[ca] L´atenció a la salut de la població és una realitat complexa, que sotmet als professionals a una tensió constant. Han d´estar preparats per fer front als reptes actuals i futurs que plantegen les necessitats canviants dels pacients, que requereixen d´abordatges que inclouen diferents coneixements i experiències, de professionals que es comuniquen de forma efectiva, evitant la duplicació d´esforços, recursos i errades clíniques. En definitiva, requereix d´una atenció interprofessional construïda des de la col·laboració, el diàleg entre experts i la presa de decisions democràtiques en els processos de salut. Amb l´objectiu de transformar les dinàmiques de treball en equip actual d´una unitat d´hospitalització mèdica d´un hospital públic de la comunitat autònoma de les Illes Balears, Espanya, planteig aquest projecte d´investigació acció participativa (IAP) en 6 fases de desenvolupament, que involucra en un procés de transformació al seu equip de professionals de la salut. Els resultats del projecte mostren que existeixen factors presents als professionals, a l´equip, a la dinàmica de la unitat i, en el funcionament de la organització que condicionen el tipus de col·laboració interprofessional. Aquests factors generen conflictes de diferent ontologia (econòmica o distributiva, cultural o de reconeixement, i, política o de representació) que sostenen un model de participació desigual a la presa de decisions que no respon a la pràctica interprofessional definida com ho fa l´evidència. Canviar les dinàmiques de treball en equip, i la pròpia concepció d´aquest, és possible, però requereix d´una (re)construcció de la identitat col·lectiva, a partir de la suma de las identitats individuals, seient capaços de (re)conèixer i respectar als altres com a subjectes de l´escenari clínic en el que s´han de prendre decisions per consens, fruit de l´intercanvi d´opinions entre experts que assumeixen les seves responsabilitats en el procés de salut de la població. Aconseguir un model d´atenció a la salut sostingut en la col·laboració interprofessional en la que els subjectes no compten amb les mateixes limitacions que dificulten la seva interacció igualitària, requereix activar estratègies dissenyades a partir de la micropolítica dels equips i les organitzacions, que identifiquen i propugnen el reconeixement, visibilitat, valor i respecte de les diferències professionals per (re)construir de forma coherent contextos clínics i professionals justos socialment.

[es] La atención a la salud de la población es una realidad compleja, que somete a los profesionales que la atienden a una tensión constante. Deben estar preparados para hacer frente a los retos actuales y futuros que plantean las necesidades cambiantes de los pacientes, que requieren de abordajes desde conocimientos y experiencias diferentes, de profesionales que se comuniquen de forma efectiva, evitando duplicación de esfuerzos, recursos y errores clínicos. En definitiva, requiere de una atención interprofesional construida desde la colaboración, el diálogo entre expertos y la toma de decisiones democráticas en los procesos de salud. Con el objetivo de transformar las dinámicas de trabajo en equipo actuales de una unidad de hospitalización médica de un hospital público de la comunidad autónoma de las Illes Balears, España, planteo este proyecto de investigación acción participativa (IAP) en 6 fases de desarrollo, que involucra en un proceso de transformación a su equipo de profesionales de la salud. Los hallazgos del proyecto muestran que existen factores presentes en los profesionales, en el equipo, en la dinámica de la unidad y, en el funcionamiento de la organización, que condicionan el tipo de colaboración interprofesional. Estos factores generan conflictos de diferente ontología (económica o distributiva, cultural o de reconocimiento y, política o de representación) que sostienen un modelo de participación desigual en la toma de decisiones que no responde a la práctica colaborativa interprofesional definida como lo hace la evidencia. Cambiar las dinámicas de trabajo en equipo, y la propia concepción de éste, es posible, pero requiere de una (re)construcción de la identidad colectiva, a partir de la suma de las identidades individuales, siendo capaces de (re)conocer y respetar a los otros como sujetos del escenario clínico en el que se deben tomar decisiones por consenso, fruto del intercambio de opiniones entre expertos que asumen sus responsabilidades en el proceso de la salud de la población. Lograr un modelo de atención a la salud sostenido en la colaboración interprofesional en el que los sujetos no cuenten con limitaciones que dificulten su interacción igualitaria, requiere activar estrategias diseñadas a partir de la micropolítica de los equipos y las organizaciones, que identifiquen y propugnen el reconocimiento, visibilidad, valor y respeto de las diferencias profesionales para (re)contruir de manera coherente contextos clínicos y profesionales justos socialmente.