[ca] L'estudi que presentem parteix de l'interès i la falta de representació pel que fa al tortosí. Plantegem noves vies d'investigació relacionades amb la mateixa varietat, de manera que s'aconsegueix actualitzar informació i dades pel que fa a la realitat sociolingüística actual i aportar informació lingüística nova. L'objectiu és esbrinar si tortosí funciona com a denominació del territori que abarca i, d'altra banda, plasmar les característiques del parlar de l'Ametlla de Mar, Baix Ebre —al qual ens referim com a calero—, així com els prejudicis lingüístics per part de la comunitat de parla tortosina. Per aconseguir-ho, s'ha recorregut a la recerca bibliogràfica i a la documentació sobre els conceptes més rellevants relacionats amb la dialectologia i la sociolingüística. També difonem una enquesta a escala de Catalunya per apropar-nos a la percepció de l'estatus dialectal del tortosí i es duen a terme 6 entrevistes etnogràfiques semidirigides que ens proporcionen característiques del parlar calero. Quant a la denominació del subdialecte tortosí, tot i concloure que la proposta popularitzada d'anomenar-li ebrenc és errònia, hem de tenir en compte que forma part d'una realitat sociolingüística i que existeix com a objecte de discussió. Referint-nos a l'estatus dialectal, els resultats quantitatius de les enquestes ens han mostrat que el tortosí compleix totes les funcions socials de la llengua menys la del prestigi, segons els mateixos parlants de tortosí. En canvi, aquests mateixos parlants atribueixen la funció del prestigi a les varietats centrals, però sobretot al barceloní, i ho fan de manera unànime. Un altre resultat compartit entre gairebé totes les persones enquestades té a veure amb el pensament que les Terres de l'Ebre és un territori marginat i amb poca representació a Catalunya. Pel que fa a la variació existent entre el tortosí codificat per l'IEC i el parlar calero, hem pogut identificar i codificar certs trets lingüístics d'aquest parlar —com ara l'argot mariner— a través de les entrevistes i de la recerca bibliogràfica. Tanmateix, els resultats no es poden generalitzar plenament degut al nombre d'entrevistes. Hem pogut estudiar la variació generacional, atès que les persones entrevistades estaven distribuïdes entre jubilades, adultes o joves i també per gènere (una de cada). Aquesta variació és notable, sobretot, en els aspectes fonètics, de la mateixa manera que hi ha variació (i substitució lingüística) entre el mateix calero en funció de si la persona ha viscut fora del poble, o no.

[es] El estudio que presentamos parte del interés y la falta de representación en cuanto al tortosino. Planteamos nuevas vías de investigación relacionadas con dicha variedad, con lo que se consigue actualizar información y datos con respecto a la realidad sociolingüística actual y aportar información lingüística nueva. El objetivo es averiguar si tortosino funciona como denominación del territorio que abarca y, por otra parte, plasmar las características de la forma de hablar de L'Ametlla de Mar, Baix Ebre —a la que nos referimos como calero—, así como los prejuicios lingüísticos por parte de la comunidad tortosina. Para ello, se ha recurrido a la investigación bibliográfica y la documentación sobre los conceptos más relevantes sobre dialectología y la sociolingüística. También se difunde una encuesta a nivel de Cataluña para acercarnos a la percepción del estatus dialectal del tortosino y se realizan 6 entrevistas etnográficas semidirigidas que nos proporcionan características del calero. En cuanto a la denominación del tortosino, a pesar de concluir que la propuesta popularizada de llamarle ebrense es errónea, debemos tener en cuenta que forma parte de una realidad sociolingüística y que existe como objeto de discusión. Refiriéndonos al estatus dialectal, los resultados cuantitativos de las encuestas han mostrado que el tortosino cumple todas las funciones sociales de la lengua menos la del prestigio, según los propios hablantes de tortosino. En cambio, estos mismos hablantes atribuyen la función del prestigio a las variedades centrales, pero sobre todo al barcelonés, de forma unánime. Otro resultado compartido entre los encuestados tiene que ver con el pensamiento de que las Terres de l'Ebre es un territorio marginado y con poca representación en Cataluña. En cuanto a la variación existente entre el tortosino codificado por el IEC y el calero, hemos identificado y codificado ciertos rasgos lingüísticos de este hablar —como la jerga marinera— a través de las entrevistas y de la investigación bibliográfica. Sin embargo, los resultados no pueden generalizarse debido al número de entrevistas. Hemos estudiado la variación generacional, pues los entrevistados estaban distribuidos entre jubilados, adultos o jóvenes y también por género (una de cada). La variación es notable, sobre todo, en los aspectos fonéticos, al igual que hay variación (y sustitución lingüística) entre el mismo calero en función de si la persona ha vivido fuera del pueblo o no.