[ca] L'objectiu d'aquesta tesi és estudiar la diversitat genètica de les poblacions caprines i bovines, especialment de la conca mediterrània, per entendre l'impacte de la migració en el patrimoni genètic d'aquestes espècies. En l'estudi 1, hem investigat si la dispersió post-domesticació de cabres a Europa i Àfrica va deixar una empremta genètica que avui dia es pugui reconèixer. Hem recuperat dades genètiques de més de mil poblacions de tots dos continents. A Europa, hem detectat clares diferències genètiques entre les races del nord d'Europa i les poblacions britànic-irlandeses en comparació amb d'altres. A l'Àfrica, en canvi, hem identificat cinc grups principals que coincideixen amb les parts septentrional, meridional, oriental i occidental del continent, més l'illa de Madagascar. L'estudi va explotar si la diversitat genètica es correlacionava amb la distància de les poblacions caprines al centre inicial de domesticació a sud-est d'Anatòlia. A Europa, només es va observar una correlació negativa de la diversitat amb la distància quan es van incloure les poblacions insulars. En canvi, a l'Àfrica es van observar correlacions negatives significatives en ambdós conjunts de dades (amb i sense illes). Això suggereix que la difusió marítima probablement va jugar un paper més important a Europa, mentre que la dispersió per terra va ser més significativa a l'Àfrica. A més, les barreres geogràfiques i biològiques podrien haver restringit significativament el flux gènic entre poblacions africanes. En els estudis 2 i 3, hem investigat les conseqüències genètiques de la introgressió africana de les races bovines i caprines mediterrànies. Més concretament, en l'estudi 2 ens vam proposar determinar l'origen i la magnitud de la introgressió africana de la raça lletera Murciano-Granadina, que es distribueix principalment al sud d'Espanya. Per fer-ho, hem genotipat 500 cabres d'aquesta raça amb el xip SNP50Beadchip i hem realitzat anàlisis supervisades de barreja poblacional utilitzant com a poblacions de referència (i) una raça espanyola, (ii) una raça cosmopolita suïssa i (iii) races nord-africanes: marroquines, egípcies , algerianes i sudanesos. Hem comprovat que la introgressió africana de cabres Murciano-Granadines té les seves arrels al Marroc, amb un percentatge mitjà de prop del 4% i un rang entre el 0-12%. La presència d'un component genètic marroquí en les cabres Murciano-Granadines podria ser deguda a la conquesta d'Espanya per les tropes berbers, originàries del Magrib, que van romandre a la península Ibèrica durant vuit segles. No obstant això, també podrien estar implicats altres escenaris històrics alternatius que hagin possibilitat el flux gènic entre les poblacions de cabres marroquines i espanyoles. En l'estudi 3, ens interessava caracteritzar la variació mitocondrial de les races bovines locals de Sardenya (Sarda, Sardo Bruna i Sardo Modicana) per determinar-ne la magnitud així com la presència d'una signatura genètica africana. D'aquesta manera, hem observat una diferenciació genètica significativa entre les tres races sardes amb la construcció d'una median-joining network basada en seqüències de bestiar sard, es va observar una conformació típica "semblant a una estrella" probablement produïda per un efecte fundador. Per tal d'identificar els principals haplogrups de races bovines de Sardenya i la seva relació amb altres races bovines de distribució mundial, vam realitzar una segona median-joining network incloent seqüències mitocondrials de bestiar boví d'origen africà, italià, espanyol i asiàtic. Aquesta anàlisi va revelar la presència de l'haplogrup T3 (típicament europeu) en la raça Sarda, i dels haplogrups T1 i T1'2'3' en les races Sardà i Sardo Bruna. La identificació en el bestiar sard de l'haplogrup T1, característic de les races taurines africanes, pot reflectir l'ocurrència d'un esdeveniment d'introgressió africana. Aquest succés podria haver-se produït a través d'intercanvis directes de bovins entre el nord d'Àfrica i Sardenya o indirectament a través del comerç amb bestiar africà.

[es] El objetivo de esta tesis es estudiar la diversidad genética de las poblaciones caprinas y bovinas, especialmente de la cuenca mediterránea, para comprender el impacto de la migración en los acervos genéticos de estas especies. El estudio 1 tiene por objeto analizar el impacto genético de la dispersión posterior a la domesticación de las cabras modernas en Europa y África. Hemos recuperado datos genéticos de más de mil poblaciones de ambos continentes. En Europa, hemos detectado claras diferencias genéticas entre las razas del norte de Europa y las poblaciones británico-irlandesas en comparación con otras. En África, en cambio, hemos identificado cinco conglomerados principales que coinciden con las partes septentrional, meridional, oriental y occidental del continente, más la isla de Madagascar. El estudio exploró si la diversidad genética se correlacionaba con la distancia de las poblaciones caprinas al centro inicial de domesticación en Anatolia. En Europa, sólo se observó una correlación negativa de la diversidad con la distancia cuando se incluyeron las poblaciones insulares. En cambio, en África se observaron correlaciones negativas significativas en ambos conjuntos de datos (con y sin islas). Esto sugiere que la difusión marítima probablemente jugó un papel más importante en Europa, mientras que la dispersión por tierra fue más significativa en África. Las barreras geográficas y biológicas también parecían limitar el flujo genético entre las poblaciones africanas. En los estudios 2 y 3 hemos investigado las consecuencias genéticas de la introgresión africana de las razas bovina y caprina mediterráneas. En el estudio 2, nos propusimos determinar los orígenes y la magnitud de la introgresión africana de la raza lechera Murciano-Granadina, distribuida principalmente en el sur de España. Hemos genotipado 500 cabras Murciano-Granadina con el Goat SNP50BeadChip y hemos realizado un análisis ADMIXTURE supervisado utilizando como poblaciones de referencia (i) Una raza española, (ii) Una raza cosmopolita suiza y (iii) razas norteafricanas: Marroquí, Egipcia, Argelina y Sudanesa. Hemos encontrado que la introgresión africana de la cabra Murciano-Granadina tiene sus raíces en Marruecos, con un porcentaje medio de alrededor del 4% y un rango entre 0-12%. La presencia de un componente genético marroquí en las cabras Murciano-Granadinas podría deberse a la conquista de España por tropas bereberes, originarias del Magreb, que permanecieron en la Península Ibérica durante ocho siglos. Sin embargo, también podrían estar implicados otros escenarios históricos alternativos que hicieran posible el flujo genético entre las poblaciones caprinas marroquíes y españolas. En el estudio 3, hemos caracterizado la variación mitocondrial de las razas bovinas sardas locales (Sarda, Sardo Bruna y Sardo Modicana) para determinar su magnitud, así como la presencia de una firma genética africana. Hemos observado una diferenciación genética significativa entre las tres razas sardas. Además, al construir una Median Joining Network basada en las secuencias del ganado sardo, se observó una conformación típica " estrellada", probablemente producida por un efecto fundador. Con el fin de identificar los principales haplogrupos de las razas bovinas sardas y su relación con otras razas bovinas de distribución mundial, realizamos una segunda Median Joining Network incluyendo secuencias mitocondriales de bovinos de origen africano, italiano, español y asiático. Este análisis reveló la presencia del haplogrupo T3 (típicamente europeo) en la raza Sarda, y de los haplogrupos T1 y T1'2'3' en las razas Sarda y Sardo Bruna. La identificación en el ganado sardo del haplogrupo T1, presente en las razas taurinas africanas, puede reflejar la ocurrencia de un evento de introgresión africana producido a través del comercio directo o indirecto de ganado entre el norte de África y Cerdeña.