[ca] Aquest treball final de grau explora com la representació arquitectònica influeix en els nostres sentits i emocions. Comença amb una introducció al concepte de representació i la seva rellevància en l'arquitectura, seguida d'una anàlisi de l'evolució de les pràctiques representatives, considerant les influències culturals i tecnològiques que han modelat aquestes transformacions fins a les tendències actuals. L'estudi aborda la relació entre emoció i arquitectura, emfatitzant la importància de la representació en la comunicació arquitectònica i el rol de les emocions a la percepció de l'espai. El treball es centrarà en la representació arquitectònica com a pràctica filosòfica, destacant el paper del dibuix a la reflexió arquitectònica i les teories de Juhani Pallasmaa i Robin Evans sobre el dibuix arquitectònic. Els casos d'estudi de Frank Gehry i Peter Zumthor s'analitzen explorant els seus enfocaments representatius en relació amb els punts més clau de les teories d'Evans i Pallasmaa. Per a cada arquitecte, s'examina un projecte específic, destacant com els mètodes de representació emfatitzen les experiències sensorials i emocionals dels espais creats. L'estudi culmina amb un redibuix del Pavelló de Barcelona de Mies van der Rohe, interpretant els aspectes fonamentals del projecte a través dels punts claus identificats a les teories d'Evans i Pallasmaa. Aquest redibuix serveix com un exercici pràctic per reflexionar sobre l'impacte de diferents tècniques de representació en la comprensió i la valoració de l'arquitectura. En conjunt, el treball ofereix una visió comprensiva de la representació arquitectònica, subratllant-ne la importància en la creació i percepció dels espais, i proporcionant una anàlisi crítica basada en teories filosòfiques i estudis de cas pràctics.

[es] Este trabajo final de grado explora cómo la representación arquitectónica influye en nuestros sentidos y emociones. Empieza con una introducción al concepto de representación y su relevancia en la arquitectura, seguida de un análisis de la evolución de las prácticas representativas, considerando las influencias culturales y tecnológicas que han moldeado estas transformaciones hasta las tendencias actuales. El estudio aborda la relación entre emoción y arquitectura, enfatizando la importancia de la representación en la comunicación arquitectónica y el rol de las emociones en la percepción del espacio. El trabajo se centrará en la representación arquitectónica como práctica filosófica, destacando el papel del dibujo en la reflexión arquitectónica y las teorías de Juhani Pallasmaa y Robin Evans sobre el dibujo arquitectónico. Los casos de estudio de Frank Gehry y Peter Zumthor se analizan explorando sus enfoques representativos en relación a los puntos más clave de las teorías de Evans y Pallasmaa. Para cada arquitecto, se examina un proyecto específico, destacando cómo los métodos de representación enfatizan las experiencias sensoriales y emocionales de los espacios creados. El estudio culmina con un redibujo del Pabellón de Barcelona de Mies van der Rohe, interpretando los aspectos fundamentales del proyecto a través de los puntos clave identificados en las teorías de Evans y Pallasmaa. Este redibujo sirve como ejercicio práctico para reflexionar sobre el impacto de diferentes técnicas de representación en la comprensión y valoración de la arquitectura. En conjunto, el trabajo ofrece una visión comprensiva de la representación arquitectónica, subrayando su importancia en la creación y percepción de los espacios, y proporcionando un análisis crítico basado en teorías filosóficas y estudios de caso prácticos.