[ca] De el projecte de sanejament a el projecte urbà. Els processos de creació o remodelació urbana han d'ajudar a mitigar els efectes del canvi climàtic, moderant la pujada de la temperatura de la planeta i el malbaratament de recursos energètics i hídrics. Es tracta de substituir l'actual recollida de pluvials, que busca la ràpida evacuació, per un sistema visible basat en la naturalesa (NBS), una infraestructura paisatgística capaç de retenir, infiltrar, transportar l'aigua generant un nou paisatge de cohesió urbana i territorial. Aquesta infraestructura verda busca gestionar el risc, augmentant el grau de resiliència del territori, permetent que aquest s'inundi allà on la presència temporal de l'aigua no produeixi danys o fins i tot sigui beneficiosa. Treballar en el disseny conjunt d'espai urbà viscut i la infraestructura de recollida i evacuació de l'aigua requereix d'un canvi de paradigma, on la incertesa, el dinàmic i la gestió de el risc siguin materials de projecte.La resistència al canvi de el subsòl. Basant-nos en l'experiència desenvolupada dins el Pla especial de parc fluvial de l'Kjørbekk i la regulació urbanística de l'àmbit, per a l'Ajuntament de Skien (Noruega; sorgit de la problemàtica generada pel risc de trencament de la canonada subterrània encarregada d'evacuar les aigües de la riera Kjørbekk i de les pluvials de la seva conca ocupada per una perifèria suburbana, podem afirmar que la gestió de les escorrenties, no és tan sols un problema de cabals màxims i seccions hidràuliques, es tracta de cohesionar el pla visible de la ciutat amb la complexitat de l' subsòl invisible (instal·lacions elèctriques, farcits contaminats, terrenys expansius, etc.). l'urbanisme s'ha encarregat de legislar i dibuixar el plànol del visible però poc o gens diu sobre el subsòl. cal fer un treball de "arqueologia contemporània" per traçar les línies d'aigua, distribuir les zones de retenció i infiltració evitant la difusió de la contaminació, localitzar les xarxes existents (fibra, elèctriques, etc.) i fixar les cotes de les connexions per poder construir un sistema de drenatge obert a la conca.Gestionant la incertesa. De el pla a el projecte. Superat el problema de l'arqueologia del que subterrani s'arriba a un altre desafiament de dimensions encara més grans; la transformació del funcionament de la infraestructura existent al costat de el nou projecte. En el cas de Kjørbekk havia d'elevar de cota d'evacuació d'aigua de tota una conca hidrogràfica (conseqüència de portar a la superfície el riu soterrat a la canonada a 15m de profunditat), amb una intervenció mínima de el teixit existent. Els problemes que sorgeixen de re-connexió entre la riera i la xarxa existent podrien originar una obra d'una envergadura impossible d'afrontar per a un ajuntament de la mida de Skien. Habitualment un projecte de sanejament es planifica per executar en un termini de temps acotat, i per pocs actors. En el cas de Kjørbekk es va fer necessari dissenyar un procés de transformació en el temps, més que un projecte d'execució aïllat. Per això la idea de pla estratègic que defineixi una idea ferma però un procés flexible, adaptable en el temps i les formes va ser clau. Un cop definit l'esquema estratègic, l'eina i escala de el projecte urbà va ser la més adequada per definir traçats, coordinar rasants, amplades i profunditats, dissenyar l'espai públic i el paisatge. El sistema d'evacuació de la conca es transforma, modernitza i dóna resiliència a la ciutat pas a pas- a través dels projectes de transformació i regeneració que s'inicia per part d'actors privats com públics.

[en] Urban planning must help mitigate the effects of climate change, moderate the global rise in temperature and control the misuse of energy and hydrological resources. This research is based on a case study of the daylighting project on the river Kjørbekk in the Municipality of Skien in Norway. The project substitutes the actual storm water management in old pipes, to a visible nature-based solution (NBS), corresponding to a landscape infrastructure capable of retaining, infiltrating and transporting water and generating a new landscape of urban and territorial cohesion.The human-made underground is a challenge for urban projects that have traditionally focused on the physical definition and legislation of what is visible, paying less attention to the invisible underground. The project reveals inherent underground constraints such as old landfills, polluted industrial ground, existing fresh and sewage water systems, fiber cables, electricity, etc. This has been necessary to map as a 'contemporary archaeology´ in order to enable the design of the new waterways as well as the areas of retention and infiltration. The transformation of the old infrastructure into a new storm water management project corresponds to a system change that has demanded a design of a process over time, including both private and public actors. The urban project is under a paradigm shift which includes uncertainty and where the dynamic and the management of risk becomes a part of the project.