[ca] La fiscalitat internacional de l'economia digital posa a prova la sobirania dels Estats. La deslocalització crea un desajust important entre el lloc en el qual es genera l'activitat econòmica i el que finalment grava les rendes. Amb l'objectiu d'evitar els problemes de doble imposició que, a vegades poden ser de doble no imposició, els Estats utilitzen mecanismes diversos entre els quals hem explorat els convenis de doble imposició com una eina molt important per donar solucions respecte de la coordinació i distribució de la potestat tributària. L'evasió fiscal utilitza les escletxes en els sistemes fiscals per a aconseguir el seu objectiu principal que és el de pagar els mínims impostos possibles, o directament no pagar-ne. Com a resposta a la manca de coordinació del sistema fiscal global s'ha demostrat que conceptes com el d'Establiment Permanent són claus a l'hora de buscar vincles entre territoris, activitat econòmica i l'exacció de l'impost sobre societats. D'aquesta manera, és impossible arribar a una solució única. Per tant, és imprescindible que els Estats coordinin les seves accions, millorin la seguretat jurídica fent més previsible i unívoc el sistema fiscal global i, sobretot, que se segueixi l'exemple dels agents de l'economia digital, és a dir, que es requereix innovació normativa al mateix ritme de les innovacions tecnològiques. El supòsit formulat il·lustra la manera en què les empreses tecnològiques ofereixen els seus serveis a qualsevol lloc del mon, fins al punt que poden fer-ho de forma habitual sense cap connexió física amb la jurisdicció a la qual resideixen els seus clients sinó simplement amb una pàgina web. És essencial restablir l'equilibri entre les normes fiscals i les activitats de l'economia digital per tal de protegir els ingressos dels Estats a escala mundial. En aquest treball descobrirem o redescobrirem conceptes, situacions, significats i escletxes que configuren reptes i solucions a la fiscalitat de l'economia digital en el supòsit que encara existeixi una economia que no sigui digital.

[en] International taxation of the digital economy serves as a test of the sovereign power of the States. Relocation creates a significant mismatch between the place where economic activity is generated and the one that ultimately taxes the revenue. For the purpose of preventing double taxation problems that sometimes mean no taxation at all, the States use various mechanisms among which we have explored double taxation agreements as a very important tool to provide solutions on coordination and distributions of tax authority. Tax evasion uses loopholes in the tax systems to achieve its main objective which is to pay the minimum taxes possible, when not trying to pay nothing. As a response to the lack of coordination in the global tax system, concepts such as Permanent Establishment have been shown to be key when looking for links among territories, economic activity, and corporate income taxation. In this manner, it is impossible to arrive at a singular solution. Therefore, it is imperative that States coordinate their actions, enhance legal certainty by making the global tax system more predictable and unambiguous and, above all this, emulate the example of digital economy agents, it is, regulatory innovation is required to be implemented at a pace that is comparable to the technological advancement. The formulated assumption illustrates the way in which technological enterprises can provide their services anywhere in the world, to such an extent that they are typically able to operate without any physical connections with their customers' residence jurisdictions other than a website. It is essential to restore the balance between tax rules and digital economy activities in order to protect States incomes globally. In this project, we will uncover or revisit concepts, situations, significances, and loopholes that collectively set up challenges and solutions to digital economy taxation, assuming that non-digital economy still exists.