BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Els currículums de Ciències assenyalen la rellevància de comprendre els fenòmens elèctrics, a causa de les múltiples aplicacions tecnològiques actuals basades en l'electricitat. No obstant això, els estudiants tenen dificultats per comprendre la naturalesa electromagnètica de la matèria, i es requereixen evidències empíriques de les formes en què les idees dels estudiants es van transformant a mesura que adquireixen experiència i coneixement conceptual sobre electricitat. Aquest estudi es focalitza en l'anàlisi de les explicacions d'estudiants de secundària sobre fenòmens elèctrics, amb el propòsit de caracteritzar l'evolució dels seus models expressats durant una seqüència didàctica basada en fenòmens d'electrització. La proposta d'anàlisi qualitativa, des d'una perspectiva sistèmica, identifica els components d'estructura, procés i control referits pels 30 estudiants de la mostra, en les explicacions de cinc fenòmens observats, caracteritzant l'evolució del model elèctric dels estudiants. Els nostres resultats mostren que les trajectòries d'aprenentatge dels estudiants són poc convergents i presenten discontinuïtats. La descomposició del model elèctric ens ha permès evidenciar que els estudiants construeixen models limitats pels processos observats, i tenen dificultats per transitar al nivell microscòpic, el que pot contribuir a orientar la selecció de fenòmens per part dels professors per aconseguir processos de modelització més efectius.

[es] Los currículos de Ciencias señalan la relevancia de comprender los fenómenos eléctricos, debido a las múltiples aplicaciones tecnológicas actuales basadas en la electricidad. Sin embargo, los estudiantes tienen dificultades para comprender la naturaleza electromagnética de la materia, y se requieren evidencias empíricas de las formas en que sus ideas se van transformando a medida que adquieren experiencia y conocimiento conceptual sobre electricidad. Este estudio se focaliza en el análisis de las explicaciones de estudiantes de secundaria sobre fenómenos eléctricos, con el propósito de caracterizar la evolución de sus modelos expresados durante una secuencia didáctica basada en fenómenos de electrización. La propuesta de análisis cualitativo, desde una perspectiva sistémica, identifica los componentes de estructura, proceso y control referidos por 30 estudiantes, en las explicaciones de cinco fenómenos observados, caracterizando la evolución del modelo eléctrico de los estudiantes. Nuestros resultados muestran que las trayectorias de aprendizaje son poco convergentes y presentan discontinuidades. La descomposición del modelo eléctrico nos ha permitido evidenciar que los estudiantes construyen modelos limitados por los procesos observados, y tienen dificultades para transitar al nivel microscópico, lo que puede contribuir a orientar la selección de fenómenos por parte de los profesores para lograr procesos de modelización más efectivos.
[ca] Els certàmens de pintura ràpida a l'aire lliure sorgeixen a Espanya a finals de la dècada dels anys cinquanta i s'estableixen com a esdeveniments culturals i artístics de gran popularitat, organitzats de cara a la participació lliure i democràtica de la ciutadania. Els seus organitzadors proposen com a temàtiques o referents a plasmar pictòricament els llocs i paisatges de les poblacions i ciutats on són convocats. El present text sorgeix de l'estudi i investigació realitzats sobre aquest fenomen social, tot plantejant en quin sentit aquesta modalitat de certàmens pot suposar un exemple d'activitat cultural i un espai de trobada directe entre els artistes i la societat. Es proposa una anàlisi com a pràctica oberta a l'experimentació i a l'aprenentatge de diverses tècniques i procediments pictòrics al voltant del paisatge natural, paral·lela al marc reglat i acadèmic dels estudis artístics en totes les etapes i nivells educatius.

[es] Los certámenes de pintura rápida al aire libre surgen en España a finales de la década de los años cincuenta estableciéndose como eventos culturales y artísticos de gran popularidad, organizados de cara a la participación libre y democrática de la ciudadanía. Sus organizadores proponen como temáticas o referentes a plasmar pictóricamente los lugares y paisajes de las poblaciones y ciudades donde son convocados. El presente texto surge del estudio e investigación realizados sobre tal fenómeno social, planteando en qué sentido esta modalidad de certámenes puede suponer un ejemplo de actividad cultural y un espacio de encuentro directo entre los artistas y la sociedad. Se propone un análisis como práctica abierta a la experimentación y al aprendizaje de diversas técnicas y procedimientos pictóricos en torno al paisaje del natural, paralela al marco reglado y académico de los estudios artísticos en todas las etapas y niveles educativos.
[ca] L'article presenta el mite de Babel com a activador de nous models de vida comunitària en contextos de pèrdua identitària causats pels efectes del poder. Seguint aquesta accepció, s'escullen tres manifestacions de Babel que encarnen: el seu origen com a model social alternatiu en l'obra de Pieter Bruegel, una reaparició contextual al segle XX en les tesis de Guy Debord i l'intent final de materialització en la New Babylon de Constant Nieuwenhuys. La triangulació es construeix segons un model teòric de mite operat des de la filosofia que es basa en Hans Blumenberg i l'actual Mythosforschung.Paraules clau: mite, Babel, Bruegel, Debord, Constant.

[es] El artículo presenta el mito de Babel como activador de nuevos modelos de vida comunitaria en contextos de pérdida identitaria causados por los efectos del poder. Siguiendo esta acepción, se eligen tres manifestaciones de Babel que encarnan: su origen como modelo social alternativo en la obra de Pieter Bruegel, una reaparición contextual en el siglo XX en las tesis de Guy Debord y el intento final de materialización en la New Babylon de Constant Nieuwenhuys. La triangulación se construye según el modelo teórico del mito operado desde la filosofía que se basa en Hans Blumenberg y el actual Mythosforschung.Palabras clave: mito, Babel, Bruegel, Debord, Constant.
[ca] Chiara Sgaramella conversa amb Francisco Rubio, membre de LaFundició, una cooperativa creada en 2006 que impulsa processos col·lectius de construcció de coneixement, pràctiques culturals i formes de relació, entesos com a recursos d'ús comú. &nbsp;El diàleg se centra en les principals idees i motivacions que mouen el col·lectiu artístic, la seva implicació en el territori de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona), i aprofundeix en l'anàlisi d'algunes iniciatives culturals com el projecte de producció agroecològica i simbòlica Les Cabasses.

[es] Chiara Sgaramella conversa con Francisco Rubio, integrando de LaFundició, una cooperativa creada en 2006 que impulsa procesos colectivos de construcción de conocimiento, prácticas culturales y formas de relación, entendidos como recursos de uso común. El diálogo se centra en las principales ideas y motivaciones que mueven el colectivo artístico, su implicación en el territorio de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona), y profundiza en el análisis de algunas iniciativas culturales como el proyecto de producción agroecológica y simbólica Las Cabasses.
[ca] Djan Seriy Anaplian és, possiblement, el personatge femení més complet creat per Iain M. Banks per a la seva sèrie sobre la Cultura (1987-2013). En Matter (2008) [Materia, 2010] Anaplian comparteix protagonisme amb els seus germanastres Ferbin i Oramen però ella és el veritable heroi. Com a dona, Djan Seriy és una pària en el seu patriarcal país natal, convertida en trànsfuga en la utopia de Banks, la Cultura. Nascuda princesa en l'antiquat regne del seu pare, el Rei Hausk, Djan és criada per a ser usada en un enllaç matrimonial segons decideixi el rei. La Cultura rescata a Anaplian per a transformar-la en ciutadana lliure posthumana i, més tard, en agent secret de Circumstàncies Especials (convertint-se així en pària interna). No obstant això, la singular trajectòria de Anaplian, el seu apoderament personal i la seva ambigua actitud vers la Cultura no han estat abordats pels estudiosos de Banks malgrat demostrar el seu posicionament ant-patriarcal. Aquest és el tema que s'examina aquí.

[es] Djan Seriy Anaplian es, posiblemente, el personaje femenino más completo creado por Iain M. Banks para su serie sobre la Cultura (1987-2013). En Matter (2008) [Materia, 2010] Anaplian comparte protagonismo con sus hermanastros Ferbin y Oramen pero ella es la verdadera heroína. Como mujer, Djan Seriy es una paria en su patriarcal país natal, y eventualmente se convierte en tránsfuga en la utopía de Banks, la Cultura. Nacida princesa en el anticuado reino de su padre, el Rey Hausk, Djan es criada para ser usada en una alianza matrimonial según decida el rey. La Cultura rescata a Anaplian para transformarla en ciudadana libre posthumana y, más tarde, en agente secreto de Circunstancias Especiales (convirtiéndose así en paria interna). No obstante, la singular trayectoria de Anaplian, su empoderamiento personal y su ambigua actitud hacia la Cultura no han sido abordados por los estudiosos de Banks pese a demostrar su posicionamiento antipatriarcal. Este es el tema que se examina en este artículo.
[ca] Podem reconèixer la importància de les totalitats i els sistemes (holismes) en el seu aspecte ontològic i mantenir, no obstant, l'individualisme moral: són les vides dels organismes individuals les que moralment importen. Espècies i ecosistemes tenen només un valor moral secundari. Ens importen, moralment, els centres de sintiència i consciència que anomenem individus. Però en la naturalesa són sobretot les totalitats les que interessen. Encara que la nostra millor teoria moral sigui individualista, succeeix que, ontològicament, els individus importen poc ―la realitat és sistèmica, evolutiva i relacional! La nostra millor ontologia no serà, per tant, individualista. Es basarà, més aviat, en sistemes complexos adaptatius. No entendre això explica, crec, bona part dels desacords entre l'animalisme i l'ecologisme. Necessitem desenvolupar idees no fossilitzades d'alliberament (humà i animal). La proposta d'una intervenció animalista positiva generalitzada en la naturalesa em sembla una utopia ètica extralimitada (fora de mare, de la Mare Terra en aquest cas: Gaia/Gea).

[es] Podemos reconocer la importancia de las totalidades y los sistemas (ser holistas) en lo ontológico, y mantener no obstante el individualismo moral: son las vidas de los organismos individuales las que cuentan moralmente. Especies y ecosistemas tienen sólo un valor moral derivado. Nos importan, moralmente, los centros de sintiencia y consciencia que llamamos individuos. Pero en la naturaleza son sobre todo las totalidades las que cuentan… Aunque nuestra mejor teoría moral sea individualista, sucede que, ontológicamente, los individuos cuentan poco ―¡la realidad es sistémica, evolutiva y relacional! Nuestra mejor ontología no será individualista. (Se basará, más bien, en sistemas complejos adaptativos). No entender esto explica, creo, buena parte de los desencuentros entre animalismo y ecologismo. Necesitamos desarrollar ideas no fosilistas de liberación (humana y animal). La propuesta de una intervención animalista positiva generalizada en la naturaleza me parece una utopía ética desmadrada (fuera de madre, de la Madre Tierra en este caso: Gaia/Gea).
[ca] L'article té per objectiu presentar una revisió narrativa dels dissenys de rúbriques d'avaluació en projectes d'aprenentatge servei per establir una fonamentació aplicable a l'àmbit de l'activitat física i l'esport. L'anàlisi de les bases de dades nacionals i internacionals utilitzades tenen en compte la literatura científica desenvolupada sobre el tema entre els anys 2017 i 2021. Es van obtenir 49 resultats dels quals es van seleccionar 18 publicacions. La major part de les rúbriques analitzades tenen un caràcter general per aplicar a les diferents etapes educatives i, sobretot, a la formació universitària. Els objectius de les rúbriques se centren en l'avaluació (o autoavaluació) de la qualitat de la implementació de projectes d'aprenentatge servei i sobre el rol dels interlocutors que hi participen. Les rúbriques tenen formats diversos en funció de l'objectiu plantejat. Es conclou amb la necessitat d'ampliar els estudis, i per tant també la literatura, sobre les rúbriques destinades a l'avaluació d'altres aspectes rellevants com podrien ser la qualitat del servei generat o la qualitat de l'aprenentatge profund i transformador.

[es] El artículo tiene por objetivo presentar una revisión narrativa de los diseños de rúbricas de evaluación en proyectos de aprendizaje-servicio para establecer una fundamentación aplicable al ámbito de la actividad física y el deporte. El análisis de las bases de datos nacionales e internacionales utilizadas tienen en cuenta la literatura científica desarrollada sobre el tema entre los años 2017 y 2021. Se obtuvieron 49 resultados de los cuales se seleccionaron 18 publicaciones. La mayor parte de las rúbricas analizadas tienen un carácter general para aplicar en las diferentes etapas educativas y, sobre todo, en la formación universitaria. Los objetivos de las rúbricas se centran en la evaluación (o autoevaluación) de la calidad de la implementación de proyectos de aprendizaje-servicio y sobre el rol de los interlocutores que participan en ellos. Las rúbricas tienen diversos formatos en función del objetivo planteado. Se concluye la necesidad de ampliar los estudios, y por consiguiente también la literatura, sobre las rúbricas destinadas a la evaluación de otros aspectos relevantes como podrían ser la calidad del servicio generado o la calidad del aprendizaje profundo y transformador.
[ca] Néixer i seguir naixent (María Zambrano) d'Ella, és la revelació de les arrels de les aigües profundes de les entranyes femenines (Barbara Verzini). Veritat original de la precedència femenina i materna que revela que Ella està sempre abans (María-Milagros Rivera). "Ella, Natura, Dona, Deessa" (Luce Irigaray). Neix de la profunda admiració per la font infinita de coneixement diví femení, encarnat a la "Divina Ciència" de Margarita Porete ia la Llengua Materna de Sor Juana Inés de la Creu, que dóna naixement als Misteris de Concepció, Encarnació i Assumpció Immaculada de l'Esfera infinita a la Terra. L'originalitat de néixer i continuar naixent de dona, dona. Néixer de l'enllaç encarnat per Ella, enllaç amb la Terra.

[es] Nacer y seguir naciendo (María Zambrano) de Ella, es la revelación de las raíces de las aguas profundas de las entrañas femeninas (Barbara Verzini). Verdad original de la precedencia femenina y materna que revela que Ella está siempre antes (María-Milagros Rivera). "Ella, Naturaleza, Mujer, Diosa" (Luce Irigaray). Nace de la profunda admiración por la fuente infinita de conocimiento divino femenino, encarnado en la "Divina Ciencia" de Margarita Porete y en la Lengua Materna de Sor Juana Inés de la Cruz, que da nacimiento a los Misterios de Concepción, Encarnación y Asunción Inmaculada de la Esfera infinita en la Tierra. La originalidad de nacer y seguir naciendo de mujer, mujer. Nacer del vínculo encarnado por Ella, vínculo con la Tierra.
[ca] Resum: En aquest article es descriuen i analitzen les principals manifestacions de protesta articulades per sindicats i organitzacions laborals a Colòmbia al llarg de l'any 2014. Així doncs, s'hi destaquen els principals trets de les formes de confrontació que escenifiquen aquests grups. El document està basat en el seguiment que duu a terme l'Escola Nacional Sindical de la dinàmica de l'acció col·lectiva sindical i laboral a Colòmbia.

[es] En este artículo se describen y analizan las principales manifestaciones de protesta articuladas por los sindicatos y organizaciones laborales en Colombia a lo largo de 2014. De esta manera, se destacan los principales rasgos de las formas de confrontación que escenifican estos grupos. Este documento se realiza con base en el seguimiento que realiza la Escuela Nacional Sindical de la dinámica de la acción colectiva sindical y laboral en Colombia.
[ca] Una de les característiques del règim socialista albanès va ser la crítica despietada cap als considerats "revisionistes" o "traïdors" al marxisme-leninisme, ja fossin estrangers o albanesos. En les tres ocasions en què l'Albània socialista va trencar amb els seus aliats (Iugoslàvia, Unió Soviètica, Xina), Hoxha va argumentar repetidament els motius que legitimaven aquesta ruptura, apel·lant a la defensa de la integritat nacional i els principis del marxisme-leninisme. Paral·lelament, es va forjar un discurs en què es va exaltar el mite de la "fortalesa inexpugnable" del socialisme, no exempt d'exaltació patriòtica (l'anomenat nacionalcomunisme). D'altra banda, a posició d'Hoxha davant les democràcies occidentals i la seva suposada ingerència en els afers albanesos van consolidar encara més l'exaltació d'aquesta retòrica aïllacionista. Ens proposem estudiar quins aspectes ideològics i discursius van ser utilitzats per Hoxha i altres autors albanesos per legitimar la seva política aïllacionista&nbsp;

[es] Una de las características del régimen socialista albanés fue la crítica despiadada hacia los considerados "revisionistas" o "traidores" al marxismo-leninismo, ya fuesen extranjeros o albaneses. En las tres ocasiones en que la Albania socialista rompió con sus aliados (Yugoslavia, Unión Soviética, China), Hoxha argumentó repetidamente los motivos que legitimaban tal ruptura, apelando a la defensa de la integridad nacional y los principios del marxismo-leninismo. Paralelamente, se forjó un discurso en el que se exaltó el mito de la "fortaleza inexpugnable" del socialismo, no exento de exaltación patriótica (el llamado nacional-comunismo). Por otra parte, la posición de Hoxha ante las democracias occidentales y su supuesta injerencia en los asuntos albaneses consolidaron aún más la exaltación de esa retórica aislacionista. Nos proponemos estudiar qué aspectos ideológicos y discursivos fueron utilizados por Hoxha y otros autores albaneses para legitimar su políticaaislacionista.
[ca] Aquest article es basa en els resultats d'una investigació participativa amb joves de barris populars, realitzada entre 2018 i 2021 a deu barris de la regió parisenca. La pandèmia del covid-19 i el confinament de la primavera del 2020, tal com ho van viure els joves, van augmentar la rellevància d'algunes dimensions ja destacades per la nostra investigació en el passat immediat. En particular, la crisi sanitària ha multiplicat i visibilitzat les situacions de desigualtat social als estudis i al treball, la importància de les xarxes de solidaritat que es van activar per fer front a les dificultats i la diversitat de les modalitats de participació de les i els joves, majoritàriament d'origen immigrant.

[es] Este artículo se basa en los resultados de una investigación participativa con jóvenes de barrios populares, realizada entre 2018 y 2021 en diez barrios de la región parisina. La pandemia del covid-19 y el confinamiento de la primavera de 2020, tal y como lo vivieron los jóvenes, aumentaron la relevancia de algunas dimensiones ya destacadas por nuestra investigación en el pasado inmediato. En particular, la crisis sanitaria ha multiplicado y visibilizado las situaciones de desigualdad social en los estudios y en el trabajo, la importancia de las redes de solidaridad que se activaron para hacer frente a las dificultades y la diversidad de las modalidades de participación de las y los jóvenes, en su gran mayoría de origen inmigrante.
[ca] Malgrat que l'objectiu de la formació d'un partit socialista unitari a Catalunya es trobés entre les aspiracions fundacionals de moltes de les forces adscrites a aquesta ideologia que van sorgir al Principat des del 1908, no va ser fins set dècades més tard que aquest projecte es va fer realitat, amb la creació del Partit dels Socialistes de Catalunya (1978). Durant tot aquest temps, els obstacles amb els que va topar aquestespai ideològic van ser múltiples a Catalunya, tant per factors externs com per factors associats a dinàmiques internes dels seus diversos actors. Aquest article estudia el tortuós recorregut que van seguir les diverses famílies socialistes a Catalunya durant aquests primers setanta anys d'història, centrant-se en l'evolució d'aquest espai polític a partir de la fundació del Moviment Socialista de Catalunya (1945), per acabar analitzant breument la vida interna i institucional del PSC entre el 1978i 2010. Veurem, doncs, com els socialistes catalans van passar de ser una opció minoritària però amb representants molt influents sobre el conjunt de la vida política del món antifranquista a esdevenir, a partir de l'any 1977, uns agents claus en la confecció de l'Espanya democràtica a nivell municipal, estatal i, finalment, autonòmic.

[es] A pesar de que el objetivo de la formación de un partido socialista unitario en Cataluña se encontrara entre las aspiraciones fundacionales de muchas de las fuerzas adscritas a esta ideología que surgieron en el Principado desde 1908, no fue hasta siete décadas más tarde que este proyecto se hizo realidad, con la creación del Partido de los Socialistas de Cataluña (1978). Durante todo este tiempo, los obstáculos con los que se topó este espacio ideológico fueron múltiples en Cataluña, tanto por factores externos como por factores asociados a dinámicas internas de sus diversos actores. Este artículo estudia el tortuoso recorrido que siguieron las diversas familias socialistas en Cataluña durante estos primeros setenta años de historia, centrándose en la evolución de este espacio político a partir de la fundación del Movimiento Socialista de Cataluña (1945), para acabar analizando brevemente la vida interna e institucional del PSC entre 1978 y 2010. Veremos, pues, como los socialistas catalanes pasaron de ser una opción minoritaria pero con representantes muy influyentes sobre el conjunto de la vida política del mundo antifranquista a ser, a partir del año 1977, unos agentes claves en la confección de la España democrática a nivel municipal, estatal y, finalmente, autonómico.