[ca] La tesi doctoral estudia la cooperació entre estudiants de Didàctica de les Ciències Socials (DCS) en la formació de mestres a partir d'una anàlisi teòrica i una d'empírica. El tema central és una comparació entre l'aprenentatge cooperatiu (AC), provinent del "cooperative learning" anglosaxó i adoptat al nostre àmbit docent i de recerca, i les "pédagogies coopératives" (PC), francòfones, pràcticament desconegudes al nostre context. L'anàlisi teòrica aprofundeix en les bases de la interacció cooperativa i mostra perspectives col·lectives a tenir més presents, crea una fonamentació teòrica i crítica de l'AC, adoptada des de la DCS, i analitza les PC per introduir-les al nostre país. Així, per primer cop s'estableix un marc teòric incloent els dos mons cooperatius sota el paraigua "cooperació entre estudiants". Planteja línies de confluència amb els valors cooperatius, qüestiona la relació entre AC i cooperativisme, i formula possibles vincles entre les 2 concepcions i la DCS i l'educació democràtica. En la 2a part de la tesi, en base a les 5 fases ADDIE, es presenten 2 estudis de cas i 2 de paral·lels, majoritàriament virtuals per la pandèmia, i s'usen mètodes d'investigació qualitatius i quantitatius, amb l'estudi de cas múltiple com a eix central. La mostra són els estudiants dels cursos 2019-2020 i 2020-2021 (n=166 participants) de 4t del Grau d'Educació Primària de la URV de Tarragona. El 2019-2020 s'aplica l'AC (estudi de cas 1); i el 2020-2021, les PC (estudi de cas 2). Quant als estudis paral·lels, el 1r introdueix les "Discussions à Visées Démocratiques et Philosophiques" (DVDP) per debatre Problemes Socials Rellevants (PSR), i el 2n vehicula el mètode Puzle (Jigsaw) amb l'aprenentatge dels períodes històrics. Les PC obtenen millors resultats que l'AC en habilitats socials, processament grupal, responsabilitat individual i interdependència positiva. Les PC amplien el radi d'acció de l'AC amb les formes "cooperar per aprendre" i "cooperar per construir col·lectiu". Els equips heterogenis de l'AC obtenen resultats superiors als homogenis. Les DVDP promouen treballar els PSR mitjançant el pensament reflexiu i l'educació democràtica. Al Puzle (presencial i virtual) sorgeixen 3 tipologies d'interacció entre iguals (cooperació alta i baixa, i col·laboració), i en el presencial es detecta pensament col·lectiu

[es] La tesis doctoral estudia la cooperación entre estudiantes de Didáctica de las Ciencias Sociales (DCS) en la formación de maestros con un análisis teórico y uno empírico. El tema central es una comparación entre el aprendizaje cooperativo (AC), proveniente del "cooperative learning" anglosajón y adoptado en nuestro ámbito docente y de investigación, y las "pédagogies coopératives" (PC), francófonas, casi desconocidas en nuestro contexto. El análisis teórico ahonda en las bases de la interacción cooperativa y muestra perspectivas colectivas a tener más presentes, crea una fundamentación teórica y crítica del AC, adoptada desde la DCS, y analiza las PC para introducirlas en nuestro país. Por primera vez se establece un marco teórico que abraza los 2 mundos cooperativos bajo el paraguas "cooperación entre estudiantes". Plantea líneas de confluencia con valores cooperativos, cuestiona la relación entre AC y cooperativismo, y formula posibles vínculos entre ambas concepciones y la DCS y la educación democrática. En la 2ª parte, en base a las 5 fases ADDIE, se presentan 2 estudios de caso y 2 paralelos, mayoritariamente virtuales por la pandemia, y se usan métodos de investigación cualitativos y cuantitativos, con el estudio de caso múltiplo como eje central. La muestra son estudiantes de los cursos 2019-2020 y 2020-2021 (n=166 participantes) de 4° Grado de Ed. Primaria de la URV de Tarragona. En 2019-2020 se aplica el AC (estudio de caso 1); y en 2020-2021, las PC (estudio de caso 2). En los estudios paralelos: el 1° introduce las Discussions à Visées Démocratiques et Philosophiques (DVDP) para debatir Problemas Sociales Relevantes (PSR), y el 2° vehicula el método Puzzle (Jigsaw) con el aprendizaje de los períodos históricos. Las PC obtienen mejores resultados que el AC en habilidades sociales, procesamiento grupal, responsabilidad individual e interdependencia positiva. Las PC amplían el radio de acción del AC con las formas "cooperar para aprender" y "cooperar para construir colectivo". Los equipos heterogéneos del AC logran resultados superiores a los homogéneos. Las DVDP promueven trabajar los PSR con el pensamiento reflexivo y la educación democrática. En el Puzzle surgen 3 tipologías de interacción entre iguales (cooperación alta y baja, y colaboración), y en el presencial se detecta pensamiento colectivo.