BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article se centra en un metratge gravat l'any 1993 per la Woods Hole Oceanographic Institution a 2500 m de profunditat. És la primera experiència visual d'activitat sexual entre pops abissals al seu hàbitat oceànic: són dos mascles de dues espècies diferents. Aquest treball pretén analitzar les estructures de gènere, afectives i morals que han produït textos i veus en off en relació a aquesta visualitat, deixant emergir com una mirada transcultural, feminista, queer i artística pot conduir a una postura reparadora, més enllà d'una replicació heteronormativa percebuda com a amenaçadora, cap a una intimitat més relaxada amb les sexualitats animals, inclòs un sentit híbrid d'erotisme que acompanya l'atracció humana per les sexualitats visuals.

[en] This paper focuses on a footage recorded in 1993 by Woods Hole Oceanographic Institution at 2500m depth. It is the first visual experience of sexual activity between abyssal octopuses in their oceanic habitat: they are two males of two different species. This paper aims to analyze the gendered, affective, and moral structures that have produced texts and voice-offs in relation to this visuality, letting emerge how a transcultural, feminist, queer, and artistic gaze can lead to a reparative stance, beyond a replicated heteronormativity perceived as threatening, towards a more relaxed intimacy with animal sexualities, including a hybrid sense of eroticism that accompanies the human attraction for visual sexualities.
[ca] Aquest article és un intent de comprendre el potencial comunicatiu de les caricatures polítiques davant la censura. Els anys de l'Emergència a l'índia (1975-77) van ser testimoni de la censura més estricta dels mitjans de comunicació a l'esfera pública a l'índia independent; per això s'ha escollit com a període d'estudi. El caricaturista Abu Abraham, que va seguir dibuixant vinyetes pel diari nacional Indian Express durant tot el període i afirma no haver estat molt importunat per les autoritats censores es converteix en l'eix d'aquest anàlisi. Prenent com a referència els teòrics Judith Butler i Louis Althusser, l'article es centra en les tècniques i estratègies emprades per l'autor en les seves vinyetes, que van permetre que la majoria de les seves caricatures passessin pels filtres de la censura i siguessin causant impacte en el públic en general.

[en] This paper is an attempt to understand the communicative potential of political cartoons in the face of censorship. The Emergency Years in India (1975-77) saw the most stringent censorship of mass media in the public sphere in independent India, and thus has been chosen as the period of study. The cartoonist Abu Abraham, who continued to draw cartoons for the national daily Indian Express throughout the period and claims to have not been disturbed much by censorious authorities becomes the axis of this analysis. Taking cues from theorists Judith Butler and Louis Althusser, the paper focusses on the techniques and strategies employed by Abraham in his cartoons that allowed most of his cartoons to pass through the censorship filters, and still make an impact on the general public.
[ca] Aquest treball analitza, en el marc de la tradició literària de la literatura italiana del segle XVII, la dedicatòria a Margarida de Savoia, present al "Theatro delle donne letterate...", de Francesco Agostino Della Chiesa, autor que pertany a la Querella de les Dones, juntament amb la seva traducció al castellà, realitzada directament de l'italià original de l'any 1620. L'objectiu d'aquest treball es emmarcar la dedicatòria en la literatura laudatòria i en la traducció del segle XVII, segle al qual pertany. S'analitzaran també els trets generals i les particularitats que fan que aquesta dedicatòria i el seu autor es col·loquin en la tradició literària de les relacions entre literatura i política.

[en] In the framework of the 17th century literary tradition of Italian literature, this paper analyses both the dedication to Margaret of Savoy, contained in the "Theatro delle donne letterate…", by Francesco Agostino Della Chiesa (author belonging to the Querelle des Femmes), and its translation into Spanish, which is directly carried out from the original Italian of 1620. The aim is to study this dedication within the frame of the laudatory literature and within the XVIIth century tradition, to which the text by Della Chiesa belongs. The general features and particularities that make this dedication and its author place them in the literary tradition of the relations between literature and politics will also be analysed in this paper.
[ca] L'article té com a objectiu l'estudi de la mobilització femenina per part de la Unió General de Treballadors a la indústria alimentària de la província d'Alacantdurant la Segona República i la Guerra Civil. Es considera la sindicació de les treballadores del sector torroner, que va tenir el seu major exponent a la localitat de Xixona, principalment a través de l'Asociación de Oficios Varios UGT i del Sindicato de Artes Blancas Alimenticias. L'estudi explora de quina manera van participar les torroneres en les societats sindicals socialistes, quina era la composició d'aquestes —atenent a criteris d'edat, lloc de residència i categoria laboral, així com a l'existència de vincles familiars— i com els sindicats van ser un instrument per a la defensa dels seus interessos laborals, malgrat la persistència de desigualtats i de la divisió sexual del treball. En definitiva, amb aquest estudi es pretén contribuir a aprofundir en el coneixement de l'ugetisme en particular, i del socialisme en general, al País Valencià, així com en els estudis de gènere sobre les situacions sociolaborals diverses de les treballadores i la seva participació en sindicats.&nbsp;

[en] The aim of this article is to study the mobilization of women by the Unión General de Trabajadores in the food industry of the province of Alicante duringthe Second Republic and the Civil War. Mobilizations of women workers in the nougat sector is analysed, which had its greatest exponent in Jijona, mainly through the Asociación de Oficios Varios UGT and the Sindicato de Artes Blancas Alimenticias. The study explores how nougat makers participated in socialist trade union societies, what their composition was —considering criteria of age, place of residence and job category, as well as the existence of family ties— and how trade unions were an instrument for the defence of their labour interests, despite the persistence of inequalities and the sexual division of labour. In conclusion, this study aims to contribute to deepening the understanding of ugetismo in particular, and socialism in general, in the País Valencià, as well as gender studies on the diverse socio-labour situations of women workers and their participation in trade unions.
[ca] ¿Eren les capitals colonials illes de relativa prosperitat a l'Àfrica occidental o els ingressos de les ciutats més petites mantenien el nivell d'ingressos de les grans ciutats com Dakar? Malgrat que els treballs recents han demostrat que als anys cinquanta els salaris reals dels treballadors no qualificats a les principals ciutats de l'Àfrica occidental eren relativament alts per als estàndards del món en desenvolupament, se sap menys sobre els nivells d'ingressos als assentaments urbans més petits de la regió. Utilitzant salaris nominals i preus al detall, aquest article estima les ràtios de benestar (welfare ratios) en 49 centres urbans de la Dahomey colonial francesa, el Níger, el Sudan francès, l'Alt Volta i la Guinea francesa per a l'estació seca de 1948. Mostra que hi va haver una variació considerable en els salaris nominals, els salaris reals i el nivell de preus a tot el territori de l'Àfrica occidental francesa. Les ciutats costaneres generalment tenien salaris reals més alts que els que hi havia a l'interior, tot i que la Guinea costanera era relativament pobra. Els ingressos reals acostumaven a ser més elevats a les zones connectades amb un ferrocarril colonial i a les que tenien una major productivitat de la terra. Hi havia prima urbana apreciable, amb salaris reals més alts a les ciutats amb més població.

[en] Were colonial capitals islands of relative prosperity in West Africa, or did incomes in smaller cities keep up with income levels in major cities like Dakar? Though recent work has shown that by the 1950s real wages for unskilled workers in the major cities of West Africa were relatively high by developing world standards, less is known about income levels in the smaller urban settlements of the region. Using nominal wages and retail prices, this paper estimates welfare ratios in 49 urban centres in French colonial Dahomey, Niger, Soudan français, Haute-Volta and Guinée française for the dry season of 1948. It shows that there was considerable variation in nominal wages, real wages, and the price level across the territory of French West Africa. Coastal towns generally had higher real wages than the hinterland, though coastal Guinea was relatively poor. Real incomes tended to be higher in areas connected to a colonial railway and in areas with higher land productivity. There was an appreciable urban premium, with higher real wages in towns with larger populations.
[ca] Del traç neoplatònic que dibuixen sant Agustí i Escot Eriúgena, nosaltres seguim les conseqüències del diàleg entre la metàfora lumen mentium i l'argumentació filosòfica en clau gnoseològica i aplicada a l'exegesi del Gènesi 1, 1; en aquest diàleg es planteja la continuïtat sensible-intel·ligible, segons el model que trobem en Plotí. Tant la il·luminació&nbsp; agustiniana com la comprensió d'allò que es creu en Escot Eriúgena expressen la forma en què el creient pot aproximar-se al coneixement de l'Incognoscible, en el llibre del món i en les Escriptures. Ambdós autors condueixen la reflexió sobre Déu a partir de la manera en què el creient es relaciona amb Ell i, únicament en aquesta circumstància, examinen la jerarquia del ser. Per això, el punt comú entre ambdós neoplatònics està en què la unitat del ser és entesa mitjançant la forma triàdica del nostre pensament: mesura, número i pes (Sv 11, 21). L'exegesi del Gènesi 1, 1 fonamenta el vincle profund entre religio et philosophia, no tant com a determinacions en si mateixes, sinó com a realitats actuants en l'ésser humà: la revelació de les Escriptures i la raó de l'exegesi; aquesta identitat implica la impossibilitat de contradicció entre elles.

[en] From the Neoplatonic line drawn by Saint Augustine and Scotus Eriugena, we follow the consequences of the dialogue between the lumen mentium metaphor and philosophical argumentation, in epistemological terms and applied to the exegesis of Genesis 1, 1; in this dialogue the sensitive-intelligible continuity is raised, according to the model that we find in Plotinus. Both the Augustinian illumination and the understanding of what is believed in Scotus Eriugena express the way in which the believer can approach the knowledge of the Unknowable, in the book of the world and in the Scriptures. Both authors conduct the reflection on God from the way in which the believer relates to Him, and only in this circumstance, they examine the hierarchy of being. For this reason, the common point between both Neoplatonists is that the unity of being is understood through the triadic form of our thought: measure, number and weight (Wis. 11, 21). The exegesis of Genesis 1,1 bases the deep link between religio et philosophia, not so much as determinations in themselves, but as realities acting in the human being: the revelation of the Scriptures and the reason for exegesis; this identity implies the impossibility of contradiction between them.
[ca] Molts estudiants d'anglès com a llengua estrangera tenen dificultats a l'hora de produir i pronunciar certs sons. A més a més, l'ensenyament de la pronunciació a les aules d'anglès no és gaire efectiva per la falta de formació del professorat en aquest sentit i de materials adients. Per això, en aquest estudi s'elabora una sèrie d'activitats per a la producció i la millora de la pronunciació d'alguns dels sons que costen més als estudiants catalans, com ara /p/, /t/, /k/, /r/ i /h/, per poder treballar-los amb els alumnes de Primària de forma amena, motivadora i significativa.

[en] Today many students of English as a foreign language find many difficulties in order to produce and pronounce certain sounds. Moreover, the EFL classroom lacks teaching of pronunciation because of the lack of teacher training and good materials. This study has created a series of activities to improve the pronunciation of some sounds that are more difficult to Catalan student, such as / p /, / t /, /k /, / r / and / h /, in order to be able to teach them in Primary school in a more pleasant, motivating and meaningful way.
[ca] En aquest article es parla sobre avaluació des de la relació pedagògica. El text comença amb una introducció que fa un recorregut per diferents lectures dialogant amb els autors i establint un context des del qual posicionar: el construccionisme social. A partir d'aquesta introducció, la finalitat del text serà narrar el recorregut de l'autora en relació a l'avaluació en la universitat, des de la tesi fins al moment actual. Aquest recorregut donarà sentit al l'autoavaluació que utilitza amb els seus estudiants. Finalitzarà establint relació entre la identitat docent, les relacions que establim i el món contemporani, entenent la revisió del sistema d'avaluació des del context social i cultural actual.

[en] In this article we talk about evaluation from the pedagogical relationship. The text begins with an introduction that makes a journey through different readings dialogue with authors and establishing a context from which position: social constructionism. From this introduction, the purpose of the text will narrate the way of the author in relation to the assessment in college, from the thesis to date. This tour will give meaning to the self-assessment using with your students. It will conclude by relating teachers' identity, the relationships we build and the contemporary world, understanding the revision of the evaluation system from the current social and cultural context.
[ca] Es parteix de la confiança en la justícia restaurativa com a eina que permeti, conjuntament amb unes altres, despatriarcalitzar la justícia i apostar per altres camins, més afinats amb les propostes que desenvolupa el feminisme abolicionista de la qüestió penal. Des d'aquest marc, en l'article s'aborda el significat de la introducció de la perspectiva de gènere en les intervencions restauratives en l'àmbit penal: mediació, conferències i cercles, per a finalment donar algunes claus generals i específiques sobre aquest tema. PARAULES CLAU. - Justícia restaurativa, feminisme abolicionista, mediació, conferències restauratives, cercles restauratius.

[en] We start from the confidence in restorative justice as a tool that allows, together with other tools, to depatriarchalise justice and bet on other paths, more in tune with the proposals developed by the abolitionist feminism of the penal question. In this context, the article asks the specific question of what it means to introduce the gender perspective in restorative interventions in the penal field: mediation, conferences and circles, to finally give some general and specific keys in this respect. KEY WORDS. - Restorative justice, abolitionist feminism, mediation, restorative conferences, restorative circles.
[ca] Les pintures murals romàniques procedents de l'actual Catalunya i dels seus marges septentrionals mostren una voluntat singular de ressaltar la celebració de l'Eucaristia i els seus vincles amb la litúrgia celestial. S'han establert múltiples connexions a través de temes generalment interpretats en aquest sentit, com l'Anyell i el Sacrifici d'Abel, però també a través de les tres imatges divines que es poden qualificar de canòniques. El Crist entronitzat exerceix la seva funció de gran sacerdot d'aquesta litúrgia celestial mentre la seva cort realitza gestos o accions que entren en ressonància amb la celebració de la missa: els serafins, els querubins i presumiblement els Vivents i els Ancians de l'Apocalipsi canten el Sanctus, els arcàngels advocats transmeten a Déu l'oració del Pater Noster, altres àngels encenen les oblates que han estat col·locades a l'altar durant l'ofertori i el serafí d'Àneu dóna la comunió. Per la seva banda, la Crucifixió es refereix a la reiteració diària del sacrifici de Crist a la creu i el seu cos turmentat es correspon amb el pa i el vi consagrats, a l'igual que el Nen als braços de la seva mare. Finalment, sovint la Verge revesteix una casulla per presentar aquest Cos diví o per sostenir un calze, igual que l'oficiant quan eleva el pa i el vi consagrats, mentre els Mags es fan ressò de la processó de l'ofertori.

[en] The Romanesque mural paintings from the current territory of Catalonia, including its northern margins, display a will to emphasize the celebration of the Eucharist and its relationship with the heavenly liturgy. Multiple connections have been established through themes generally interpreted in this sense, such as the Lamb and the Sacrifice of Abel, but also through the three divine images that can be qualified as canonical. The enthroned Christ exercises his function as high priest of this heavenly liturgy while his court performs gestures or actions echoing the celebration of the mass: the seraphim, the cherubim and presumably the Living Ones and the Elders of the Apocalypse are singing the Sanctus, the advocate archangels transmit to God the prayer of the Pater Noster, other angels incense the oblates that have been placed on the altar during the offertory and the seraphim of Àneu is giving communion. The Crucifixion refers to the daily reiteration of Christ's sacrifice on the cross and his tormented body corresponds to the consecrated bread and wine, as does the Child in his mother's lap. Finally, the Virgin often wears a chasuble to present this divine Body or to hold a chalice, as does the officiant when he raises the consecrated bread and wine, while the Magi echo the offertory procession.
[ca] El 1988, quan l'independentisme català no era considerat un moviment amb prou suports com per impulsar canvis polítics, la pel·lícula i novel·la El complot dels anells recreà distòpicament la possibilitat que un grup de partidaris de la independència, organitzats en una banda armada aplaudida entre la ciutadania, es confabulés per burlar el sistema de seguretat de l'estadi olímpic de Barcelona, segrestar uns tres-cents periodistes i exigir, a canvi del seu alliberament, el reconeixement de Catalunya com a país sobirà dins d'Europa. Aquest article proposa una lectura contextualitzada i crítica de la novel·la El complot dels anells ‍des dels paràmetres de les representacions de la violència i l'espai.

[en] In 1988, when the movement for Catalan independence was not deemed to have enough support to drive political change, the dystopian film and novel El complot dels anells recreated the possibility that a group of pro-independence activists would organise into an armed gang, with great support from the citizenship. They would conspire to dismantle the security system of the Barcelona Olympic Stadium, kidnap three hundred journalists and demand, in exchange for their release, the recognition of Catalonia as a sovereign country in Europe. This article offers a contextualised and critical reading of the novel El complot dels anells within the parameters of the representations of violence and space.
[ca] A partir de les experiències dels col·lectius teatrals xilens Teatro del Terror, amb la seva obra Artificial (2021), i el col·lectiu La disvariada, amb el seu treball Flores a quien corresponda (2021), analitzo les troballes principals que ambdós grups van fer en el procés de trànsit des de la seva tasca creativa virtual —en el context de la pandèmia de SARS-CoV2 —, fins al retorn a les sales d'assaig i a l'exhibició presencial de llurs obres. L'objectiu d'aquesta reflexió és l'observació de possibles recursos i pràctiques adquirides durant els processos de creació telemàtica, que tinguin possibles aplicacions i siguin potencialment útils, en el marc de l'ús de metodologies creatives presencials.

[en] Based on the experiences of two Chilean theater collectives: Teatro del Terror, with its play Artificial (2021), and La disvariada, with its work Flores a quien corresponda (2021), the main findings that both groups made are analysed during the process of transit from their virtual creative works, in the context of the SARS-CoV2 pandemic, to the return to the rehearsal rooms and the in-person theatrical presentation of these works. The objective of the current reflection is the observation of possible resources and practices acquired during the processes of telematic creation which have possible applications and are potentially useful in the framework of the usage of onsite creative methodologies.
[ca] El mètode Delphi és una tècnica de recollida d'informació que permet obtenir l'opinió d'un grup d'experts a través de la consulta reiterada. Aquesta tècnica, de caràcter qualitatiu, és recomanable quan no es disposa d'informació suficient per a la presa de decisions o cal, per a la nostra investigació, recollir opinions consensuades i representatives d'un col·lectiu d'experts. En aquest article es descriuen les característiques principals de la tècnica i es detalla el procés de consultes reiterades en l'aplicació de la tècnica.

[en] The Delphi method is a qualitative technique which gathers information to obtain a convergence in the opinion of a group of experts through repeated consultation. This technique is recommended when there is insufficient information for decision-making or when researchers need to build consensus opinions within a group of experts. The article describes the main characteristics of the technique and the process of repeated queries used in its application.
[ca] L'autor alemany Lion Feuchtwanger és àmpliament reconegut per la seva escriptura novel·lesca, sobretot per les seves novel·les històriques. La seva obra, tanmateix, apunta a una important producció dramàtica, ja en la seva joventut. L'obra Die Petroleuminseln [Les illes del petroli] (1925) tracta sobre qüestions com el racisme ambiental i el prejudici de gènere, mentre narra la història de la Deborah Gray. Un altre punt tractat és l'aparença del personatge ―el retrat de l'estereotip imposat als jueus― i la seva intrínseca relació amb el desig de poder de la protagonista. Aquesta configuració d'elements narratius revela la necessitat posterior de l'autor de sortir de la seva terra natal. En aquesta investigació es busca alinear aquesta producció amb qüestions llavors pioneres com l'ideari postcolonialista travessat per l'Ecocriticisme i la connexió produïda per Feuchtwanger entre judaisme i gènere. També s'intenta il·luminar alguns punts, com l'exili de l'autor com a conseqüència d'aquest conjunt de factors i la influència de Bertolt Brecht en la seva producció literària.

[en] The German author Lion Feuchtwanger is widely recognized for his novel writing, especially for his historical novels. His work, however, points to a relevant dramatic production, still in his youth. The play Die Petroleuminseln (1925) addresses issues such as environmental racism and gender bias when narrating the story of Deborah Gray. Another point dealt with is the appearance of the character – a portrait of the stereotype imposed on Jews – and its intrinsic relationship with the protagonist's desire for power. This configuration of narrative elements reveals the author's later need to leave his homeland. In this investigation, we seek to align such production with issues that were pioneering at the time, such as the post-colonialist ideology crossed by Ecocriticism and the connection produced by Feuchtwanger between Judaism and gender. We also try to clarify some points about the author's exile as a result of this set of factors and Bertolt Brecht's influence on his literary production.