[ca] Introducció La detecció precoç del càncer de pròstata clínicament significatiu (CaPcs) redueix la mortalitat de la malaltia. La sospita inicial de CaP es basa en nivells elevats de l'antigen prostàtic específic (PSA) en sèrum i/o un tacte rectal (TR) patològic, i requereix una confirmació addicional mitjançant biòpsia prostàtica. No obstant això, aquest algoritme diagnòstic condueix a un nombre elevat de biòpsies innecessàries i a la detecció excessiva de CaP insignificants. Proclarix, un marcador recentment introduït en sang, proporciona una escala de risc per a la detecció del CaPcs basada en la determinació sèrica de la Trombospondina-1, Catepsina D, PSA total, PSA lliure i l'edat. Hipòtesi La hipòtesi principal de l'estudi va ser que Proclarix podria millorar la detecció precoç del CaPcs, reduint el nombre necessari de ressonàncies magnètiques multiparamètriques (RMNmp) i millorant la selecció de candidats per a biòpsies de pròstata. A més a més, es sospitava que Proclarix estigués correlacionat amb l'agressivitat del CaP. Objectiu El nostre objectiu principal va ser investigar la utilitat clínica i l'eficàcia de Proclarix en homes amb sospita de CaPcs abans i després de la RMNmp. Materials i Mètodes La tesi doctoral actual es presenta com un compendi de set publicacions. La primera és una revisió sistemàtica de la literatura per avaluar la utilitat clínica de Proclarix. La resta es centren en una cohort de 751 homes amb sospita de CaP de dos centres europeus, utilitzant bases de dades construïdes prospectivament i mostres de sèrum congelades. Els criteris d'inclusió van involucrar homes amb nivells elevats de PSA en sèrum i/o TR patològic programats per a RMNmp abans de la biòpsia de pròstata. Les biòpsies es van dur a terme dins de terminis especificats. L'agressivitat de PCa es va avaluar utilitzant quatre subrogats diferents com el grup de grau, l'estadi clínic, el risc de recurrència bioquímica i la patologia quirúrgica. Resultats La revisió sistemàtica de la literatura va informar sobre els beneficis de Proclarix, especialment en pacients amb característiques específiques (nivells de PSA entre 2 i 10 ng/mL, TR normal i volum de pròstata >= 35mL). La resta de publicacions va demostrar que la utilitat de Proclarix es va estendre a tots els homes amb sospita de CaP, independentment dels nivells de PSA o el volum de pròstata. Va reduir significativament les biòpsies innecessàries i va millorar la selecció de candidats per a biòpsies, especialment en aquells casos amb RMNmp negatives i lesions PI-RADS 3. Proclarix va superar altres eines de predicció com la densitat de PSA i la calculadora de risc de Rotterdam-RMN en la detecció del CaPcs. A més, es va observar una correlació entre Proclarix i l'agressivitat del CaP. Conclusió En conclusió, Proclarix és un marcador aprovat per la CE per avaluar el risc de CaPcs, adequat per a tots els homes amb sospita de CaP, sense restriccions basades en els nivells de PSA o el volum prostàtic. La combinació de Proclarix amb la RMNmp millora la seva eficàcia. En casos de RMNmp negatives, Proclarix va mostrar una alta sensibilitat en la detecció del CaPcs, reduint biòpsies innecessàries. En casos de RMNmp positives, Proclarix va reduir significativament el nombre de biòpsies innecessàries. En comparació amb altres eines de predicció, Proclarix va resultar ser més efectiu en la detecció del CaPcs. A més a més, va mostrar una correlació amb l'agressivitat del CaP, ressaltant el seu potencial en l'avaluació de riscos i la gestió de pacients.

[es] Introducción La detección precoz del cáncer de próstata clínicamente significativo (CaPcs) reduce la mortalidad de la enfermedad. La sospecha inicial de CaP se basa en niveles elevados de antígeno prostático específico (PSA) en suero y/o un tacto rectal (TR) patológico, requiriendo confirmación adicional mediante biopsia prostática. Sin embargo, este algoritmo diagnóstico conlleva a un elevado número de biopsias innecesarias y a la detección excesiva de CaP insignificante. Proclarix, un marcador recientemente introducido en sangre, proporciona una escala de riesgo para la detección del CaPcs basado en la determinación sérica de la Trombospondina-1, Catepsina D, PSA total, PSA libre y la edad. Hipótesis La hipótesis principal del estudio fue que Proclarix podría mejorar la detección temprana del CaPcs, reduciendo el número necesario de resonancias magnética multiparamétricas (RMNmp) y mejorando la selección de candidatos para biopsias de próstata. Además, se sospechaba que Proclarix estuviera correlacionado con la agresividad de PCa. Objetivo Nuestro objetivo principal fue investigar la utilidad clínica y la eficacia de Proclarix en hombres con sospecha de csPCa antes y después de la RMNmp. Materiales y Métodos La actual tesis doctoral se presenta como un compendio de siete publicaciones. La primera es una revisión sistemática de la literatura para evaluar la utilidad clínica de Proclarix. El resto de publicaciones se centran en una cohorte de 751 hombres con sospecha de CaP de dos centros europeos, utilizando bases de datos construidas prospectivamente y muestras de suero congeladas. Los criterios de inclusión involucraron a hombres con niveles elevados de PSA en suero y/o TR patológico programados para RMNmp antes de la biopsia de próstata. Las biopsias se llevaron a cabo dentro de plazos especificados. La agresividad de PCa se evaluó utilizando cuatro subrogados distintos como el grupo de grado, el estadio clínico, el riesgo de recurrencia bioquímica y la patología quirúrgica. Resultados La revisión sistemática de la literatura informó sobre los beneficios de Proclarix, especialmente en pacientes con características específicas (niveles de PSA entre 2 y 10 ng/mL, TR normal y volumen de próstata >= 35mL). El resto de publicaciones demostró que la utilidad de Proclarix se extendía a todos los hombres con sospecha de CaP, independientemente de los niveles de PSA o el volumen de prostático. Redujo significativamente las biopsias innecesarias y mejoró la selección de candidatos para biopsias, especialmente en aquellos casos con RMNmp negativas y lesiones PI-RADS 3. Proclarix superó a otras herramientas de predicción como la densidad de PSA y la calculadora de riesgo de Rotterdam-RMN en la detección del CaPcs. Además, se observó una correlación entre Proclarix y la agresividad del CaP. Conclusión En conclusión, Proclarix es una valiosa prueba aprobada por la CE para evaluar el riesgo de CaPcs, adecuada para todos los hombres con sospecha de CaP, sin restricciones basadas en los niveles de PSA o el volumen prostático. La combinación de Proclarix con la RMNmp mejora su eficacia. En casos de RMNmp negativos, Proclarix mostró una alta sensibilidad en la detección del CaPcs, reduciendo biopsias innecesarias. En casos de RMNmp positivos, Proclarix redujo significativamente el número de biopsias innecesarias. En comparación con otras herramientas de predicción, Proclarix resultó ser más efectivo en la detección del CaPcs. Además, mostró una correlación con la agresividad del CaP, resaltando su potencial en la evaluación de riesgos y la gestión de pacientes.