[ca] INTRODUCCIÓ: La mort és un fet inherent a l'home, l'únic que se sap és que es produirà. Els professionals d'infermeria que treballen a urgències, es troben múltiples barreres que dificulten la cura del pacient moribund, entre elles el reconeixement de les seves pròpies actituds, habilitats i el significat de la mort, perquè només d'aquesta manera es pot justificar la manera de tenir cura. OBJECTIUS: Descobrir el significat del procés de morir al servei d'urgències per part del personal d'infermeria i conèixer sentiments, emocions i vivències del personal d'infermeria que treballa a urgències relacionats amb la mort. METODOLOGIA: Aquesta tesi és una investigació qualitativa dins de la Teoria Fonamentada. Es van realitzar un total de 18 entrevistes semiestructurades a infermeres que treballen a urgències. Els criteris d'inclusió van ser que els informants fossin infermers, que haguessin treballat en el servei un mínim de sis mesos, que hagin estat en contacte directe amb el procés de la mort d'algun pacient i que accedeixin de manera voluntària i anònima a la realització de l'entrevista i com a criteris d'exclusió es van determinar els infermers que no van voler participar en l'estudi, els infermers que treballen en el servei d'urgències ginecològiques i obstètriques i altres tipus de professionals sanitaris. RESULTATS: Els eixos emergents de la investigació van ser: Coneixent el Sanador Ferit, Reconeixent les pròpies actituds, El poder de la infermera en el procés de dignificació de a mort i els percepció dels conflictes ètics-legals derivats de la pràctica. CONCLUSIONS: Les infermeres del servei d'urgències cada vegada més es troben amb situacions de mort dins de la unitat; és imprescindible conèixer el significat d'aquesta per comprendre les cures al final de la vida. Hi ha múltiples barreres que impedeixen una cura holístic i humanitzat del pacient en la seva última etapa de la vida.

[es] INTRODUCCIÓN: La muerte es un hecho inherente al hombre, lo único que se sabe es que se producirá. Los profesionales de enfermería que trabajan en urgencias, se encuentran múltiples barreras que dificultan el cuidado del paciente moribundo, entre ellas el reconocimiento de sus propias actitudes, habilidades y el significado de la muerte, porque sólo de esa manera se puede justificar la manera de cuidar. OBJETIVOS: Descubrir el significado del proceso de morir en urgencias por parte del personal de enfermería y conocer sentimientos, emociones y vivencias del personal de enfermería que trabaja en urgencias relacionados con la muerte. METODOLOGÍA: Esta tesis es una investigación cualitativa dentro de la Teoría Fundamentada. Se realizaron un total de 18 entrevistas semiestructuradas a enfermeras que trabajan en urgencias. Los criterios de inclusión fueron que los informantes fuesen enfermeros, que hubiesen trabajado en urgencias un mínimo de seis meses, que hayan estado en contacto directo con el proceso de la muerte de algún paciente y que accedan de manera voluntaria y anónima a la realización de la entrevista y como criterios de exclusión se determinaron los enfermeros que no quisieron participar en el estudio, los enfermeros que trabajan en las urgencias ginecológicas y obstétricas y otros tipos de profesionales sanitarios. RESULTADOS: Los ejes emergentes de la investigación fueron: Conociendo al Sanador Herido, Reconociendo las propias actitudes, El poder de la enfermera en el proceso de dignificación de a muerte y los percepción de los conflictos éticos-legales derivados de la práctica. CONCLUSIONES: Las enfermeras de urgencias cada vez más se encuentran con situaciones de muerte dentro del área de urgencias; es imprescindible conocer el significado de ésta para comprender los cuidados al final de la vida. Existen múltiples barreras que impiden un cuidado holístico y humanizado del paciente en su última etapa de la vida.