BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Les majors aglomeracions humanes del món, encapçalades per Tòquio, es troben a Àsia, especialment sota el clima monsònic. Si partim de la premissa que són "ciutats" també, ha d'existir alguna cosa que les fa ser-ho. En aquest article, aquesta cosa es defineix com a "espai públic" i, prenent Tòquio i Edo com a exemple, s'explora l'espai públic alternatiu diferent a les places i carrers europeus. En primer lloc, es posa el focus d'atenció en la xarxa de carrerons estrets. A través de la introducció del concepte d' oku, es revela que l'espai públic de profunditat subjectiva es materialitza com la xarxa de carrerons estrets. A més dels carrerons estrets, grans ciutats a Àsia haurien de tenir una altra forma d'espais públics acords a la seua escala enorme. Hiroba, el terme japonès per a plaça, es pot entendre com un procés dinàmic més que un lloc físic i estàtic, ja que emergeix per les accions espontànies dels ciutadans de fer-hiroba. Els festivals estacionals augmenten l'efecte de fer-hiroba i tenen la màgia de transformar qualsevol lloc temporalment en llocs de trobada accessibles a tothom. L'espai públic a l'Àsia monsònica és un espai subjectiu amb dimensió dinàmica cap a l'oku que implica admiració per la natura.

[es] Las mayores aglomeraciones humanas del mundo, encabezadas por Tokio, se encuentran en Asia, especialmente bajo el clima monzónico. Si partimos de la premisa de que son "ciudades" también, debe existir algo que las hace serlo. En este artículo, ese algo se define como "espacio público" y, tomando Tokio y Edo como ejemplo, se explora el espacio público alternativo diferente a las plazas y calles europeas. En primer lugar, se pone el foco de atención en la red de callejones estrechos. A través de la introducción del concepto de oku, se revela que el espacio público de profundidad subjetiva se materializa como la red de callejones estrechos. Además de los callejones estrechos, grandes ciudades en Asia deberían tener otra forma de espacios públicos acordes a su escala enorme. Hiroba, el término japonés para plaza, se puede entender como un proceso dinámico más que un lugar físico y estático. La hiroba emerge por las acciones espontáneas de los ciudadanos de hacer-hiroba. Los festivales estacionales aumentan el efecto de hacer-hiroba y tienen la magia de transformar cualquier lugar tem- poralmente en lugares de encuentro accesibles para todos. El espacio público en Asia monzónica es un espacio subjetivo con dimensión dinámica hacia el oku que implica admiración por la naturaleza.
[ca] Aquest article es planteja els beneficis d'un enfocament holístic de l'aprenentatge. L'ampli compromís dels Estudis Culturals se sol entendre en ensenyament de llengües com una dependència exclusiva cap a la literatura. Com a mostra didàctica, presentem una comparació entre dues cançons que ens ofereix el folk-revival dels anys setanta: 'Cançó a Mahalta' (1974) de Lluís Llach i 'Diamonds and Rust' (1975) de Joan Baez. Es demostra que aquesta perspectiva inclusiva també és beneficiosa per a captar la unitat d'aquest moviment musical i, per extensió, de la poesia catalana contemporània en els corrents de l'època. Així, concloem que aquesta perspectiva holística assimilativa permet una comprensió més poderosa i cohesiva de la llengua i de la cultura.

[es] Este artículo se plantea los beneficios de un enfoque holístico del aprendizaje. El amplio compromiso de los Estudios Culturales se plantea preferiblemente en aprendizaje de lenguas como la dependencia total de la literatura. Como muestra didáctica, presentamos un estudio comparativo de dos canciones del folk-revival de los años setenta: 'Cançó a Mahalta' (1974) de Lluís Llach y 'Diamonds and Rust' (1975) de Joan Baez. La perspectiva inclusiva demuestra que también es beneficiosa la constatación de la unidad de este movimiento y, por extensión, de la literatura catalana contemporánea a las corrientes de la época. En conclusión, una estrategia holística de asimilación contribuye a una comprensión más poderosa y cohesiva de la lengua y de la cultura.
[ca] El festival Barcelona Dibuixa és una proposta del Museu Picasso de Barcelona i l'Institut de Cultura de Barcelona que té com a objectiu apropar el dibuix a la ciutadania mitjançant la participació activa. Els elements d'aquest projecte han estat promoure la creació de manera oberta però estructurada, de la mà de professionals que utilitzen el dibuix en la seva pràctica, de manera lúdica, col·lectiva i gratuïta. Indirectament, la proposta ha permès un treball en una altra dimensió: la d'estructurar recorreguts i relacions culturals als barris de Barcelona. En aquest article es presenta el context de la gènesi del projecte; es descriu el procés de disseny de la proposta; es fa una valoració de l'articulació territorial; s'avalua l'acollida i creixement; i es reflexiona sobre els reptes de futur en el context actual de pandèmia.

[es] El festival Barcelona Dibuixa es una propuesta del Museo Picasso de Barcelona y el Institut de Cultura de Barcelona que tiene como objetivo acercar el dibujo a la ciudadanía mediante la participación activa. Los elementos de este proyecto han sido promover la creación de manera abierta pero estructurada, de la mano de profesionales que utilizan el dibujo en su práctica, de manera lúdica, colectiva y gratuita. Indirectamente, la propuesta ha permitido un trabajo en otra dimensión: la de estructurar recorridos y relaciones culturales en los barrios de Barcelona. En este artículo se presenta el contexto de la génesis del proyecto; se describe el proceso de diseño de la propuesta; se hace una valoración de la articulación territorial; se evalúa la acogida y crecimiento; y se reflexiona sobre los retos de futuro en el contexto actual de pandemia.
[ca] Durant el segle XIX, l'església i la noblesa que fins aquell moment havien segut les principals patrocinadores de la música, no podran continuar sent-ho. Els músics s'hauran d'assegurar la seua subsistència creant música per a la nova classe social dominant: la burgesia.

[es] Durante el siglo XIX, la iglesia y la nobleza que hasta ese momento eran las principales patrocinadoras musicales, dejarán de serlo. Los músicos tendrán que asegurar su subsistencia creando música para la nueva clase social dominante: la burguesía.
[ca] Aquest article realitza un recorregut etimològic i històric del terme emancipació, s'hi destaquen les implicacions socials i polítiques que el dit terme han tingut per a significar conjuntures de conflicte i de canvi social, així com el paper que ha jugat en la representació de models socials en l'imaginari dels actors d'aqueixos processos socials, especialment si s'han desenvolupat en el curs de la lluita de classes. Tàcitament, l'article també atén una semàntica que ha tingut molta importància en el desenvolupament de la cultura de la modernitat.

[es] En este artículo se realiza un recorrido etimológico e histórico del término emancipación, destacando las implicaciones sociales y políticas que dicho término ha tenido para significar coyunturas de conflicto y de cambio social, así como el papel que ha jugado en la representación de modelos sociales en el imaginario de los actores de esos procesos sociales, especialmente si se han desarrollado en el curso de la lucha de clases. Tácitamente, el artículo también atiende a una semántica que ha tenido gran importancia en el desarrollo de la cultura de la modernidad
[ca] Des de la seua creació, el Museu de la Universitat d'Alacant (MUA) ha mantingut un decidit compromís amb l'art contemporani i, en particular, amb la creació artística que es realitza dins el seu context geogràfic amb la intenció de dinamitzar el sector de l'art, mostrar una visió del panorama actual i posar en valor la investigació artística. Fruit d'aquesta aposta van nàixer les Residències de Creació i Investigació Artística del MUA el 2015, una convocatòria pública, internacional i oberta a totes les disciplines artístiques que tenen com a objectiu prioritari promoure la creació i la investigació en art contemporani, millorar la professionalització dels/de les artistes i visibilitzar-ne el treball.

[es] Desde su creación, el Museo de la Universidad de Alicante (MUA) ha mantenido un decidido compromiso con el arte contemporáneo y, en particular, con la creación artística que se realiza dentro de su contexto geográfico, con la intención de dinamizar el sector del arte, mostrar una visión del panorama actual y poner en valor la investigación artística. Fruto de esta apuesta nacieron las Residencias de Creación e Investigación Artística del MUA en 2015, una convocatoria pública, internacional y abierta a todas las disciplinas artísticas que tienen como objetivo prioritario promover la creación e investigación en arte contemporáneo, mejorar la profesionalización de los artistas y visibilizar su trabajo.
[ca] Lawrence Halprin va ser un dels pioners a utilitzar la participació ciutadana en el procés de definició del planejament, reforma, recuperació i/o disseny urbà, ja en els anys 60 als EUA. En aquest text es descriu el procés ocorregut en la resolució del pla general urbà de Yountville, de 1973 a 1975. La utilització dels Passejos de la Consciència, el Taller Participatiu i el teatre per a obtenir-hi el coneixement necessari de la ciutadania per a aconseguir definir primer les línies mestres i després els matisos del pla que el poble considerava més convenient per als seus interessos. El planejament, resultant conseqüentment enriquit amb el coneixement i les voluntats que la ciutadania expressa, i evidentment dissenyat amb el rigor tècnic necessari, es defineix molt més proper a aquesta ciutadania i a la consecució del bé comú. En definitiva s'aferma prioritzar l'interès general sobre el particular.

[es] Lawrence Halprin fue uno de los pioneros en utilizar la participación ciudadana en el proceso de definición del planeamiento, reforma, recuperación y/o diseño urbano, ya en los años 60 en eeuu. En este texto se describe el proceso ocurrido en la resolución del Plan General de Ordenación Urbana de Yountville, de 1973 a 1975. La utilización de los Paseos de la Consciencia, el Taller Participativo y el teatro para obtener el conocimiento necesario de la ciudadanía para conseguir definir primero las líneas maestras y luego los matices del plan que el pueblo consideraba más conveniente para sus intereses. El planeamiento resultante consecuentemente enriquecido con el conocimiento y las voluntades que la ciudadanía expresa, y evidentemente diseñado con el rigor técnico necesario, se define mucho más cercano a esta ciudadanía y a la consecución del bien común. En definitiva, se afianza priorizar el interés general sobre el particular.
[ca] Aquest capítol reflexiona sobre la incipient creació d'obres de literatura catalana escrites per autores immigrades. Parteix de l'explicació de la problemàtica d'una triple discriminació —dones, immigrades i escriptores en una llengua minoritzada—, per tal de prendre consciència que s'està actualment iniciant una nova situació creativa. Se centra sobretot en l'obra L'últim patriarca de Najat El Hachmi en la qual es pretén palesar la força escriptural. Els detalls temàtics però sobretot les particularitats narratològiques es troben completament determinades per aquesta triple condició vivencial.

[es] Este capítulo reflexiona sobre la incipiente creación de obras de literatura catalana escritas por autoras inmigrantes. Parte de la explicación de la problemática desde una triple discriminación—mujeres, inmigradas y escritoras en una lengua minorizada—, para poner de relieve que actualmente se está gestando una nueva situación creativa. Para ello, el capítulo se centra sobre todo en la obra El último patriarca de Najat El Hachmi de la cual se pretende recalcar la fuerza escriptural. Los detalles temáticos pero sobre todo las particularidades narratológicas se encuentran completamente determinadas por esta triple condición vivencial.
[ca] L'aprenentatge de la llengua anglesa ha estat durant anys i ho continua sent, una assignatura pendent per a la societat espanyola. Aquest Treball Fi de Grau, es realitza amb la intenció d'analitzar i investigar a fons quines han estat les causes del fracàs en el procés d'ensenyament-aprenentatge d'aquesta llengua com a llengua extrangera (L2), a l'Educació Primaria. Per a això, haurem d'observar els errors que s'han comès en un passat no molt llunyà i com a conseqüència, proposar algunes mesures de millora.

[es] El aprendizaje de la lengua inglesa ha sido durante años y sigue siendo una asignatura pendiente para la sociedad española. Este Trabajo Final de Grado se realiza con la intención de analizar e investigar en profundidad cuales han sido las causas del fracaso del proceso de enseñanza-aprendizaje de esta lengua como lengua extranjera, L2 en la Educación Primaria. Para ello, habrá que observar los errores cometidos en un pasado no muy lejano y en consecuencia proponer algunas medidas para mejorar.
[ca] L'objecte d'aquest article és la reflexió al voltant de les pràctiques artístiques i el seu potencial en relació a la transmissió de les reivindicacions socials en processos de transformació urbana i recuperació de la memòria en espais de repressió. Espais que en nombroses ocasions es troben subjectes a transformacions urbanes i nous usos. Ens interessa identificar les relacions simbiòtiques entre pràctiques artístiques contemporànies, reivindicacions socials i espais de memòria, observant el particular potencial de l'art en aquest context, atesa la seua gran càrrega simbòlica i social. L'anàlisi de dos casos d'estudi i alguns exemples desenvolupats en l'àmbit barceloní i espanyol ens permeten problematitzar les qüestions següents: quines són les estratègies de treball de les anomenades pràctiques artístiques en vincular-se a processos de recuperació d'espais de memòria?, quins plantejaments teòrics desenvolupen aquestes pràctiques per establir estratègies de transmissió en relació al debat controversial en l'esfera pública, als significats de la ciutat actual, als nous usos o a l'imaginari col·lectiu?, quins processos i formes de coproducció promouen?

[es] El objeto de este artículo es la reflexión en torno a las prácticas artísticas y su potencial en relación a la transmisión de las reivindicaciones sociales en procesos de transformación urbana y recuperación de la memoria en espacios de represión. Espacios que en numerosas ocasiones se hallan sujetos a transformaciones urbanas y nuevos usos. Nos interesa identificar las relaciones simbióticas entre prácticas artísticas contemporáneas, reivindicaciones sociales y espacios de memoria, observando el particular potencial del arte en este contexto, dada su gran carga simbólica y social. El análisis de dos casos de estudio y algunos ejemplos desarrollados en el ámbito barcelonés y español nos permiten problematizar las siguientes cuestiones: ¿cuáles son las estrategias de trabajo de las denominadas prácticas artísticas al vincularse a procesos de recuperación de espacios de memoria?, ¿qué planteamientos teóricos desarrollan estas prácticas para establecer estrategias de transmisión en relación al debate controversial en la esfera pública, a los significados de la ciudad actual, a los nuevos usos o al imaginario colectivo?, ¿qué procesos y formas de coproducción promueven?
[ca] L'objectiu d'aquest article és oferir una proposta pràctica per a la classificació de videojocs que pugui contribuir a l'organització coherent i homogènia d'estudis empírics sobre aquests productes interactius, amb l'objectiu de proposar-ne també l'establiment no només en el pla de la recerca, sinó també en el de la indústria o el de la premsa especialitzada. La proposta es basa en una revisió teòrica de classificacions prèvies, especialment, en l'àmbit dels Game Studies i la localització, toti que també han estat consultades diverses fonts de la indústria i la premsa especialitzada per mantenir la coherència terminològica en tots els àmbits. De la mateixa manera, oferim una demostració concisa de la seva utilitat per mitjà de l'exemple d'un estudi descriptiu realitzat sobre el doblatge de videojocs d'acció-aventura. La classificació proposada consta de nou gèneres interactius, segons el criteri únic de les habilitats utilitzades en el joc, que són: combat, aventura,curses,puzles i laberints, simulació,estratègia, ritme, didàctics i competició, i concursos; i podrà ampliar-se a tants gèneres o subgèneres com tipus de jocs puguin aparèixer.

[es] El objetivo de este artículo es ofrecer una propuesta práctica de clasificación de videojuegos que pueda contribuir a la organización coherente y homogénea de estudios empíricos sobre estos productos interactivos, con vistas a proponer también su arraigo no solo en el plano investigador, sino también en la industria o la prensa especializada. La propuesta se fundamenta en una revisión teórica de clasificaciones previas, especialmente, del ámbito de los Game Studiesy la localización,aunque también se han consultado diversas fuentes de la industria y la prensa especializada para mantener la coherencia terminológica en todos los ámbitos. Del mismo modo, se ofrece unasucinta demostración de su utilidad mediante el ejemplo de un estudiodescriptivo realizado sobre el doblaje de videojuegos de acción-aventura. La clasificación propuesta consta de nueve géneros interactivos, según el criterio único de las destrezas empleadas en el juego, a saber: combate, aventura, carreras, puzles y laberintos, simulación, estrategia, ritmo, didácticos y competición y concursos; y podrá ampliarse a tantos géneros o subgéneros como tipos de juegos puedan surgir.
[ca] No és pas estrany que hi haja interés per l'ensenyament especialitzat de l'anglés en un moment en què l'acadèmia necessita evidenciar la seua forta connexió amb les pràctiques socials i la internacionalització (Carrió-Pastor, 2019; 2020). Este és un llibre oportú, tant pel seu abast com la seva utilitat. Els continguts estan organitzats de tal manera que permeten comprendre les pràctiques metodològiques, establint en primer lloc la diferència entre AICLE, és a dir, l'Aprenentatge Integrat de Contingut i Llengua, i EMI, és a dir, l'Anglès com a Mitjà d'Instrucció. En principi, estos dos termes es refereixen a dos conceptes clarament diferenciats, però en la pràctica, la distinció no sempre sembla ser tan evident. De fet, este llibre aconsegueix proporcionar una postura teòrica i exemples per a il·lustrar i aclararir estos enfocaments. La utilitat d'este volum de Palgrave per als professionals de la llengua, és a dir, els professors, els investigadors i els nouvinguts, és fàcil de preveure.

[es] No es de extrañar que exista un claro interés por la enseñanza especializada del inglés en un momento en el que la academia necesita evidenciar su fuerte conexión con las prácticas sociales y la internacionalización (Carrió-Pastor, 2019; 2020). Este es un libro oportuno, tanto por su alcance como por su utilidad. Los contenidos están organizados de tal manera que permiten comprender las prácticas metodológicas, estableciendo en primer lugar la diferencia entre AICLE, es decir, Aprendizaje Integrado de Contenidos y Lenguas, y EMI, es decir, Inglés como Medio de Enseñanza. En principio, estos dos términos se refieren a conceptos claros, pero en la práctica la distinción no siempre parece ser tan evidente. De hecho, este libro consigue proporcionar una postura teórica y ejemplos para ilustrar y aclarar estos enfoques. La utilidad de este volumen de Palgrave para los profesionales de la lengua, es decir, los profesores, los investigadores y los recién llegados, es fácil de prever.
[ca] En aquest article es presenta una síntesi de les alteracions que produeixen les detraccions d'aigua dels rius sobre el cicle de l'aigua i ecosistemes associats. En concret, s'analitzen els impactes ambientals que pot ocasionar el transvasament d'aigua de l'Ebre, previst en el Pla Hidrològic Nacional, sobre els hàbitats i biotes fluvials, la desembocadura. l'ecosistema marí i els usos actuals del medi. Així mateix, es valoren les alternatives i els estudis necessaris per a minimitzar l' afecció.

[es] En este artículo se presenta una síntesis de las alteraciones que producen las detracciones de agua de los ríos sobre el ciclo del agua y ecosistemas asociados. En concreto, se analizan los impactos ambientales que puede ocasionar el trasvase de agua de la cuenca del Ebro, previsto en el Plan Hidrológico Nacional, sobre los hábitats y biotas fluviales, la desembocadura, el ecosistema marino y los usos actuales del medio. Asimismo, se valoran las alternativas y los estudios necesarios para minimizar la afección.
[ca] Brasil va deixar de tenir la majoria de la població resident al camp en els anys 60. Avui en dia, segons dades de l'Institut Brasiler de Geografia i Estadística ( ibge ), més del 80% de la població viu a les ciutats. Això no obstant, al Brasil la definició de perímetre urbà i rural està donada pel poder legislatiu municipal i no per criteris com densitat demogràfica, infraestructura urbana, etc., la qual cosa causa la manca de paràmetres nacionals que permeten i tracten les ciutats com construccions socials, i els converteixen així en mitjans de negociació política. Mentre que el país té algunes de les ciutats més populoses del món, la realitat de la major part de les ciutats brasileres és completament diferent. Destacar els principals efectes d'aquest mecanisme en la definició d'una ciutat, en detriment del camp, per al conjunt d'una població, així com reflectir fins a quin punt les polítiques públiques poden ser un mecanisme de garantia dels drets constitucionals per al conjunt de la població brasilera és l'objectiu principal d'aquest projecte. La revisió bibliogràfica sobre els conceptes de modernitat, ciutat, ciutadania, urbanisme/urbanització, camp, rural/ruralitat permet situar al Brasil en el context del desenvolupament urbà i la concentració dels ingressos, per tant, la necessitat d'incloure a la població més vulnerable i pobre.

[es] Brasil dejó de tener la mayoría de la población residente en el campo en los años 60. Hoy en día, según datos del Instituto Brasileño de Geografía y Estadística ( ibge ), más del 80 % de la población vive en las ciudades. No obstante, en Brasil la definición de perímetro urbano y rural está dada por el poder legislativo municipal y no por criterios como densidad demográfica, infraestructura urbana, etc., lo que causa la falta de parámetros nacionales que permitan y traten a las ciudades como construcciones sociales, y los convierten así en medios de negociación política. Mientras que el país tiene algunas de las ciudades más populosas del mundo, la realidad de la mayor parte de las ciudades brasileñas es completamente distinta. Destacar los principales efectos de este mecanismo en la definición de una ciudad, en detrimento del campo, para el conjunto de una población, así como reflejar hasta qué punto las políticas públicas pueden ser un mecanismo de garantía de los derechos constitucionales para el conjunto de la población brasileña es el objetivo principal de este proyecto. La revisión bibliográfica sobre los conceptos de modernidad, ciudad, ciudadanía, urbanismo/urbanización, campo, rural/ruralidad permite situar a Brasil en el contexto del desarrollo urbano y la concentración de los ingresos, por lo tanto, la necesidad de incluir a la población más vulnerable y pobre.