[ca] Linezolid és un antibiòtic ampliament utilitzat en pacients crítics pel tractament d'infeccions en les que es coneix o se sospita la presència de cocos Gram positius (CGP) resistents a meticil·lina o vancomicina. Les característiques farmacocinètiques/farmacodinàmiques (PK/PD) de linezolid han estat ampliament estudiades en pacients no crítics, però, els pacients que precisen ingrés en una unitat de cures intensives (UCI) es consideren una població especial. Això és degut a que presenten particularitats, que són dinàmiques i que poden influir en el metabolisme i eliminació dels fàrmacs. La hipòtesi d'aquesta tesi doctoral ha estat que hi ha factors clínics en els pacients crítics que es poden relacionar amb concentracions plasmàtiques de linezolid fora de rang terapèutic, de manera que es podria identificar una població de risc en la qual seria necessària la monitorització de concentracions plasmàtiques d'aquest antibiòtic. Per demostrar aquesta hipòtesi s'ha dissenyat un estudi prospectiu en el qual es van recollir mostres plasmàtiques de tots els pacients que van rebre linezolid endovenós a les dosis estàndard establertes segons fitxa tècnica. S'han recollit per a cada pacient dades demogràfiques, clíniques i de laboratori. La població a estudi s'ha classificat en funció de les concentracions plasmàtiques mínimes (Cmin) de linezolid en pacients amb nivells infraterapèutics (Cmin <2 mg/l), nivells en rang terapèutic (Cmin 2-8 mg/l) o nivells supraterapéuticos ( Cmin >8 mg/l). S'ha realitzat una comparació de les diferents poblacions per detectar les característiques diferencials entre elles i identificar els factors clínics i/o analítics relacionats de forma independent amb concentracions infra i supraterapèuticas. Per completar l'estudi es va avaluar l'impacte de les concentracions plasmàtiques de linezolid fora de rang terapèutic en la resolució clínica dels processos infecciosos per CGP, la toxicitat hematològica i la mortalitat a UCI i hospitalària. Resultats. Els factors de risc que s'han associat amb nivells infraterapèutics van ser un índex de massa corporal (IMC) superior a 27,2 kg/m2 i un filtrat glomerular (FG) CKD-EPI superior a 97,8 ml/min/1,73m2 . La presència d'aquests nivells es va associar amb major fracàs terapèutic en infeccions produïdes per CGP. Els factors de risc associats amb nivells supraterapéuticos van ser un FG CKD-EPI inferior a 57,2 ml/min/1,73m2y un IMC menor de 24,9 Kg/m2 i la presència d'hepatopatia crònica, especialment en els casos de cirrosi hepàtica. En aquests pacients es va observar una major toxicitat en la sèrie plaquetar amb més mortalitat intraUCI i hospitalària.

[es] Linezolid es un antibiótico ampliamente utilizado en pacientes críticos para el tratamiento de infecciones en las que se conoce o se sospecha la presencia de cocos Gram positivos (CGP) resistentes a meticilina o vancomicina. Las características farmacocinéticas/farmacodinámicas (PK/PD) de linezolid han sido ampliamente estudiadas en pacientes no críticos, no obstante, los pacientes que precisan ingreso en una unidad de cuidados intensivos (UCI) se consideran una población especial. Esto es debido a que presentan particularidades, que son dinámicas y que pueden influir en el metabolismo y eliminación de los fármacos. La hipótesis de esta tesis doctoral ha sido que existen factores clínicos en los pacientes críticos que se pueden relacionar con concentraciones plasmáticas de linezolid fuera de rango terapéutico, con lo que se podría identificar una población de riesgo en la que sería necesaria la monitorización de concentraciones plasmáticas de este antibiótico. Para demostrar dicha hipótesis se ha diseñado un estudio prospectivo en el que se recogieron muestras plasmáticas en todos los pacientes que recibieron linezolid endovenoso a las dosis estándar establecidas según ficha técnica. Se han recogido para cada paciente datos demográficos, clínicos y de laboratorio. La población a estudio se ha clasificado en función de las concentraciones plasmáticas mínimas (Cmin) de linezolid en pacientes con niveles infraterapéuticos (Cmin <2 mg/l), niveles en rango terapéutico (Cmin 2-8 mg/l) o niveles supraterapéuticos (Cmin >8 mg/l). Se ha realizado una comparación de las distintas poblaciones para detectar las características diferenciales entre ellas e identificar los factores clínicos y/o analíticos relacionados de forma independiente con concentraciones infra y supraterapéuticas. Para completar el estudio se evaluó el impacto de las concentraciones plasmáticas de linezolid fuera de rango terapéutico en la resolución clínica de los procesos infecciosos por CGP, la toxicidad hematológica y la mortalidad en UCI y hospitalaria. Resultados. Los factores de riesgo que se han asociado con niveles infraterapéuticos fueron un índice de masa corporal (IMC) superior a 27,2 Kg/m2 y un filtrado glomerular (FG) CKD–EPI superior a 97,8 ml/min/1,73m2. La presencia de dichos niveles se asoció con mayor fracaso terapéutico en infecciones producidas por CGP. Los factores de riesgo asociados con niveles supraterapéuticos fueron un FG CKD–EPI inferior a 57,2 ml/min/1,73m2y un IMC menor de 24,9 Kg/m2 y la presencia de hepatopatía crónica, en especial en los casos de cirrosis hepática. En estos pacientes se observó una mayor toxicidad en la serie plaquetar con mayor mortalidad intraUCI y hospitalaria.