[ca] Les dificultats amb l'escriptura fonamentalment s'han estudiat en relació als trastorns de l'aprenentatge. Així doncs, són normalment relegades a una conseqüència d'un trastorn primari. No obstant, la recerca en dislèxia, trastorn del llenguatge i altres trastorns de l'aprenentatge presenten perfils similars en quant a escriptura. Aquesta tesi proposa un enfocament alternatiu per identificar alumnes amb dificultats amb l'escriptura (DE), els quals poden haver estat diagnosticats o no amb trastorns de l'aprenentatge o del llenguatge. Aquest enfocament pot ajudar a clarificar diferents corrents sobre l'aprenentatge típic i atípic del llenguatge, proveir orientacions per a la pràctica educativa i dissenyar suport clínic per a les necessitats dels estudiants amb dificultats d'escriptura, independentment de l'origen de la seva dificultat. Aquesta tesi està organitzada en tres estudis principals. En el primer estudi, es van examinar una vasta mostra d'estudiants (N=919) de 2n i 4t curs d'educació primària per identificar alumnat amb dificultats amb l'escriptura en català, una llengua que no compta amb tests actualitzats i estandarditzats per avaluar el desenvolupament lingüístic. Aquesta primera exploració va proporcionar un marc de referència per identificar alumnes amb dificultats en l'escriptura en absència de tests estandarditzats, i es van trobar quatre perfils d'alumnes en risc d'aquestes dificultats: (1) alumnes que produïen textos curts consistentment (el grup de Baixa Generació de Text), (2)alumnes que tenien problemes amb la fluïdesa de l'escriptura a mà (el grup Baixa Escriptura a mà), (3) alumnes amb problemes amb habilitats ortogràfiques bàsiques (el grup Baixa Ortografia) i (4) un grup amb múltiples dificultats amb l'escriptura (MDE), els quals mostraven dificultats dues o més dimensions de l'escriptura. El segon estudi adreçava el perfil cognitiu, lingüístic i de les característiques de les produccions textuals (p.ex., precisió gramàtica, vocabulari), dels alumnes en risc en contrast amb un grup control d'alumnes de la mateixa edat. Les característiques textuals divergien entre el grup amb dificultats d'escriptura i el grup d'alumnes amb un desenvolupament típic, especialment amb el grup de MDE, els quals van tenir un rendiment significativament per sota dels seus companys en totes les mesures. No obstant, no es van trobar evidències d'impediments cognitius o lingüístics. El tercer estudi adreçava dues qüestions: (1) un subgrup de l'alumnat en risc va tornar a ser avaluat 18 mesos després, demostrant que havien mantingut el seu perfil de risc, i la majoria havien empitjorat el seu perfil escriptor en comparació amb el grup de la seva mateixa edat. (2) D'aquest mateix subgrup es van avaluar les característiques del procés d'escriptura online amb Smartpens, mostrant que només les mesures de generació de text eren suficientment sensitives per distingir entre l'alumnat en risc i l'alumnat amb un desenvolupament típic. En conclusió, aquesta tesi presenta evidències fonamentades per advocar per l'existència d'un trastorn de l'escriptura que pot aparèixer en absència d'altres trastorns de l'aprenentatge o del llenguatge, el qual no es resol per si mateix sense una intervenció específica. No s'han identificat marcadors lingüístics ni cognitius, i les mesures de procés han estat similars a través dels grups. No obstant, les dificultats en l'escriptura d'aquest alumnat són severes, persistents i és necessària més recerca. La discussió d'aquesta tesi considera les implicacions teòriques i educatives, així com la necessitat d'intervencions primerenques per prevenir que les dificultats en l'escriptura s'agreugin amb el temps.

[en] Writing difficulties have been mainly studied from the viewpoint of a specific learning disability. They are therefore treated as a byproduct of a primary diagnosis. Interestingly, research on the writing difficulties of children with dyslexia, language disorders, and other learning disabilities, present similar profiles. The thesis proposes an alternative approach to identifying children with writing difficulties, whether or not they have been diagnosed with language or learning disorder. Such an approach should help clarify general trends in the typical and atypical development of writing, help orient educational practices, and tailor clinical support to the needs of struggling writers, independently of the aetiology of their difficulties. The thesis is organized into three main studies. In the first study, a large sample of children (N = 919) in 2nd and 4th grade was examined to identify children who struggle with writing in a language, Catalan, that does not count with updated, standardized language development tests. This first exploration yielded a framework for identifying struggling writers in the absence of standardized test batteries, and found four profiles of at-risk students: (1) children who produce consistently short texts (LowTextGeneration group); (2) children who have handwriting fluency problems (LowHandwriting group); (3) children who have issues with basic spelling skills (LowSpelling group); and (4) a Multiple Writing Difficulties (MWD) group, who showed difficulties across two or more domains. In the second study, the cognitive and linguistic profile of the at-risk children, as well as the characteristics of text-embedded features (e.g., grammatical accuracy, vocabulary) were examined, comparing them to a group of age-matched peers. Text-embedded characteristics differed often between at-risk and typically developing children; in particular, the MWD group performed significantly below their peers across all measures. However, no cognitive or linguistic impairments were evident. The third study addressed two issues: (1) a subgroup of the at-risk children was retested 18 months later, revealing that they had maintained their at-risk status and most had even worsened their writing profile in comparison with same-grade peers. (2) The online characteristics of the writing process of these children were assessed using SmartPens, revealing that only text-generation-related measures were sensitive to distinguish at-risk from typically developing children. To conclude, the thesis presents compelling evidence for the existence of a writing disorder that may appear in the absence of other learning or language impairments, and which does not resolve itself without targeted instruction. No cognitive or linguistic markers were identified, while process measures were similar across the populations compared. However, the writing difficulties of these children are severe, persistent, and call for further research. Several theoretical and educational implications are discussed, including the need for early intervention to prevent writing difficulties from becoming more pervasive with time.