[ca] Antecedents: La multimorbiditat s'ha convertit en un repte emergent a causa de l'envelliment de la població. Les persones amb multimorbiditat presenten polimedicació, problemes de seguretat relacionats amb els medicaments, augment del risc d'hospitalitzacions i de mortalitat. La seva gestió suposa un impacte creixent de recursos sanitaris i econòmics. Objectiu: L'objectiu d'aquesta tesi és conèixer com s'agrupen i evolucionen les malalties i la medicació en majors de 65 anys que presenten multimorbiditat. Mètodes: Estudi de cohorts realitzat sobre la base de dades Sistema d'Informació per al desenvolupament de la Investigació en Atenció Primària (SIDIAP). S'inclouen persones amb edat entre 65 i 99 anys, que presentaven multimorbiditat a l'inici de l'estudi i que estaven assignades i eren ateses a un Equip d'Atenció Primària de l'Institut Català de la Salut entre els anys 2012 i 2016. En la caracterització dels patrons de multimorbiditat (PM) es va aplicar l'anàlisi de correspondència múltiple (PCAmix), i l'algorisme de clústers fuzzy c-means. Es va estudiar el dinamisme de la medicació i l'alteració de la funció renal i hepàtica a cada patró en els cinc anys de seguiment. Per a la caracterització els patrons combinats de multimorbiditat i polimedicació (PMP), previ a l'aplicació de les tècniques d'anàlisi de clústers, es va realitzar un procés de mapping on es van relacionar les 60 agrupacions de malalties cròniques definides al Swedish National study of Aging and Care in Kungsholmen (SNAC-K) amb els medicaments indicats per aquestes malalties. Per a estudiar l'evolució temporal dels patrons i les transicions de les persones entre els diferents patrons es van aplicar els Hidden Markov Models. Resultats: Es van incloure 916.619 persones, majoritàriament dones (57,8%) d'una edat mitjana de 75,4 anys (desviació estàndard 7,4) amb multimorbiditat (93,1%) i polimedicació (53,2%). S'identifiquen deu PM que presenten un perfil estable de polimedicació específic per a cada patró. Destaca el PM Cardio-Circulatory and Renal per presentar alteració de la funció renal i hepàtica amb més freqüència. L'anàlisi combinada de la multimorbiditat i la polimedicació identifica set PMP alineats amb els PM prèviament identificats i diferenciats per sexe: 1) Non-Specific; 2) Diabetes; 3) Neurological and Musculoskeletal, Female Dominant; 4) Behavioral, Neurological, and Musculoskeletal, Female Dominant; 5) Cardio-cerebrovascular and Renal; 6) Cardiovascular, Renal, Inflammatory, and Respiratory; 7) Multisystem. Les persones incloses en els patrons que sobrerepresenten patologies cardiovasculars i cerebrovasculars presentaven amb més freqüència multimorbiditat, polimedicació i més visites a l'Atenció Primària. Aquestes persones es van agrupar en vuit PMP. La permanència en el mateix patró va ser més alta en el Cardiac (67,27%). El patró Mental, behavioural, digestive and cerebrovascular va presentar la mortalitat més elevada (60,2%). La transició més freqüent va ser des del Musculoskeletal, mental, behavioural, genitourinary, digestive and dermatologica cap al Non-specific (4,5%). Conclusions: La polimedicació és molt prevalent en la població d'edat avançada. Els fàrmacs més prescrits concorden amb el tractament de les patologies sobrerepresentades a cada PM i es manté estable amb el temps. Aquesta tesi proporciona dades de vida real sobre l'evolució de la polimedicació i la multimorbiditat, i de l'associació entre la polimedicació i l'alteració de la funció renal i hepàtica en persones d'edat avançada. L'aplicació d'un procés de mapping combinada amb tècniques de soft clustering permet determinar patrons combinats de multimorbiditat i polimedicació. S'han identificat patrons específics per sexe, destacant Neurological and musculoskeletal, female dominant i Behavioral, neurological, and musculoskeletal, female dominant. L'obtenció de patrons longitudinals responen a la naturalesa dinàmica de les malalties i la medicació. Les trajectòries dels PMP en persones amb patologia cardiovascular es van mantenir estables. Majoritàriament, van romandre en el mateix PMP que a l'inici de l'estudi, seguit de la mort.

[es] Antecedentes: La multimorbilidad se ha convertido en un desafío emergente debido al envejecimiento de la población. Las personas con multimorbilidad presentan polimedicación, problemas de seguridad relacionados con los medicamentos, un aumento en el riesgo de hospitalización y de mortalidad. Su gestión conlleva un creciente impacto en los recursos sanitarios y económicos. Objetivo: Conocer cómo se agrupan y evolucionan las enfermedades y la medicación en personas mayores de 65 años que presentan multimorbilidad. Métodos: Se llevó a cabo un estudio de cohortes utilizando la base de datos del Sistema d'Informació per al desenvolupament de la Investigació en Atenció Primària (SIDIAP). Se incluyeron personas de entre 65 y 99 años que tenían multimorbilidad al inicio del estudio y estaban asignadas y atendidas por un Equipo de Atención Primaria del Institut Català de la Salut entre los años 2012 y 2016. En la caracterización de los patrones de multimorbilidad (PM) se aplicó el análisis de correspondencia múltiple (PCAmix) y el algoritmo de clústers fuzzy c-means. Se estudió la dinámica de la medicación y la alteración de la función renal y hepática en cada patrón durante los cinco años de seguimiento. Para la caracterización de los patrones combinados de multimorbilidad y polimedicación (PMP), previo a la aplicación de las técnicas de análisis de clústers, se realizó un proceso de mapping en el que se relacionaron las 60 agrupaciones de enfermedades crónicas definidas en Swedish National study of Aging and Care in Kungsholmen (SNAC-K) con los medicamentos indicados para estas enfermedades. Para estudiar la evolución temporal de los patrones y las transiciones de las personas entre los diferentes patrones, se aplicaron los Hidden Markov Models. Resultados: Se incluyeron 916,619 personas, en su mayoría mujeres (57,8%) con una edad promedio de 75,4 años (desviación estándar de 7,4) que tenían multimorbilidad (93,1%) y polimedicación (53,2%). Se identificaron diez PM que presentaban un perfil estable de polimedicación específico para cada patrón. Destaca el PM Cardio-Circulatory and Renal debido a que presenta alteración de la función renal y hepática con mayor frecuencia. El análisis combinado de la multimorbilidad y la polifarmacia identifica siete PMP alineados con los PM previamente identificados y diferenciados por sexo: 1) Non-Specific; 2) Diabetes; 3) Neurological and Musculoskeletal, Female Dominant; 4) Behavioral, Neurological, and Musculoskeletal, Female Dominant; 5) Cardio-cerebrovascular and Renal; 6) Cardiovascular, Renal, Inflammatory, and Respiratory; 7) Multisystem. Las personas incluidas en los patrones que sobrerrepresentan patologías cardiovasculares y cerebrovasculares presentaban con más frecuencia multimorbilidad, polimedicación y más visitas a la Atención Primaria. Estas personas se agruparon en ocho PMP. La permanencia en el mismo patrón fue más alta en el Cardiac (67,27%). El patrón Mental, behavioural, digestive and cerebrovascular presentó la mortalidad más alta (60,2%). La transición más frecuente fue desde el Musculoskeletal, mental, behavioural, genitourinary, digestive and dermatologica hacia el Non-specific (4,5%). Conclusiones: La polimedicación es muy prevalente en la población de edad avanzada. Los medicamentos más prescritos coinciden con el tratamiento de las patologías sobrerrepresentadas en cada PM y se mantienen estables con el tiempo. Esta tesis proporciona datos del mundo real sobre la evolución de la polimedicación y la multimorbilidad, así como sobre la asociación entre la polimedicación y la alteración de la función renal y hepática en personas de edad avanzada. La aplicación de un proceso de mapping combinado con técnicas de soft clustering permite determinar patrones combinados de multimorbilidad y polimedicación. Se han identificado patrones específicos por sexo, destacando el Neurological and musculoskeletal, female dominant y Behavioral, neurological, and musculoskeletal, female dominant. Las trayectorias de los PMP en personas con patología cardiovascular se mantuvieron estables, mayormente permanecieron en el mismo PMP que al inicio del estudio, seguido de la muerte.