[ca] Front un context de globalització i innovació marcat per l'alça de les TIC (tecnologies de la informació i la comunicació) i on l'esforç queda dipositat en les macroconnexions, les grans infraestructures i la immediatesa, es proposa l'experiència i l'anècdota. El recórrer com a activitat i no com a transició. Així doncs, la recuperació i potenciació dels passatges respon a una percepció sensible del patrimoni (entès des de tots els vessants). Un exercici de reinterpretació que defineix "el buit" com l'element articulador de l'espai i que detecta en el binomi passatge – infraestructura fabril una relació simbiòtica i catalitzadora de la recuperació també d'una identitat social i arquitectònica del barri del Poblenou. L'encaix urbà del projecte es postula com un exercici d'acupuntura fonamentat en l'anàlisi exhaustiva de l'entramat d'espais lliures residuals així com de la previsió que fa el planejament en referència a aquestes àrees permetent articular una seqüència de buits que involucra l'emplaçament de treball. La concatenació d'aquests espais en desús i d'oportunitat propicia la catalització de sinergies programàtiques que involucren no solament el complex en qüestió sinó també les institucions que l'envolten. Aquest nou traçat constitueix el canal/suport d'un programa que no queda encapsulat en volums hermètics i limitats, sinó que es trasllada en l'espai propiciant la interacció, la "mixticitat" i l'intercanvi. El complex fabril de la Farinera la Asunción, situat en l'encreuament del Passatge de Masoliver i el nou traçat proposat, s'involucra dins d'aquest entramat i recull el testimoni programàtic de la BAU (Centre Universitari d'Arts i Disseny de Barcelona) i l'acobla als usos actuals allotjant un espai de macla per a exposicions així com diverses tipologies residencials que s'adapten a l'actual context socioeconòmic. Unes estratègies que igualment es traslladen en la faceta constructiva i energètica del projecte tancant cicles capaços de regenerar-se.

[es] Frente un contexto de globalización e innovación marcado por el alza de las TIC (tecnologías de la información y la comunicación) y donde el esfuerzo queda depositado en las macroconexiones, las grandes infraestructuras y la inmediatez, se propone la experiencia y la anécdota. El recorrer como actividad y no como transición. Así pues, la recuperación y potenciación de los pasajes responde a una percepción sensible del patrimonio (entendido desde todas las vertientes). Un ejercicio de reinterpretación que define "el vacío" como el elemento articulador del espacio y que detecta en el binomio pasaje – infraestructura fabril una relación simbiótica y catalizadora de la recuperación también de una identidad social y arquitectónica del barrio del Poblenou. El encaje urbano del proyecto se postula como un ejercicio de acupuntura fundamentado en el análisis exhaustivo del entramado de espacios libres residuales así como de la previsión que hace el planeamiento en referencia a estas áreas permitiendo articular una secuencia de vacíos que involucra el emplazamiento de trabajo. La concatenación de estos espacios en desuso y de oportunidad propicia la catalitzación de sinergias programáticas que involucran no solo el complejo en cuestión sino también las instituciones que lo rodean. Este nuevo trazado constituye el canal de un programa que no queda encapsulado en volúmenes herméticos y limitados, sino que se traslada en el espacio propiciando la interacción, la mezcla y el intercambio. El complejo fabril de la Harinera la Asunción, situado en el cruce del Pasaje de Masoliver y el nuevo trazado propuesto, se involucra dentro de este entramado y recoge el testigo programático de la BAU (Centro Universitario de Artes y Diseño de Barcelona) y lo acopla a los usos actuales alojando un espacio para exposiciones así como varias tipologías residenciales que se adaptan al actual contexto socioeconómico. Estrategias que igualmente se trasladan a la faceta constructiva y energética.