[ca] Introducció. Els metges de família emprem diferents mètodes de càlcul de risc i no hi ha un mètode ideal en les nostres consultes. A més, es publiquen periòdicament noves taules de predicció de risc cardiovascular, no havent-se validat en el nostre medi. Objectiu. Determinar la correlació entre els paràmetres obtinguts amb l'eco-Doppler carotidi i el risc cardiovascular i validar els cinc mètodes de càlcul de risc cardiovascular que més s'utilitzen en el nostre medi (Framingham, Dundee, Sheffield, Regicor i SCORE), utilitzant com a patró el grau d'aterosclerosi carotídia. Disseny. Estudi descriptiu observacional. Àmbit d'estudi. Atenció primària de salut. Subjectes. 272 pacients escollits d'un contingent d'atenció primària per mostreig aleatori i estratificat per individus amb risc cardiovascular elevat (probabilitat de presentar un event coronari superior al 20% als 10 anys), individus amb risc cardiovascular moderat (entre el 10 i el 20% de probabilitat als 10 anys) i pacients amb un risc cardiovascular baix (quan la probabilitat de presentar un event és inferior al 10% als 10 anys). Mesuraments i intervencions. S'analitzaren els següents paràmetres: edat, sexe, hipertensió arterial, diabetis, dislipèmia, tabaquisme, paràmetres antropomètrics, tensions arterials sistòlica i diastòlica, colesterol total, colesterol-LDL, colesterol-HDL, triglicèrids, glucèmia, enzims hepàtics, microalbuminúria, creatinina, àcid úric, hemograma, presència o no d'hipertròfia ventricular esquerra i mesurament del risc cardiovascular emprant la taula de Framingham, la taula de Sheffield, disc de Dundee, taula de Framingham calibrada en la població catalana (Regicor) i taules del projecte SCORE. A més, es mesurà mitjançant eco-Doppler el gruix de l'íntima-mèdia d'ambdues artèries caròtides, presència o no d'ateroma, estenosi, distensibilitat i permeabilitat. S'utilitzaren proves de khi quadrat, t d'Student-Fisher, anàlisi de la variància, regressió simple i múltiple i paràmetres de validació, tot considerant significació estadística quan p<0,05. Resultats. S'exclogueren 32 pacients, quedant 245, amb una edat mitjana de 62,3 ± 13,6 anys i un 54% de dones. S'escolliren 82 pacients amb risc cardiovascular alt, 81 amb risc moderat i 82 amb risc baix, sense existir diferències estadísticament significatives entre els tres grups, a excepció de l'edat, on eren més grans entre aquells amb major risc. El gruix íntima-mèdia carotídia fou més gran entre els pacients de risc cardiovascular més alt i també en els subjectes més grans, entre els diagnosticats de diabetis mellitus i entre els individus hipercolesterolèmics. S'observà associació entre el nombre de factors de risc cardiovascular i aterosclerosi. En l'estudi de validació, la probabilitat més alta d'obtenir un resultat de risc cardiovascular alt entre els subjectes amb un espessor íntima-media carotidi patològic ( 3 0,86 mm) va ser amb la taula de Framingham original (sensibilitat del 65,2% i especificitat del 74%), seguit de la taula Regicor, establint un nivell de risc superior al 10% i la taula SCORE. La màxima correlació del gruix íntima-mèdia carotidi s'obtingué amb la taula de Framingham (r: 0,506; més alt amb la caròtida dreta: 0,514), seguit de la taula de Sheffield (r: 0,462; principalment amb la caròtida dreta: 0,466) i amb la taula del projecte SCORE (r: 0,291; caròtida dreta: 0,368). Conclusions. Segons els resultats d'aquest estudi, la taula de Framingham és el mètode que més es correlaciona amb el gruix íntima-mèdia carotídi analitzat amb eco-Doppler en el nostre país i a més, és la taula de risc cardiovascular que classifica millor els pacients amb risc més alt. Mots clau: Malaltia cardiovascular, risc cardiovascular, eco-doppler, gruix íntima-media carotídia, taules de risc cardiovascular

[es] Introducción. Los médicos de familia utilizamos diferentes métodos de cálculo de riesgo y no existe un método ideal en nuestras consultas. Además, se publican periódicamente nuevas tablas de predicción de riesgo cardiovascular, no habiéndose validado en nuestro medio. Objetivo. Determinar la correlación entre los parámetros obtenidos con el eco-Doppler carotídeo y el riesgo cardiovascular y validar los cinco métodos de cálculo de riesgo cardiovascular que más se utilizan en nuestro medio (Framingham, Dundee, Sheffield, Regicor y SCORE), utilizando como patrón el grado de aterosclerosis carotídea. Diseño. Estudio descriptivo observacional. Ámbito de estudio. Atención primaria de salud. Sujetos. 272 pacientes escogidos de un cupo de atención primaria por muestreo aleatorio y estratificado por sujetos con riesgo cardiovascular elevado (probabilidad de presentar un evento coronario superior al 20% a los 10 años), individuos con riesgo cardiovascular moderado (entre el 10 y el 20% de probabilidad a los 10 años) y sujetos con riesgo cardiovascular bajo (cuando la probabilidad de presentar un evento es inferior al 10% a los 10 años). Mediciones e intervenciones. Se analizaron los siguientes parámetros: edad, sexo, hipertensión arterial, tabaquismo, diabetes, dislipemia, parámetros antropométricos, tensiones arteriales sistólica y diastólica, colesterol total, colesterol-LDL, colesterol-HDL, triglicéridos, glucemia, enzimas hepáticos, microalbuminuria, creatinina, ácido úrico, hemograma, presencia o no de hipertrofia ventricular izquierda y medida del riesgo cardiovascular utilizando la tabla de Framingham, la tabla de Sheffield, disco de Dundee, tabla de Framingham calibrada en la población catalana (Regicor) y tablas del proyecto SCORE. Además, se midió mediante eco-Doppler el grosor de la íntima-media de ambas arterias carótidas, presencia o no de ateroma, estenosis, distensibilidad y permeabilidad. Se utiliza pruebas de chi cuadrado, t de Student-Fisher, análisis de la variancia, regresión simple y múltiple y parámetros de validación, considerando significación estadística cuando p<0,05. Resultados. Se excluyeron 32 pacientes, quedando 245, con una edad media de 62,3 ± 13,6 años y un 54% de mujeres. Se escogieron 82 pacientes con riesgo cardiovascular alto, 81 con riesgo moderado y 82 con riesgo bajo, sin existir diferencias estadísticamente significativas entre los tres grupos, a excepción de la edad, donde eran mayores entre aquellos con mayor riesgo. El espesor íntima-medio carotídeo fue mayor entre los pacientes de mayor riesgo cardiovascular y también en los sujetos de mayor edad, entre los diagnosticados de diabetes mellitus y entre los individuos hipercolesterolémicos. Se observó asociación entre número de factores de riesgo cardiovascular y aterosclerosis. En el estudio de validación, la probabilidad más alta de obtener un resultado de riesgo cardiovascular alto entre los sujetos con un espesor íntima-media carotídeo patológico ( 3 0,86 mm) fue con la tabla de Framingham original (sensibilidad del 65,2% y especificidad del 74%), seguido de la tabla Regicor estableciendo un nivel de riesgo superior al 10% y la tabla de Framingham y la tabla SCORE. La máxima correlación del espesor íntima-media carotídeo se obtuvo con la tabla de Framingham (r: 0,506; mayor con la carótida derecha: 0,514), seguido de la tabla de Sheffield (r: 0,462; principalmente con la carótida derecha: 0,466) y con la tabla del proyecto SCORE (r: 0,291; carótida derecha: 0,368). Conclusiones. Según los resultados de este estudio, la tabla de Framingham es el método que se correlaciona más con el espesor íntima-media carotídeo analizado con eco-Doppler en nuestro país y además, es la tabla de riesgo cardiovascular que clasifica mejor a los pacientes con mayor riesgo. Palabras clave: Enfermedad cardiovascular, riesgo cardiovascular, eco-doppler, espesor íntima-media carotídeo, tablas de riesgo cardiovascular