[ca] Els paral·lelismes entre la futura Isabel II i Isabel I de Castella van ser explotats en els camps polític, literari i artístic pels òrgans propagandístics de la monarquia espanyola, des del naixement de la infanta, l'octubre de 1830, fins als primers dos anys de regència de Maria Cristina de Borbó. I és que Isabel la Catòlica va néixer en una època en què, a falta de fill baró, la successió a la Corona de la filla primogènita dels monarques estava permesa. Tanmateix, aquesta tradició castellana, regularitzada en el còdex de Las Siete Partidas d'Alfons X al segle XIII, va quedar invalidada amb l'Auto Acordat per Felip V el maig de 1713, que també donava prioritat als barons de branques laterals. Davant d'això i de l'amenaça que la Corona passés a mans de Carles Maria Isidre de Borbó, el 29 de març de 1830 es va aprovar la Pragmàtica Sanció que promulgava l'acord de Corts de 1789 amb què Carles IV va pretendre recuperar la vella consuetud castellana. Poc abans de la mort de Ferran VII, en els festeigs per l'acte de jurament i reconeixement de les Corts espanyoles a Maria Isabel Lluïsa de Borbó com a princesa d'Astúries, la tradició política i l'estètica medievals van adquirir un paper encara més rellevant, sobretot en pintures i arquitectures efímeres creades ex professo per adornar els carrers de moltes ciutats del Regne. L'organització de torneigs medievals, com el de Barcelona, o les vindicacions de comtes i vells sobirans en obres literàries adornades amb gravats, en arbres genealògics i en diversos gèneres de la literatura popular també van ser utilitzats per evocar la Catalunya de Guifré el Pilós o l'Espanya dels Reis Catòlics. Aquesta mirada cap al passat medieval va servir a la Corona espanyola per legitimar la successió femenina al tron, mentre que, de retruc, es va crear el marc idoni que permetria a certs sectors afins a Isabel manifestar públicament la seva inclinació per l'estil gòtic, el qual s'estava posant de moda entre les classes burgeses per influx del moviment romàntic.

[en] The parallels between the future Isabella II and Isabella I of Castile were exploited in the political, literary and artistic fields by the propaganda organs of the Spanish monarchy, from the birth of the infanta, in October 1830, until the first two years of the regency of María Cristina de Borbón-Dos Sicilias. Isabella I was born at a time when, in the absence of a male heir, the first-born daughter of the monarchs was permitted to succeed to the Crown. However, this Castilian tradition, regularized in the codex of Las Siete Partidas of Alfonso X, also known as the Wise, in the 13th century, was invalidated by the Auto Acordado of Philip V in May 1713, which also gave priority to the males of lateral branches of the royal family. Given this and the threat that the crown could pass into the hands of Prince Carlos María Isidro de Borbón, on 29 March 1830 the Pragmatic Sanction was approved, which promulgated the Court agreement of 1789 by which Charles IV intended to resurrect the former Castilian custom. Shortly before the death of Ferdinand VII, in the celebrations for the swearing-in and recognition by the Spanish Court of the infanta María Isabel Luisa as Princess of Asturias, medieval political tradition and aesthetics acquired an even more important role, especially in paintings and ephemeral architecture created expressly to decorate the streets of many cities in the kingdom. The organisation of medieval tournaments, such as the one in Barcelona, or the appearance of historical counts and kings and queens in literary works decorated with engravings, or in genealogical trees, or various types of popular literature were also used to recall the Catalonia of Wilfred the Hairy or the Spain of the Catholic Kings. This look towards the medieval past served the Spanish Crown to legitimize female succession to the throne, while, consequently, creating the ideal framework to allow certain groups linked to Isabella II to publicly express their inclination for the Gothic style, which was becoming fashionable among the bourgeois classes due to the influx of the romantic movement.