[ca] El tractament endovascular s'ha convertit en el tractament d'elecció de les lesions traumàtiques de l'aorta toràcica (BTAI) gràcies a la seva menor agressivitat i bons resultats a mitjà termini respecte la reparació oberta. L'aorta toràcica té un important paper en l'hemodinàmica sistèmica, el qual es pot veure alterat per la pèrdua de les seves propietats com la distensibilitat i la compliància en situacions de calcificació arterial i arteriosclerosis. La hipòtesi d'aquesta tesi és que la implantació d'una endopròtesis aòrtica (TEVAR) rígida en l'aorta toràcica causa alteracions en la fisiologia i hemodinàmica aòrtica normal, el que pot provocar modificacions cardíaques, hipertensió arterial i major morbimortalitat de causa cardiovascular. Es va dissenyar aquest estudi en que vam incloure tot els pacients amb BTAI tractats amb TEVAR a l'Hospital Vall d'Hebron entre 1999 i 2019 i se'ls va realitzar una ressonància magnètica cardiovascular (CMR) amb seqüències 4D-flow per a estudiar paràmetres morfològics (diàmetres, longituds, volums...), hemodinàmics (estudi del flux helicoïdal i estrés de paret...) i biomecànics (velocitat de l'ona de pols, tensió longitudinal...) de l'aorta toràcica que es van comparar amb voluntaris sans. També se'ls va realitzar una tonometria carotido-femoral per a mesurar la rigidesa arterial, una monitorització de la pressió arterial durant 24 hores i un test de disfunció endotelial. Els resultats d'aquestes tres proves es van comparar amb valors poblacionals de referència. Es van incloure 26 pacients amb un seguiment mitjà de 10 anys i es van comparar amb 26 voluntaris sans aparellats. Els pacients amb TEVAR van presentar major diàmetre i longitud en l'aorta ascendent així com una major angulació de l'arc aòrtic en la part just proximal al TEVAR respecte als voluntaris sans. Els pacients amb TEVAR presentaven una important alteració en les característiques del flux helicoïdal aòrtic normal en tota l'aorta toràcica així com una reducció de l'estrès de paret en l'arc aòrtic. La rigidesa aòrtica estava augmentada en l'aorta ascendent i aorta descendent proximal mesurada per CMR i també mesurada per tonometria caròtido-femoral en els pacients amb TEVAR. Un 65% dels pacients amb TEVAR eren hipertensos en el moment de fer l'estudi, i no ho eren abans del traumatisme. Aquesta elevada prevalença de hipertensió es va relacionar amb una major rigidesa aòrtica, un major sobredimensionament distal del TEVAR i una implantació més proximal del mateix. A més a més, un 54% dels pacients amb TEVAR van presentar un patró de dipping anormal de la pressió arterial a la nit, el que es va relacions amb una major velocitat de la ona de pols mesurada per tonometria. Tots aquests resultats no es van relacionar amb el temps transcorregut des de l'implantació del TEVAR ni del tipus d'endopròtesis implantada. Tampoc vam trobar una modificació en el cor ni en la seva funcionalitat així com tampoc una alteració en la disfunció endotelial que justifiqués la hipertensió arterial o els canvis hemodinàmics. El nostre estudi conclou per tant que la implantació d'un TEVAR en pacients amb aorta sana que han patit una BTAI provoca modificacions significatives hemodinàmiques, biomecàniques, geomètriques i sistèmiques a llarg termini.

[en] Endovascular treatment has become the treatment of choice for traumatic injuries of the thoracic aorta (BTAI) thanks to its less aggressiveness and good medium-term results compared to open repair. The thoracic aorta plays an important role in systemic hemodynamics, which can be altered by the loss of its properties such as distensibility and compliance in situations of arterial calcification and arteriosclerosis. The hypothesis of this thesis is that the implantation of rigid aortic endoprostheses (TEVAR) in the thoracic aorta causes alterations in normal aortic physiology and hemodynamics, which can cause cardiac changes, arterial hypertension and greater morbidity and mortality from cardiovascular causes. We designed this study in which we included all patients with BTAI treated with TEVAR at Vall d'Hebron Hospital between 1999 and 2019 and underwent cardiovascular magnetic resonance (CMR) with 4D-flow sequences to study morphological parameters (diameters, lengths, volumes...), hemodynamic (helical flow study and wall shear stress...) and biomechanical (pulse wave velocity, longitudinal strain...) of the thoracic aorta that were compared with healthy volunteers. They also underwent carotid-femoral tonometry to measure arterial stiffness, ambulatory blood pressure monitoring for 24 hours and an endothelial dysfunction test. The results of these three tests were compared with reference population values. 26 patients with a mean follow-up of 10 years were included and compared with 26 matched healthy volunteers. Patients with TEVAR had greater diameter and length in the ascending aorta as well as greater angulation of the aortic arch in the part just proximal to the TEVAR compared to healthy volunteers. Patients with TEVAR presented a significant alteration in the characteristics of the normal aortic helical flow throughout the thoracic aorta as well as a reduction in wall shear stress in the aortic arch. Aortic stiffness was increased in the ascending aorta and proximal descending aorta measured by CMR and also measured by carotid-femoral tonometry in patients with TEVAR. 65% of TEVAR patients were hypertensive at the time of the study and were not hypertensive before the trauma. This high prevalence of arterial hypertension was related to greater aortic stiffness, greater distal oversizing and a more proximal implantation of the TEVAR. In addition, 54% of patients with TEVAR presented an abnormal dipping pattern of blood pressure at night, which was related to a higher pulse wave velocity measured by tonometry. All these results were not related to the time elapsed since TEVAR implantation or the type of endoprosthesis implanted. Neither did we find modifications in the heart or its functionality, nor an alteration in endothelial dysfunction that would justify arterial hypertension or hemodynamic changes. Our study therefore concludes that the implantation of a TEVAR in patients with a healthy aorta who have suffered a BTAI causes significant long-term hemodynamic, biomechanical, geometric and systemic modifications.