[ca] L'erosió de el fons marí a les dàrsenes i, en concret, de les banquetes i talussos dels molls, és un fenomen que ocorre per l'acció erosiva dels corrents generades pels sistemes de propulsió dels bucs, capaços d'assolir velocitats molt majors que les que es puguin donar de forma natural en els ports. A la llarga, aquesta erosió pot desencadenar fallades estructurals i geotècnics en les obres d'atracada dels ports, per la qual cosa és crucial prevenir aquest procés. En aquest estudi s'ha realitzat una anàlisi de les diferents metodologies presentades en aquest sentit a les publicacions de referència per a l'execució de projectes d'enginyeria marítima, la ROM i la PIANC. Aquesta anàlisi s'executa mitjançant la valoració relativa dels resultats obtinguts en funció del mètode utilitzat i de el cas d'aplicació, amb el propòsit de dotar l'enginyer o enginyera d'una visió general de el problema i de el coneixement del que es pot esperar en funció de les decisions preses. Com a part de l'anàlisi, s'han avaluat, primer, un total de 42 bucs comercials reals, operant en una sèrie de molls tipus per analitzar la sensibilitat de les formulacions. A continuació, s'ha estudiat un cas real d'un port que ha patit els efectes d'aquest procés erosiu. De l'anàlisi comparativa es conclou que el mètode ROM considera velocitats de flux molt superiors als de la seva homòloga internacional, la PIANC, el que es tradueix en requisits de dimensionament molt més grans. Amb el mètode holandès que es presenta a la PIANC, en canvi, s'obtenen valors sospitosament petits en vista dels danys registrats en molls amb esculleres petites on operen bucs comercials. El mètode alemany de la mateixa publicació, finalment, mostra una sensibilitat a el resguard considerable, acostant-se als resultats de les ROM a resguards restringits i disminuint fins a valors del mètode holandès en el cas de resguards folgats.

[es] La erosión del fondo marino en las dársenas y, en concreto, de las banquetas y taludes de los muelles, es un fenómeno que ocurre por la acción erosiva de las corrientes generadas por los sistemas de propulsión de los buques, capaces de alcanzar velocidades mucho mayores que las que se puedan dar de forma natural en los puertos. A la larga, esta erosión puede desencadenar fallos estructurales y geotécnicos en las obras de atraque de los puertos, por lo que es crucial prevenir este proceso. En este estudio se ha realizado un análisis de las distintas metodologías presentadas a este respecto en las publicaciones de referencia para la ejecución de proyectos de ingeniería marítima, la ROM y la PIANC. Dicho análisis se ejecuta mediante la valoración relativa de los resultados obtenidos en función del método utilizado y del caso de aplicación, con el propósito de dotar al ingeniero o ingeniera de una visión general del problema y del conocimiento de lo que se puede esperar en función de las decisiones tomadas. Como parte del análisis, se han evaluado, primero, un total de 42 buques reales, operando en una serie de muelles tipo para analizar la sensibilidad de las formulaciones. A continuación, se ha estudiado un caso real de un puerto que ha sufrido los efectos de este proceso erosivo. Del análisis comparativo se concluye que el método ROM considera velocidades de flujo muy superiores a los de su homóloga internacional, la PIANC, lo que se traduce en requisitos de dimensionamiento mucho mayores. Con el método holandés que se presenta en la PIANC, en cambio, se obtienen valores sospechosamente pequeños en vista de los daños registrados en muelles con escolleras pequeñas dónde operan buques comerciales. El método alemán de la misma publicación, por último, muestra una sensibilidad al resguardo considerable, acercándose a los resultados de la ROM en resguardos restringidos y disminuyendo hasta valores del método holandés en el caso de resguardos holgados.