclareix el contingut de la cultura de la inclusió i demostra la lògica de la seva assimilació en el "mecanisme" de transició dels estereotips i la consciència d'estereotips a l'afirmació del valor de (qualsevol) humà. Es van analitzar i identificar els mecanismes que ens impedeixen realitzar estereotips i ampliar la nostra comprensió i acceptació dels altres, independentment de les seves diferències. La investigació també assenyala la importància de popularitzar la cultura tant en la comunicació habitual com educativa i suggereix estratègies per millorar les actituds cap a la cultura inclusiva.

[en] In today's world of transformation and diversity, the concepts of inclusion and inclusive culture acquire special importance. It stems from the fact that an inclusive culture ensures not only equal opportunities but also allows each person to feel fully integrated and respected in society. At the same time, the pandemic's transformational nature requires a deeper understanding and analysis of the cultural dynamics that affect changing forms of education. Specified issues highlight the problem of defining the set of factors influencing the study of inclusive culture in the real and virtual world. Therefore, this article aimed to examine the concept of inclusive culture in the context of educational communication in both real and virtual environments. It determines the importance of inclusiveness and inclusive culture in the existing – transforming – socio-cultural reality while clarifying the content of the culture of inclusion and demonstrating the logic of its assimilation in the "mechanism" of the transition from stereotyping and awareness of stereotyping to the assertion of the value of (any) human. The mechanisms that prevent us from realizing stereotypes and expanding our understanding and acceptance of others, regardless of their differences, were analyzed and identified. The research also points out the importance of popularizing culture in both usual and educational communication and suggests strategies for improving attitudes towards inclusive culture.
[ca] L'article ens presenta algunes qüestions a l'entorn de la terminologia arxivística i dels seus usos en el cas particular de l'Archivo de la Guerra Civil a Salamanca, així com els criteris propis de les técniques arxivístiques que s'allunyen de les decisions polititzades.

[en] This paper presents some questions around the terminology used talking about archives, and the way it is handled in the concrete case of the Civil War Archive at Salamanca, as well as the norms used by archivistic techniques, far away from politicized decisions.
[ca] En l'imaginari literari de Martha Luisa Hernández Cadenas (La Habana, 1991) apareixen insectes per diferents llocs. A Días de hormigas, el rastre de les formigues indica una direcció de vida i llibertat enmig del paisatge de devastació, paisatge que torna també a Extintos. Aquí no vuelan mariposas (2018), mentre que a La puta y el hurón (2020) els mosquits formulen una resistència a l'ordre violent i patriarcal. En aquest article estudiaré el paper d'aquests en l'obra d'aquesta jove escriptora i performer cubana. Argumento que, malgrat els escenaris d'esllavissaments i ruïnes, l'escriptora construeix també una idea de futur i de comunitat. Amb l'ajuda de Rosi Braidotti, proposo que l'esdevenir insecte i l'esdevenir dona es creuen en allò abjecte, allò liminar i un ser fora del temps que permet articular aquesta resiliència. Mitjançant aliances entre els "infra-éssers", en el tornar-se molècula i fer-se imperceptible, sostinc que l'esdevenir insecte funciona com una manera de resistir i dissentir.&nbsp;

[en] In the literary imagination of Martha Luisa Hernández Cadenas (Havana, 1991) insects appear in various places. In Días de hormigas (Days of the Ants) the trail of ants indicates a direction to a form of life and freedom in the midst of a landscape of devastation, a landscape that also returns in Extintos. Aquí no vuelan mariposas (Extintos. Butterflies Don't Fly Here) (2018), while in La puta y el hurón (The Whore and the Ferret) (2020) the mosquitoes serve as a formulation of resistance to a violent and patriarchal order. In this article I study the role of insects in the work of this young Cuban writer and performer and I affirm that, despite the scenarios of collapse and ruins, the writer also builds an idea of ​​futurity and of community. Drawing on the work of Rosi Braidotti I argue that the abject, the liminal and a particular temporality are intertwined in the becoming-insect and the becoming-woman for an articulation of resilience. Through alliances between "infra-beings", becoming molecule and becoming imperceptible, I maintain that the becoming-insect functions as a mode of resistance and dissent.
[ca] La incorporació de la tutoria a les institucions d'educació superior és un tema que ha adquirit gran rellevància però, també ha implicat una redefinició del paper que té el docent i la seva interacció amb l'estudiant. La finalitat d'aquesta investigació va ser indagar la manera en com els docents-tutors construeixen i operen les concepcions sobre la tutoria, així com els condicionants que es presenten en el dispositiu de formació. La recerca que es va realitzar va ser de tall qualitatiu i el disseny va correspondre a un estudi en cas, per al qual es va utilitzar una universitat pública estatal de la regió centre-sud del país. Es conclou que la tutoria en l'educació superior, restringida a l'orientació i seguiment escolar, és molt limitada ja que, la societat del coneixement demana una nova concepció de tutoria que sigui un espai per a l'adquisició de coneixement i desenvolupament de competències per a l'autoformació.

[en] Incorporating tutoring in institutions of higher education is an issue that has gained great importance but has also involved a redefinition of the role of the teacher and their interaction with the student. The purpose of this research was to investigate how teachers-tutors construct and operate the conceptions of mentoring, as well as the conditions that occur in the educational device. The research was qualitative and the design was a case study, for which a state public university in the south-central region of the country was used. We conclude that tutoring in higher education, restricted, as guidance and school support is very limited and, that the knowledge society demands a new approach to tutoring as a space to knowledge acquisition and skills development for self.
[ca] La sociodicea, la versió mundana de la teodicea, és l'explicació i la justificació socials del mal. Com a element integrant de tota ideologia, la sociodicea identifica culpables o atribueix causes a mals i danys socialment causats, alhora que legitima un determinat ordre social. En aquest assaig s'aprofundeix en aquest concepte i la seva dimensió moral, i s'examinen nombrosos exemples de sociodicea, des de la marxista i la parsoniana fins a aquelles relacionades amb el terrorisme, el catolicisme, el neoliberalisme, els totalitarismes, les xarxes socials i els moviments anticapitalistes, entre d'altres. Per l'autor, la tradició filosòfica i sociològica que es va forjar en l'estudi de la ideologia i la cartografia del mal s'hauria d'enriquir amb una consideració rigorosa i sistemàtica del que significa la sociodicea per a la cultura humana.

[en] Sociodicy, the worldly version of theodicy, is the social explanation and justification of evil. As an integral part of any ideology, it identifies culprits or attributes causes to evils and damages that are socially caused, at the same time that it legitimates a certain social order. In this essay, this concept and its moral dimension are analyzed, and many examples of sociodicy are examined, from the Marxist and Parsonian ones to those related to terrorism, Catholicism, neoliberalism, totalitarianisms, social networks and anti-capitalist movements, among others. For the author, the philosophical and sociological tradition which took shape in the study of ideology and the cartography of evil should be enriched with a rigorous and systematic consideration of what sociodicy means for human culture.
[ca] A Xile els processos de memòria històrica han estat relacionats a les pràctiques d'art públic i de fer ciutat des dels seus orígens fins al dia d'avui, distingint tres grans formes, lligades cadascuna directament als processos històrics, polítics i socials que va viure el país . Així en un començament podem apreciar l'estatuària Commemorativa, amb la qual es construeixen els ideals morals i històrics d'aquesta nova república en pro dels seus pròcers immortalitzats en bronze a idealitzacions republicanes que generen primàries memòries històriques d'orientacions europeistes, política i estèticament parlant. En segon lloc i gairebé un segle després, podem reconèixer la clara i forta influència que va tenir el muralisme mexicà, com a nova forma d'art públic on la mirada encara pedagògica es va posar al continent i el seu poble, transmetent una memòria de tall popular amb difusió d'ideals latinoamericanistes i locals. Per finalitzar, amb una tercera forma de memòria històrica lligada ja directament al concepte de "reparació simbòlica" propi dels governs democràtics existents després de la dictadura militar, els quals utilitzen l'espai públic com un dels suports per al desenvolupament de la post memòria. Portada a terme mitjançant el desenvolupament del monument memorial en l'entramat urbà, per mitjà d'estos projectes dotar la comunitat de fites físics i palpables que simbolitzin aquesta nova societat democràtica, igualitària i basada en el respecte als drets humans.

[en] In Chile, the processes of historical memory have been related to the practices of public art and of city-making from its origins to the present day, distinguishing three great forms, each one directly linked to the historical, political and social processes that the country experienced. . Thus at the beginning we can appreciate the Commemorative statuary, with which the moral and historical ideals of this new republic are built in favor of their heroes immortalized in bronze a. republican idealizations that generate primary historical memories of Europeanist orientations, politically and aesthetically speaking. In second place and almost a century later, we can recognize the clear and strong influence that Mexican muralism had, as a new form of public art where the still pedagogical look was placed on the continent and its people, transmitting a popular memory with diffusion of Latin American and local ideals. Finally, with a third form of historical memory already directly linked to the concept of "symbolic reparation" of the democratic governments existing after the military dictatorship, which use public space as one of the supports for the development of post-memory. Carried out through the development of the memorial monument in the urban fabric, through these projects provide the community with physical and tangible milestones that symbolize this new democratic, egalitarian society based on respect for human rights.
[ca] L'article analitzarà l'estratègia de legitimació cinematogràfica dels nous populismes sud-americans del segle XXI o "marea rosada" focalitzant-se en l'anàlisi de la pel·lícula Eva de la Argentina de María Seoane (2010). Sostindrem que el cinema és una eina crucial de la "marea rosada" per a crear, augmentar i/o sostenir la seva popularitat que, quan narra la història d'herois nacionals, mostra el present lideratge com el retorn d'una figura històrica i de la seva agenda política. Això conforma una articulació populista teo-carno-política. La pel·lícula de Seoane ho fa utilitzant Eva Perón i les mateixes tècniques cinematogràfiques de la propaganda peronista de meitat del segle XX per tal de legitimar l'aparició messiànica de la nova líder o "model de l'arribada", que reprèn una teleologia interrompuda.

[en] This article analyzes the process of cinematographic legitimation of the new 21st century South American populisms or "Pink Tide", focusing on Marías Seoane's movie Eva de la Argentina (2010). This article will show how cinema became a fundamental tool to create, increase, and/or sustain these governments' popularity through historical narratives that tell the stories of figures of the past, to present the current political leaders as the return of the national hero and its political agenda, creating teo-incar-politics. Seoane's movie does this by using Eva Perón and the same cinematographic techniques that the first Peronist propaganda employed, to legitimize the messianic appearance of the new leader or an "arriving model" as if it was resuming an interrupted teleology.
[ca] Des de principis del segle xxi, una nova fornada d'estudis sobre la història del cooperativisme s'ha interessat per la influència d'aquest moviment d'emancipació en la configuració dels barris populars. Des d'una perspectiva urbana i microhistò- rica, la recerca sobre cooperatives i cooperativistes ha nodrit l'anàlisi de les relacions entre cooperativisme, obrerisme i associacionisme popular. L'estudi de la trajectòria de Celestí Ventura Raballí (1892-1969) en el sindicalisme i el cooperativisme, i la seva dedicació a la cooperativa La Fraternitat de la Barceloneta (Barcelona) per- met aprofundir en aquestes relacions de dues maneres. En primer lloc, examinant el rol de les cooperatives com a rereguarda del moviment obrer i, de forma més general, les mútues influències entre lluites obreres i expansió del cooperativisme. En segon lloc, i atenent a la participació de Ventura en les estructures sindicalistes, cooperativistes i mutualistes, explorant la multiplicitat de funcions que caracteritzà l'associacionisme obrerista a Catalunya durant bona part del segle xx.

[en] Since the beginning of the 21st century, a new batch of studies on the history of cooperative organizations has taken an interest in the influence of this eman- cipation movement on the shaping of working-class neighbourhoods. From an urban, micro-historic perspective, the research on cooperatives and their members has nourished the analysis of the relationship between the cooperative movement, the working-class movement and grass-roots associations.The study of the path pursued by CelestíVentura Raballí (1892-1969) along syndicalism and cooperative movement, and his dedication to the cooperative La Fraternitat de la Barceloneta (Barcelona), allows us to deepen those relationships twofold: first of all, we can examine the role of the cooperatives as the rearguard of the working-class move- ment and, more generally, the reciprocal influences between the working-class struggle and the expansion of the cooperative movement; secondly, by considering the way Ventura took part in trade unions, cooperatives and mutual societies, we can explore the multiple functions of the working-class association movement in Catalonia for much of the 20th century.
[ca] Aquesta investigació intenta esbrinar la correlació entre la forma prosòdica i la funció pragmàtica dels enunciats interrogatius absoluts del Carib, específicament de la República Dominicana i Puerto Rico, que es van recollir a través de converses telefòniques col·loquials. L'objectiu general és descriure l'entonació d'enunciats interrogatius absoluts de les varietats de l'espanyol dominicà i porto-riqueny. Metodològicament, han estat seleccionades dues converses telefòniques, una de la varietat dominicana i l'altra de la varietat de Puerto Rico, amb durada de 15 minuts cadascuna i un total de 53 enunciats. Per a l'anàlisi pragmàtica, es van utilitzar les categories d'anàlisi de Gabriel (2018); per a l'anàlisi acústica, el programari d'anàlisi de la parla Praat (Boersma y Weenink, 1992-2022); i per a l'anàlisi fonològica, el model Sp_ToBI (Prieto y Roseano, 2018). Pel que fa als resultats, el moviment descendent, H+L*L% ha estat el majoritari en la varietat dominicana, i el circumflex, L+H*L%, ha estat el més freqüent en la varietat de Puerto Rico, dades que confirmen les descrites per a altres tipus de mostres orals (Armstrong, 2010; Willis, 2010). Es conclou assenyalant la importància de portar a terme estudis fonològics entonatius d'ambdues varietats.

[en] This research establishes the correlation between the prosodic form and pragmatic function of Caribbean, Dominican Republic and Puerto Rican absolute interrogative utterances collected from colloquial telephone conversations. The overall objective is to describe the intonation of absolute interrogative utterances of the Dominican and Puerto Rican varieties. A total of 53 utterances were taken from two 15-minute telephone conversation recordings, one Dominican and one Puerto Rican. These were then classified according to Gabriel's (2018) categories of analysis, the acoustics were analysed using Praat (Boersma &amp; Weenink, 1992-2022) and the Sp_ToBI labelling model (Prieto &amp; Roseano, 2018) was used. The results show that the downward movement, H+L*L%, was in the majority for Dominican Republic and that the circumflex, L+H*L%, was more frequent in Puerto Rican, confirming the data described for other types of spoken samples (Armstrong, 2010; Willis, 2010). We conclude by pointing out the importance of intonational phonological studies for both varieties.