[ca] El següent treball revisa l'evolució del sistema universitari espanyol sobre la base de quatre lleis clau: la Llei de 29 de juliol de 1943 sobre ordenació de la Universitat espanyola, la Llei orgànica 11/1983 de Reforma Universitària, la Llei orgànica 6/2001 d'Universitats i la Llei orgànica 2/2023 del Sistema Universitari. Partint del seu context polític, s'analitzen les lleis per a identificar elements que permetin la seva classificació dins dels paradigmes de gestió pública. La hipòtesi plantejada és que la Llei de 1943 s'alinea amb el paradigma de l'Administració Pública Tradicional (APT), donat el seu enfocament en la centralització, la jerarquia i el control estatal; les Lleis de 1983 i 2001 poden associar-se amb la Nova Gestió Pública (NGP) a causa de la seva inclinació cap a la descentralització i l'autonomia universitària; mentre que la Llei orgànica de 2023 podria classificar se sota el paradigma de l'Administració Pública Deliberativa (APD) pel seu èmfasi en la participació, la inclusió i la transparència. La metodologia ocupada en el treball combina l'anàlisi documental amb l'aplicació d'un marc conceptual basat en els paradigmes de gestió pública esmentats. Per a establir el marc conceptual de l'estudi s'ha fet ús de bibliografia especialitzada en gestió pública. A través d'aquestes lleis, s'observa una progressió clara des d'un model centralitzat i jeràrquic cap a un més participatiu i descentralitzat, amb un major èmfasi en l'autonomia, la transparència i la col·laboració. Aquesta evolució suggereix que el sistema universitari espanyol està avançant cap a un model més obert i democràtic, d'acord amb les necessitats canviants de la societat i les demandes d'un entorn universitari modern.

[en] The following paper reviews the evolution of the Spanish university system on the basis of four key laws: the Law of 29 July 1943 on the organisation of the Spanish University, Organic Law 11/1983 on University Reform, Organic Law 6/2001 on Universities and Organic Law 2/2023 on the University System. Starting from their political context, the laws are analysed in order to identify elements that allow their classification within the paradigms of public management. The hypothesis put forward is that the 1943 Law is aligned with the paradigm of Traditional Public Administration (TPA), given its focus on centralisation, hierarchy and state control; the 1983 and 2001 Laws can be associated with New Public Management (NPM) because of their inclination towards decentralisation and university autonomy; while the Organic Law of 2023 could be classified under the paradigm of Deliberative Public Administration (DPA) because of its emphasis on participation, inclusion and transparency. The methodology used in the study combines documentary analysis with the application of a conceptual framework based on the aforementioned public management paradigms. In order to establish the conceptual framework of the study, use has been made of specialised literature on public management. These laws show a clear progression from a centralised and hierarchical model to a more participatory and decentralised one, with a greater emphasis on autonomy, transparency and accountability. This evolution suggests that the Spanish university system is moving towards a more open and democratic model, in accordance with the changing needs of society and the demands of a modern university environment.