[ca] La mongeta seca (Phaseolus Vulgaris L.) és una de les lleguminoses més importants a escala mundial degut a la seva elevada proporció de proteïnes, fibra dietètica, minerals i vitamines. No obstant això és necessària la seva millora genètica per obtenir noves varietats amb elevats rendiments, més resistents a canvis ambientals i qualitats nutricionals i sensorials millorades, que puguin satisfer les necessitats i exigències dels consumidors. Per poder fer possible aquesta millora, els bancs de germoplasma porten dècades recopilant recursos fitogenètics però dedicant poc esforç a la caracterització, que indubtablement afavoriria el seu ús per part dels fito-milloradors. En aquest projecte es pretén: i) caracteritzar la col·lecció nuclear espanyola de mongetes (Phaseolus vulgaris L.) des del punt de vista químic, descrivint la variabilitat que existeix per als compostos presents en la pell i el cotiledó vinculats al valor sensorial i nutricional, i ii) identificar entrades valuoses pel seu valor nutricional o pel seu elevat contingut en molècules vinculades a característiques sensorials. L'avaluació química de les accessions de la col·lecció nuclear s'ha efectuat mitjançant la metodologia de l'Espectroscòpia en l'Infraroig Proper (NIR). S'ha observat elevada variabilitat genètica en els caràcters químics de la pell i més baix en els de cotiledó. Les correlacions de caràcters químics entre si, mostren valors elevats: cendres vs calci i amilosa aparent vs la amilosa, i una elevada correlació negativa entre proteïna i midó. D'altra banda, els valors sensorials correlacionats amb els caràcters químics, mostren valors elevats antagònics entre la farinositat vs cendres, calci i els àcids urònics; contràriament presenten correlacions positives, amb valors elevats, entre la lluentor vs cendres, calci, fibra dietètica i àcids urònics. L'Anàlisi de Components Principals mostra una gran dispersió de les accessions en el plànol determinat pels dos primers eixos, que expliquen més del 50% de la variació total. Això és favorable des del punt de vista del millorador donat que existeixen poques combinacions "impossibles" entre caràcters, o el que és el mateix, existeixen poques correlacions genètiques importants entre els caràcters estudiats. Finalment, s'han identificat diverses entrades que destaquen pels seus elevats continguts en proteïna, magnesi, midó o fibra dietètica, pencara que patint deficiències d'altres components. Paraules clau: Col·lecció nuclear espanyola, mongeta comuna, composició química, cotiledó, pell, valor nutricional, caracterització.

[es] La judía común (Phaseolus Vulgaris L.) es una de las leguminosas más importantes a nivel mundial debido a su elevada proporción de proteínas, fibra dietética, minerales y vitaminas. Sin embargo es necesaria su mejora genética para obtener nuevas variedades con elevados rendimientos, más resistentes a cambios ambientales y cualidades nutricionales y sensoriales mejoradas, que puedan satisfacer las necesidades y exigencias de los consumidores. Para poder hacer posible esta mejora, los bancos de germoplasma llevan décadas recopilando recursos fitogenéticos pero dedicando poco esfuerzo a la caracterización, que indudablemente favorecería su uso por parte de los fito-mejoradores. En este proyecto se pretende: i) caracterizar la colección nuclear española de judías (Phaseolus vulgaris L.) desde el punto de vista químico, describiendo la variabilidad que existe para los compuestos presentes en la piel y el cotiledón vinculados al valor sensorial y nutricional, y ii) identificar entradas valiosas por su valor nutricional o por su elevado contenido en moléculas vinculadas a características sensoriales. La evaluación química de las accesiones de la colección nuclear se ha efectuado mediante la metodología de la Espectroscopia en el Infrarrojo Cercano (NIR). Se ha observado elevada variabilidad genética en los caracteres químicos de la piel y algo menor en los del cotiledón. Las correlaciones de caracteres químicos entre sí, muestran valores elevados: cenizas vs calcio y amilosa aparente vs la amilosa, y una elevada correlación negativa entre proteína y almidón. Por otra parte, los valores sensoriales correlacionados con los caracteres químicos, muestran valores elevados antagónicos entre la harinosidad vs cenizas, calcio y los ácidos urónicos; contrariamente presentan correlaciones positivas, con valores elevados, entre el brillo vs cenizas, calcio, fibra dietética y ácidos urónicos. El Análisis de Componentes Principales muestra una gran dispersión de las accesiones en el plano determinado por los dos primeros ejes, que explican más del 50% de la variación total. Ello es favorable desde el punto de vista del mejorador puesto que existen pocas combinaciones "imposibles" entre caracteres, o lo que es lo mismo, existen pocas correlaciones genéticas importantes entre los caracteres estudiados. Finalmente, se han identificado varias entradas que destacan por sus altos contenidos en proteína, magnesio, almidón o fibra dietética, pero sufriendo deficiencias de otros componentes. Palabras clave: Colección nuclear española, judía común, composición química, cotiledón, piel, valor nutricional, caracterización.