[ca] L'alzina surera (Quercus suber) és explotada per la seva escorça, el suro, que genera riquesa en àrees rurals de la Mediterrània occidental. Tot i el seu valor econòmic, el sector enfronta desafiaments com el defecte de gust en el vi causat pel 2,4,6-tricloroanisol (TCA), d'origen fúngic. El Centre de Recerca en Agrigenòmica (CRAG) va investigar aquest problema estudiant dues poblacions de Quercus suber: Cassà de la Selva (Espanya) i Porto Torres (Itàlia), amb diferències en la producció de TCA. Es van seqüenciar els transcriptomes d'aquestes poblacions per identificar gens implicats en la producció d'aquest compost i es van observar diferències en l'estructura de les parets cel·lulars del suro, suggerint variabilitat en la mobilitat dels fongs responsables del TCA. Dins de la part cel·lular, l'estudi se centra en la suberina i les pectines. Aquest Treball de Fi de Grau ha tingut com a objectiu estudiar els enzims implicats en la síntesi i la degradació d'aquests compostos. Aquests enzims són les Pectinesterases, pel que fa a les pectines, i la Gelp72, per la suberina. En aquest treball, en primer lloc s'ha plantejat la clonació de la regió promotora del gen Gelp72 i de l'ADN complementari (ADNc) de la Pectinesterasa PE57 de Quercus suber. Amb les clonacions es pretenia estudiar la seqüència i funcionalitat de la regió promotora del gen Gelp72 amb un enfocament especial en els factors que regulen la seva expressió en resposta a tractaments d'auxina i la seva implicació en la degradació de la suberina. En segon lloc, s'han comparat les Pectinesterases presents en el suro d'aquestes dues poblacions utilitzant tècniques d'anàlisi transcriptòmica i bioquímica, per tal d'identificar les diferències en l'expressió i funcionalitat d'aquests enzims i com poden influir en la qualitat i durabilitat del suro. Els resultats d'aquest treball han permès concloure que la metodologia utilitzada no ha sigut efectiva en l'amplificació de la seqüència promotora del gen Gelp72, motivant la planificació de seqüenciació d'ADN genòmic complet de les dues poblacions. Per altra banda, s'ha aconseguit l'amplificació i transformació de soques d'Agrobacterium tumefaciens d'una Pectinesterasa relacionada amb la paret cel·lular i l'acumulació de TCA. Aquests resultats, facilitaran la posterior transformació de plantes d'Arabidopsis thaliana com a planta model per estudiar la funció d'aquestes proteïnes, amb l'objectiu final d'estudiar el rol d'aquestes Pectinesterases en la degradació de la paret cel·lular.

[es] El alcornoque (Quercus suber) es explotada por su corteza, el corcho, que genera riqueza en áreas rurales del Mediterráneo occidental. A pesar de su valor económico, el sector enfrenta desafíos como el defecto de sabor en el vino causado por el 2,4,6-tricloroanisol (TCA), de origen fúngico. El Centro de Investigación en Agrigenómica (CRAG) investigó este problema estudiando dos poblaciones de Quercus suber: Cassà de la Selva (España) y Porto Torres (Italia), con diferencias en la producción de TCA. Se secuenciaron los transcriptomas de estas poblaciones para identificar genes implicados en la producción de este compuesto y se observaron diferencias en la estructura de las paredes celulares del corcho, sugiriendo variabilidad en la movilidad de los hongos responsables del TCA. Dentro de la parte celular, el estudio se centra en la suberina y las pectinas. Este Trabajo de Fin de Grado ha tenido como objetivo estudiar las enzimas implicadas en la síntesis y la degradación de estos compuestos. Estas enzimas son las Pectinesterasas, en lo que respecta a las pectinas, y la Gelp72, para la suberina. En este trabajo, en primer lugar se ha planteado la clonación de la región promotora del gen Gelp72 y del ADN complementario (ADNc) de la Pectinesterasa PE57 de Quercus suber. Con las clonaciones se pretendía estudiar la secuencia y funcionalidad de la región promotora del gen Gelp72 con un enfoque especial en los factores que regulan su expresión en respuesta a tratamientos de auxina y su implicación en la degradación de la suberina. En segundo lugar, se han comparado las Pectinesterasas presentes en el corcho de estas dos poblaciones utilizando técnicas de análisis transcriptómico y bioquímico, con el fin de identificar las diferencias en la expresión y funcionalidad de estas enzimas y cómo pueden influir en la calidad y durabilidad del corcho. Los resultados de este trabajo han permitido concluir que la metodología utilizada no ha sido efectiva en la amplificación de la secuencia promotora del gen Gelp72, motivando la planificación de secuenciación de ADN genómico completo de las dos poblaciones. Por otro lado, se ha logrado la amplificación y transformación de cepas de Agrobacterium tumefaciens de una Pectinesterasa relacionada con la pared celular y la acumulación de TCA. Estos resultados facilitarán la posterior transformación de plantas de Arabidopsis thaliana como planta modelo para estudiar la función de estas proteínas, con el objetivo final de estudiar el rol de estas Pectinesterasas en la degradación de la pared celular.