[ca] Aquesta tesi doctoral aborda la transformació de l'Estat constitucional de Dret cap a un Estat convencional de Dret a Bolívia, i examina com els drets humans i els estàndards internacionals han modelat el seu ordenament jurídic. En aquest context, el control de convencionalitat emergeix com a instrument central per garantir la conformitat del dret intern amb els tractats internacionals, especialment en el marc de la Convenció Americana sobre Drets Humans (CADH). Aquest control, exercit tant per la Cort Interamericana de Drets Humans (Tall IDH) com pels jutges nacionals, ha generat un canvi normatiu que prioritza la protecció dels drets fonamentals a través de la incorporació del bloc de constitucionalitat. La investigació situa aquest fenomen en un marc històric i doctrinal, analitzant com Bolívia ha integrat aquestes normes internacionals a través de la seva Constitució del 2009, establint la seva preferència en casos on ofereixen més garanties que el dret intern. El treball explora, a més, les tensions inherents al control de convencionalitat, incloent-hi l'impacte sobre la sobirania estatal i els principis constitucionals tradicionals com la supremacia i la rigidesa constitucional. S'argumenta que, si bé aquest paradigma enforteix la protecció dels drets humans, també introdueix desafiaments significatius, com ara la reconfiguració del rol del poder judicial i les possibles contradiccions entre el dret intern i les interpretacions de la Cort IDH. A través d'un enfocament comparat amb altres països llatinoamericans com Argentina, Colòmbia i Mèxic, la tesi avalua com el control de convencionalitat ha evolucionat a la regió, considerant les particularitats del cas bolivià i les limitacions estructurals i polítiques. Un capítol destacat de la tesi examina el "cas Evo Morales", com a exemple paradigmàtic dels excessos i desafiaments del control de convencionalitat a Bolívia. En aquest cas, la Sentència Constitucional 0084/2017, que va habilitar la reelecció presidencial, va mostrar com la interpretació convencional es pot utilitzar políticament, comprometent l'estabilitat institucional i la independència judicial. Finalment, la tesi conclou que, tot i que Bolívia ha avançat cap a la consolidació d'un Estat convencional de dret, aquest procés enfronta obstacles significatius, especialment a l'aclariment de la relació entre les normes internes i els estàndards internacionals, així com a la necessitat d'enfortir la institucionalitat democràtica per evitar que el control de convencionalitat es converteixi en un instrument de poder polític.

[en] This doctoral thesis addresses the transformation of the constitutional State of Law into a conventional State of Law in Bolivia, examining how human rights and international standards have shaped its legal system. In this context, conventionality control emerges as a central instrument to guarantee the conformity of domestic law with international treaties, especially within the framework of the American Convention on Human Rights (ACHR). This control, exercised by both the Inter-American Court of Human Rights (IACHR) and national judges, has generated a normative change that prioritizes the protection of fundamental rights through the incorporation of the constitutionality block. The research places this phenomenon in a historical and doctrinal framework, analyzing how Bolivia has integrated these international norms through its 2009 Constitution, establishing its preference in cases where they offer greater guarantees than domestic law. The work also explores the tensions inherent in conventionality control, including the impact on state sovereignty and traditional constitutional principles such as supremacy and constitutional rigidity. It is argued that, while this paradigm strengthens the protection of human rights, it also introduces significant challenges, such as the reconfiguration of the role of the judiciary and the possible contradictions between domestic law and the interpretations of the IACHR. Through a comparative approach with other Latin American countries such as Argentina, Colombia and Mexico, the thesis evaluates how conventionality control has evolved in the region, considering the particularities of the Bolivian case and its structural and political limitations. A prominent chapter of the thesis examines the "Evo Morales case", as a paradigmatic example of the excesses and challenges of conventionality control in Bolivia. In this case, Constitutional Sentence 0084/2017, which enabled presidential reelection, showed how conventional interpretation can be used politically, compromising institutional stability and judicial independence. Finally, the thesis concludes that, although Bolivia has made progress towards the consolidation of a conventional State of Law, this process faces significant obstacles, especially in clarifying the relationship between internal norms and international standards, as well as in the need to strengthen democratic institutions to prevent conventionality control from becoming an instrument of political power.