BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La Revolució russa tingué inicialment un fort ressò al moviment obrer ibèric i en particular entre els anarquistes de la CNT catalana. Resulta paradoxal doncs que el comunisme nasqués a començaments dels anys 20 a Espanya com un moviment fràgil i minoritari. Aquesta feblesa era especialment palesa a Catalunya. Aquí, tanmateix, sorgí als anys 1921-24 un petit corrent de partidaris del bolxevisme al si de la CNT, que desenvoluparen una política sui generis, vinculada a altres grups anàlegs a altres països, i orientada a atreure la militància anarcosindicalista per refundar el comunisme espanyol des de Barcelona, romanent independents del PCE. En un context de depressió per a l'obrerisme a Catalunya i arreu d'Espanya, l'estratègia dels anomenats comunistes-sindicalistes fracassà i, aïllats i afeblits, acabaren integrant-se al PCE a contracor a finals de 1924. Mantingueren però un esperit independent que en gran mesura ajuda a explicar la integració de la majoria d'aquests militants a les files del comunisme heterodox i catalanista del Bloc Obrer i Camperol el 1931. Aquest article rastreja la història d'aquests pioners del comunisme a Catalunya als anys 1921-24 utilitzant fonts noves dels arxius soviètics, que permeten reconstruir els orígens del grup i entendre la seva evolució posterior.

[es] La Revolución rusa tuvo un inicialmente un fuerte impacto en medios obreros ibéricos y en particular entre los anarquistas de la CNT. Resulta por lo tanto paradójico que el comunismo naciera a principios de los años 20 en España como un movimiento frágil y minoritario. Esta debilidad era especialmente notoria en Cataluña. Aquí, sin embargo, surgió en 1921-24 una pequeña corriente de partidarios del bolchevismo en el seno de la CNT, que desarrollaron una política sui generis, vinculada a la de grupos análogos en países vecinos, y orientada a ganarse a la militancia anarcosindicalista para refundar el comunismo español desde Barcelona, permaneciendo independientes del PCE. En un contexto de depresión para el obrerismo en Cataluña y España, aislados y debilitados, acabaron integrándose en el PCE a regañadientes a finales de 1924. Mantuvieron empero un espíritu independiente que ayuda a explicar la integración de la mayoría de estos militantes en las filas del comunismo heterodoxo y catalanista del Bloque Obrero y Campesino en 1931. Este artículo rastrea la historia de estos pioneros del comunismo en Cataluña en los años 1921-24, utilizando fuentes nuevas de los archivos soviéticos, que permiten reconstruir los orígenes del grupo y entender su evaluación posterior.
[ca] El pensament computacional (PC) descriu un tipus de pensament analític relacionat amb la informàtica i la programació. La Societat Internacional per a la Tecnologia a l'Educació (ISTE) i l'Associació de Professors de Ciències de la Computació (CSTA) han desenvolupat una definició per promoure la inclusió de PC a l'educació als EUA L'objectiu d'aquesta revisió sistemàtica és descriure els programes educatius que ensenyen PC en educació primària (rang d'edat 6-14 anys) publicats a revistes científiques indexades, seguint les pautes PRISMA. L'estratègia de cerca es va dur a terme a cinc bases de dades: Dialnet, Psycinfo, Scopus, PyscNET i ERIC. Un total de 40 articles van complir els criteris d"inclusió. Els entorns de programació més utilitzats van ser Scratch (55%), activitats unplugged (15%) i Code.org (10%). Els programaris trobats treballaven diverses de les competències de PC establertes com a bàsiques segons la definició de les establertes per CSTA &amp; ISTE. Aquesta revisió sistemàtica recull i sintetitza per primera vegada els programes educatius que han demostrat ser útils per treballar el PC i els relaciona amb els estàndards de PC establerts per CSTA, contribuint al coneixement de les eines disponibles per utilitzar a l'àmbit educatiu.

[es] El pensamiento computacional (PC) describe un tipo de pensamiento analítico relacionado con la informática y la programación. La Sociedad Internacional para la Tecnología en la Educación (ISTE) y la Asociación de Profesores de Ciencias de la Computación (CSTA) han desarrollado una definición para promover la inclusión de PC en la educación en los EE. UU. El objetivo de esta revisión sistemática es describir los programas educativos que enseñan PC en educación primaria (rango de edad 6-14 años) publicados en revistas científicas indexadas, siguiendo las pautas PRISMA. La estrategia de búsqueda se llevó a cabo en cinco bases de datos: Dialnet, Psycinfo, Scopus, PyscNET y ERIC. Un total de 40 artículos cumplieron los criterios de inclusión. Los entornos de programación más utilizados fueron Scratch (55%), actividades unplugged (15%) y Code.org (10%). Los softwares encontrados trabajaban varias de las competencias de PC establecidas como básicas según la definición de la establecidas por CSTA &amp; ISTE. Esta revisión sistemática recoge y sintetiza por primera vez los programas educativos que han demostrado ser útiles para trabajar el PC y los relaciona con los estándares de PC establecidos por CSTA, contribuyendo al conocimiento de las herramientas disponibles para utilizar en el ámbito educativo.
[ca] L'actitud reivindicativa i visionària de la pluralitat (del cos, el llenguatge, la sexualitat, la cultura i la geografia) en l'obra poètica d'Itxaro Borda és signe de la celebració alternativa i de resistència cap als valors que imposa una nacionalitat basca unívoca, hipermasculina i fixa que amb freqüència l'autora basca-francesa denuncia explícitament. La seva crítica al llenguatge/nació des del llenguatge/nació que incorpora les diferències, aconsegueix desarticular el discurs unívoc del poder, resistint essencialismes i jerarquies des d'una "centralitat mòbil" o mobilitat perifèrica en l'estètica d'alternances que planteja la seva obra poètica.

[es] La actitud reivindicativa y visionaria de la pluralidad (del cuerpo, el lenguaje, la sexualidad, la cultura y la geografía) en la obra poética de Itxaro Borda es signo de celebración alternativa y de resistencia hacia los valores que impone una nacionalidad vasca unívoca, hipermasculina y fija que con frecuencia la autora vascofrancesa explícitamente denuncia. Su crítica al lenguaje/nación desde el lenguaje/nación que incorpora las diferencias, logra desarticular el discurso unívoco del poder, resistiendo esencialismos y jerarquías desde una "centralidad móvil" o movilidad periférica en la estética de alternancias que plantea su obra poética.
[ca] Plantejar que la fotografia es un dels avenços propiciats per la Revolució Industrial sembla obvi, però no sols ho hem de veure com un resultat de la "modernitat", es fruit de la decantació dels coneixements sobre el món físic que es tenien des de molt abans. Ja des de la seva aparició, s'han considerat dos aspectes propis de la Fotografia, el seu ús com una forma de recordar els fets ocorreguts, i el seu valor com document, en el sentit de donar testimoni d'una realitat en un moment concret. Tots dos han servit per convertir-la en una eina de control.

[es] Plantear que la fotografía es uno de los avances propiciados por la Revolución Industrial parece obvio, pero no sólo lo tenemos que ver como un resultado de la "modernidad", es fruto de la decantación de los conocimientos sobre el mundo físico que se tenían desde mucho antes. Ya desde su aparición, se han considerado dos aspectos propios de la Fotografía, su uso como una forma de recordar los hechos ocurridos, y su valor como documento, en el sentido de dar testimonio de una realidad en un momento concreto. Ambos han servido para convertirla en una herramienta de control.
[ca] Aquest article es proposa analitzar la concepció de l'ensenyament de la gramàtica que emergeix de les pràctiques d'avaluació certificativa utilitzades a la part francòfona de Suïssa. Ens interessem també per la manera en què les avaluacions es relacionen amb els documents de referència oficials que orienten l'ensenyament obligatori. En aquest sentit, analitzem 6 proves cantonals, dirigides a tots els alumnes de 8H (alumnes d'11/12 anys) dels cantons francòfons, tenint en compte diferents criteris: l'espai atribuït a la gramàtica a les proves, els continguts mobilitzats, la relació amb el text, les acciones requerides i la tipologia de les preguntes. Les proves mostren que, tot i que existeix una base comú de continguts avaluats a tots els cantons, els diferents formats i les accions requerides es relacionen amb diferents concepcions de la gramàtica. De la mateixa manera, les operacions i continguts absents de les avaluacions suggereixen, igualment, que aquests no es prioritzen a les aules. Finalment, les restriccions de les pràctiques de correcció a gran escala tenen també conseqüències a la realització de les preguntes i, indirectament, en la concepció de la gramàtica. Les avavaluacions evidencien no una, sinó diverses concepcions de la gramàtica, que reflecteixen parcialment els principis dels documents oficials.

[es] Este artículo se propone analizar la concepción de la enseñanza de la gramática que emerge de las prácticas de evaluación certificativa utilizadas en la parte francófona de Suiza. Asimismo, nos interesamos por la manera en que las evaluaciones se relacionan con los documentos de referencia oficiales que orientan la enseñanza obligatoria. Analizamos 6 pruebas cantonales, dirigidas a todos los alumnos de 8H (alumnos de 11/12 años) de los cantones francófonos, considerando diferentes criterios: el espacio atribuido a la gramática en las pruebas, los contenidos movilizados, la relación con el texto, las acciones requeridas y la tipología de las preguntas. Las pruebas muestran que, aunque existe una base común de contenidos evaluados en todos los cantones, los diferentes formatos y las acciones requeridas se relacionan con distintas concepciones de la gramática. Asimismo, las operaciones y contenidos ausentes de las evaluaciones sugieren, igualmente, que estos no se priorizan en las aulas. Finalmente, las restricciones de las prácticas de corrección a gran escala tienen también consecuencias en la realización de las preguntas e, indirectamente, en la concepción de la gramática. Las evaluaciones evidencian no una, sino diversas concepciones de la gramática, que reflejan parcialmente los principios de los documentos oficiales.
[ca] Aquest primer enfocament geogràfic de la persona de l'obra literària de Fernando Vallejo es divideix en set seccions. En el primer, tinc la intenció d'introduir la investigació i contextualitzar-la, proporcionant elements sobre els aspectes centrals que van definir la investigació, inclosos els problemes relacionats amb el mètode que he seguit. El segon, entrant plenament en l'anàlisi de les novel·les La Rambla paralela i Casablanca la bella, és una discussió basada en les meves interpretacions, perspectives i troballes, respecte a alguns espais personals i espacialitats identificades. La tercera secció la dedica a examinar els elements que planteja l'escriptor en termes de temps i futur de ciutats i territoris. El següent, el quart, és un compromís d'identificar les formes d'apropiació territorial present en la seva narració. A la cinquena part central del meu interès per la discussió sobre conflictes i tensions en zones urbanitzades i en el món que Fernando Vallejo, de manera no sistemàtica o ordenada, proposa com a provocació. La sisena part la dedica a discutir la confluència i les bifurcacions narratives identificades. A la darrera part, proposo algunes idees i recomanacions finals sobre el vincle entre la literatura i la geografia, com a qüestió per aprofundir i sobre la redacció en primera persona en el camp geogràfic.

[es] Esta aproximación geográfica en primera persona a la obra literaria de Fernando Vallejo está dividida en siete secciones. En la primera pretendo introducir la pesquisa y contextualizarla, aportando elementos sobre los aspectos centrales que definieron la investigación, incluyendo asuntos ligados al método que he seguido. La segunda, entrando ya de lleno en el análisis de las novelas La Rambla paralela y Casablanca la bella, es una discusión a partir de mis interpretaciones, perspectivas y hallazgos, respecto a algunos espacios y espacialidades personales identificadas. La tercera sección la dedico a escudriñar en los elementos que plantea el escritor en cuanto al tiempo y al devenir de las ciudades y los territorios. La siguiente, la cuarta, es una apuesta por la identificación de las formas de apropiación territorial presentes en su narrativa. En la quinta parte centro mi interés en la discusión sobre los conflictos y las tensiones en las zonas urbanizadas y en el mundo que Fernando Vallejo, de manera no sistemática ni ordenada, propone como provocación. La sexta parte la dedico a discutir las confluencias y las bifurcaciones narrativas identificadas. En la última porción planteo algunas ideas finales y recomendaciones en cuanto al vínculo entre la literatura y la geografía, como asunto a profundizar, y respecto a la escritura en primera persona en el ámbito geográfico.
[ca] En aquesta contribució es glossa l'utillatge agrícola i ramader emprat i comercialitzat pels camperols de la zona fronterera que discorre entre els regnes d'Aragó i València a través dels registres duaners de mitjan segle xv. Una línia de recerca en l'àmbit de la Història Agrària que, malauradament, aquests darrers anys no ha gaudit de gaire interès per part de la historiografia. Per tal de continuar avançant per aquesta via, s'analitzen aquestes fonts fiscals per establir la tipologia, la funcionalitat i el valor estimat que caracteritza aquest instrumental. Testimonis documentals d'interès per comprendre l'univers de cultura material i la mentalitat que envolta l'activitat agropecuària que es duia a terme en aquests espais interiors de la Corona.

[es] En esta contribución se glosa el utillaje agrícola y ganadero empleado y comercializado por el campesinado de la zona fronteriza que discurre entre los reinos de Aragón y Valencia a través de los registros aduaneros de mediados del siglo xv. Una línea de investigación en el seno de la historia agraria que, desafortunadamente, no ha gozado en estos últimos años de mucho interés por parte de la historiografía. A fin de seguir avanzando por esta vía, se analizan tales fuentes fiscales para establecer la tipología, la funcionalidad y el valor estimado que caracteriza a dicho instrumental. Testimonios documentales que resultan de interés para comprender el universo de cultura material y la mentalidad que rodea a la actividad agropecuaria realizada en estos espacios interiores de la Corona.
[ca] L'anàlisi dels processos de conformació i/o elements de potenciació de les xarxes veïnals de quotidianitat és una part fonamental de la perspectiva relacional centrada al voltant del capital social dels barris com a base per al disseny d'espais urbans que afavoreixin la cohesió social. Aquest article resumeix la problemàtica existent al voltant d'aquesta perspectiva, exposa la metodologia desenvolupada per a l'anàlisi relacional dels barris estudiats al Mapa de Risc Social de Saragossa, i analitza els resultats obtinguts comparant entre si els barris identificats, respectivament, com a vulnerables i no vulnerables pel Ministeri de Foment, concloent la inexistència d'una relació lineal entre capital social, heterogeneïtat social i vulnerabilitat urbana.

[es] El análisis de los procesos de conformación y/o elementos de potenciación de las redes vecinales de cotidianeidad es una parte fundamental de la perspectiva relacional centrada en torno al potencial del capital social de los barrios como base para el diseño de espacios urbanos que favorezcan la cohesión social. Este artículo resume la problemática existente en torno a dicha perspectiva, expone la metodología desarrollada para el análisis relacional de los barrios estudiados en el Mapa de Riesgo Social de Zaragoza, y analiza los resultados obtenidos comparando entre sí los barrios identificados como vulnerables y no vulnerables por el Ministerio de Fomento, concluyendo la inexistencia de una relación lineal entre capital social, heterogeneidad social y vulnerabilidad urbana.
[ca] Al llarg dels deu segles de l'edat mitjana, a Catalunya hi hagué molts canvis en el poblament. Es van produir trencaments importants en la continuïtat, encara que, alhora, també hi va haver algunes pervivències notables. En l'alta edat mitjana es va crear una xarxa de vilars, al mateix temps que s'abandonaven les villae romanes (però de vegades no s'esborrà el record dels fundi que hi havia hagut). Aquests hàbitats s'hagueren d'adaptar a unes noves realitats polítiques i econòmiques, després de les conquestes dels àrabs i berbers (713-721) i les dels francs carolingis (759-801). Durant l'edat mitjana central hi hagué transformacions importants en la societat i en el poblament: van edificar-se pobles de sagrera, pobles castrals i vilanoves planificades. Al mateix temps, en algunes comarques va créixer molt el nombre de masos dispersos. Alhora, van continuar existint vilars a les terres pirinenques i alguns antics nuclis de població (vil·les i vilars) de la resta de Catalunya esdevingueren pobles i masos.

[es] A lo largo de los diez siglos de la edad mediana, en Cataluña hubo muchos cambios en el poblamiento. Se produjeron roturas importantes en la continuidad, aunque, a la vez, también hubo algunas pervivencias notables. En el alta edad mediana se creó una red de vilares, al mismo tiempo que se abandonaban las villae romanas (pero a veces no se borró el recuerdo de los funde que había habido). Estos hábitats se tuvieron que adaptar a unas nuevas realidades políticas y económicas, después de las conquistas de los árabes y bereberes (713-721) y las de los francos carolingios (759-801). Durante la edad mediana central hubo transformaciones importantes en la sociedad y en el poblamiento: se edificaron pueblos de sagrera, pueblos castrales y villanuevas planificadas. Al mismo tiempo, en algunas comarcas creció mucho el número de cortijos dispersos. A la vez, continuaron existiendo vilares en las tierras pirenaicas y algunos antiguos núcleos de población (villas y vilares) del resto de Cataluña acontecieron pueblos y cortijos.
[ca] Aquest treball pretén estudiar la representació de la llengua oral en els diàlegs didàctics redactats en llengua francesa i destinats a ensenyar aquesta llengua a un públic hispanoparlant, entre els segles XVI i XIX. Després d'exposar el marc teòric de la Lingüística de Varietats alemanya o de filiació coseriana (Koch i Oesterreicher 2001) del qual parteix aquest estudi, es presenten les característiques històriques i de format dels diàlegs didàctics, diferenciant-los dels textos didàctics posats en forma dialogada o gramàtiques erotemàtiques. El treball se centra, després, a determinar quin model de llengua parlada s'ha volgut representar en els diàlegs i a analitzar, posteriorment, fins a quin punt els autors dels diàlegs han buscat aconseguir un alt grau de versemblança respecte a les converses reals, quins són els elements que han actuat com a fre a la il·lusió conversacional i a quines raons responen les diferències de format que s'aprecien d'una època a una altra.

[es] Este trabajo pretende estudiar la representación de la lengua oral en los diálogos didácticos redactados en lengua francesa y destinados a enseñar dicha lengua a un público de hispanohablantes, entre los siglos XVI y XIX. Después de exponer el marco teórico de la Lingüística de Variedades alemana o de filiación coseriana (Koch y Oesterreicher 2001) del que parte el estudio, se presentan las características históricas y de formato de los diálogos didácticos, diferenciándolos de los textos didácticos puestos en forma dialogada o gramáticas erotemáticas. El trabajo se centra, luego, en determinar qué modelo de lengua hablada se ha querido representar en los diálogos y en analizar, posteriormente, hasta qué punto los autores de los diálogos han buscado alcanzar un alto grado de verosimilitud con respecto a las conversaciones reales, cuáles son los elementos que han actuado como freno a la ilusión conversacional y a qué razones responden las diferencias de formato que se aprecian de una época a otra.
[ca] Aquest article pretén traçar paral·lelismes entre la filosofia educativa d'Antonio Gramsci i la proposta pedagògica de don Lorenzo Milani. Importants figures intel·lectuals italianes del segle XX, els dos es van dedicar a delinear els fonaments teòrics i pràctics de sengles projectes educatius revolucionaris. Van aportar amb això dues pedagogies del col·lectiu, emancipadores i restitutòries, proposant contundents alternatives al tecnicisme falsament democràtic de les didàctiques imperants. El present escrit és també un exercici de reflexió a partir de la lectura de les obres de Milani i Gramsci que fan referència directa a l'educació. L'objectiu de l'article és comprendre i assenyalar l'actualitat dels dos pensaments sobre aquest important tema, que sembla haver estat buidat de significat en la societat actual, i interpretar des d'ells el binomi hegemonia-subalternitat.

[es] Este artículo pretende trazar paralelismos entre la filosofía educativa de Antonio Gramsci y la propuesta pedagógica de don Lorenzo Milani. Importantes figuras intelectuales italianas del siglo XX, los dos se dedicaron a delinear los fundamentos teóricos y prácticos de sendos proyectos educativos revolucionarios. Aportaron con ello dos pedagogías de lo colectivo, emancipadoras y restitutorias, proponiendo contundentes alternativas al tecnicismo falsamente democrático de las didácticas imperantes. El presente escrito es también un ejercicio de reflexión a partir de la lectura de las obras de Milani y Gramsci que hacen referencia directa a la educación. El objetivo del artículo es comprender y señalar la actualidad de los dos pensamientos sobre este importante tema, que parece haber sido vaciado de significado en la sociedad actual, e interpretar desde ellos el binomio hegemonía-subalternidad.
[ca] Durant els anys 2020 i 2021 la tasca al voltant de la lectura fàcil va resultar afectada per la pandèmia de la covid-19 de manera important. Els clubs de lectura presencials es van haver de suspendre i van haver de ser transformats i acollits en els entorns virtuals de les biblioteques públiques, que encara són un element clau per avançar en la inclusió. En aquest període destaca la forta activitat dels clubs de lectura fàcil a l'Estat espanyol, la meitat dels quals tenen lloc a Catalunya. Malgrat l'aturada causada per la pandèmia, la Xarxa de Lectura Fàcil es va anar consolidant arreu, amb la creació de noves entitats regionals. La producció editorial també es va veure interrompuda o, com a mínim, alentida per la covid-19, mentre que les administracions públiques continuaven avançant per oferir recursos per a les persones amb dificultats lectores, tot i que de manera insuficient.

[es] Durante los años 2020 y 2021 la tarea en torno a la lectura fácil resultó afectada por la pandemia de la Covid-19 de forma importante. Los clubes de lectura presenciales tuvieron que suspenderse y tuvieron que ser transformados y acogidos en los entornos virtuales de las bibliotecas públicas, que todavía son un elemento clave para avanzar en la inclusión. En este período destaca la fuerte actividad de los clubes de fácil lectura en el Estado español, la mitad de los cuales tienen lugar en Cataluña. A pesar del paro causado por la pandemia, la Red de Lectura Fácil se fue consolidando por todas partes, con la creación de nuevas entidades regionales. La producción editorial también se vio interrumpida o, como mínimo, ralentizada por la Covid-19, mientras que las administraciones públicas seguían avanzando para ofrecer recursos para las personas con dificultades lectoras, aunque de forma insuficiente.