[ca] Aquesta tesi es proposa d'estudiar l'Aixelià a Lalitpur, Índia Central, sota l'òptica del context del jaciment, el procés de formació del jaciment i l'organització tecnològica duta a terme pels hominins. Pretén comprendre els trets característics de l'organització tecnològica aixeliana al jaciment de Lalitpur. S'ha dut a terme mitjançant l'anàlisi del conjunt complet recuperat en el jaciment i no només focalitzant-la en els bifaços com a "fòssil tipus" de l'Aixelià com s'ha fet tradicionalment. En aquest sentit, s'ha emprat l'aproximació pròpia de l'anàlisi de la cadena operativa per comprendre l'organització tecnològica completa des de l'obtenció de la matèria primera, a la reducció dels nuclis, la producció de les ascles, llur modificació en eines configurades, l'ús, el reavivat, el seu abandonament i l'alteració en el decurs de processos post-deposicionals. També s'han tingut en compte atributs quantitatius per permetre les comparacions amb altres conjunts. Com que el conjunt va ser recuperat en contextos pròxims a la superfície, s'han emprès també estudis detallats del context del jaciment i dels processos de la seva formació a fi de confirmar la integritat del conjunt. El tipus de matèria primera ha estat sovint considerat com un factor important que afecta les eines de pedra, sobretot des del moment en què el conjunt està manufacturat principalment en granit. Per aquesta raó, s'han dut a terme estudis detallats de la matèria primera. Per acabar l'Aixelià de Lalitpur ha estat comparat amb d'altres conjunts ben estudiats de l'Índia, Àfrica i Europa a fi de situar l'Aixelià indi en un context global. L'estudi de l'organització tecnològica dels hominins aixelians de Lalitpur ha servit per a deduir-ne una imatge entenedora de la variabilitat tecnològica de les eines de pedra dels hominins aixelians. Ha ajudat en una redefinició de l'Aixelià de l'Índia i en la seva situació en un context global. A més ha servit per clarificar el concepte de "Aixelià de Grans Ascles" i les implicacions comportamentals d'aquesta tecnologia. També ha destacat la importància dels jaciments "de superfície" en l'estudi del Paleolític inferior, especialment a l'Índia i ha mostrat la importància dels estudis de la formació dels jaciments en la comprensió de les característiques dels jaciments paleolítics.

[es] Esta tesis se propone el estudio del Achelense de Lalitpur, India Central, bajo la óptica del contexto del yacimiento, el proceso de formación del mismo y la organización tecnológica llevada a cabo por los homininos. Pretende comprender los rasgos característicos de la organización tecnológica achelense en el yacimiento de Lalitpur. Se ha llevado a cabo mediante el análisis del conjunto completo recuperado en el yacimiento y no tan sólo focalizándolo en los bifaces como "fósil tipo" del Achelense, tal como se había hecho tradicionalmente. En este sentido, se ha empleado la aproximación propia del análisis de la cadena operativa para comprender la organización tecnológica completa desde la obtención de la materia prima, a la reducción de los núcleos, la producción de lascas, su modificación en herramientas configuradas, su uso, el reavivado, su abandono y la alteración a lo largo de procesos post-deposicionales. También se han tenido en cuenta atributos cuantitativos para permitir las comparaciones con otros conjuntos. Como el conjunto fue recuperado en contextos próximos a la superficie, se han emprendido también estudios detallados del contexto del yacimiento y de los procesos de su formación a fin de confirmar la integridad del conjunto. El tipo de materia prima ha sido a menudo considerado como un factor importante que condiciona las herramientas de piedra, sobre todo desde el momento en que el conjunto está manufacturado principalmente en granito. Por esta razón, se han llevado a cabo estudios detallados de la materia prima. Para terminar el Achelense de Lalitpur ha sido comparado con otros conjuntos bien estudiados de la India, África y Europa con el fin de situar el Achelense indio en un contexto global. El estudio de la organización tecnológica de los homininos achelenses de Lalitpur ha servido para deducir una imagen clara de la variabilidad tecnológica de las herramientas líticas de los homininos achelenses. Ha ayudado a la redefinición del Achelense de la India y en su situación en un contexto global. Además ha servido para clarificar el concepto de "Achelense de Grandes Lascas" y las implicaciones comportamentales de esta tecnología. También ha destacado la importancia de yacimientos de "superficie" en el estudio del Paleolítico inferior, especialmente en la India y ha mostrado la importancia de los estudios de la formación del yacimiento en la comprensión de la naturaleza de los yacimientos paleolíticos.