[ca] Malgrat el gran nombre de recerques sobre els acords col·laboratius i la innovació, són pocs els estudis que examinen la influència de la col·laboració individual entre els membres d'una mateixa organització i la seva repercussió en la innovació de l'empresa. Això resulta sorprenent, perquè bastants estudis destaquen el paper important que les persones poden acomplir en els processos d'aprenentatge i adquisició de coneixements (p. ex., la mobilitat dels enginyers i els científics, els investigadors estrella i "boundary spanners"). En conseqüència, aquesta tesi investiga l'impacte de les col·laboracions interorganitzatives dels científics -recollides per la coautoria dels seus papers de recerca- en les innovacions patentades de les empreses. Els resultats indiquen que, fins i tot després de controlar alguns factors que ja han estat identificats per la seva incidència en els resultats innovadors de l'empresa -com ara les aliances estratègiques de l'empresa, els científics estrella i els que no ho són, la capacitat científica individual i la inversió en R+D-, el grau en què els científics d'una empresa col·laboren externament en articles científics influeix positivament en el seu acompliment innovador. A més, les col·laboracions individuals entre els investigadors d'empresa i els investigadors universitaris són especialment útils, i els transvasaments regionals milloren l'impacte de les col·laboracions individuals. Avalant les prediccions derivades de l'economia evolutiva i de les teories de la conducta, les empreses amb un nombre més alt de col·laboracions individuals externes tenen més probabilitats de créixer més a prop de la frontera de la innovació emergent. En canvi, les empreses amb més aliances estratègiques i col·laboracions individuals internes probablement creixeran més allunyades de la frontera de la innovació i l'especialització tecnològica redueix l'alineació de les empreses amb la frontera innovadora. Així doncs, aquesta tesi aïlla i destaca el paper de la col·laboració individual en el procés d'innovació de l'empresa.

[en] Despite the vast amount of research on collaborative arrangements and innovation, only a few studies examine influence of individual collaboration of members within an organization and their influence on firm innovation. This is surprising since several studies illustrate the important role individuals can play in knowledge acquisition and learning (e.g. mobility of engineers and scientist, star researchers and boundary spanners). Therefore, this dissertation investigates the impact of inter-organizational collaborations of scientists - as captured by co-authorship of research papers - on the patented innovative of firms. The results indicate that even after controlling for factors that have been previously suggested to impact the innovative output of a firm - including the firm's strategic alliances, star and non-star scientists, individual-level scientific ability, and R&D investment - the extent to which a firm's scientists collaborate externally on scientific articles positively influences the firm's innovative performance. Furthermore, individual collaborations between firm researchers and university researchers are particularly useful and regional spillovers enhance the impact of individual collaborations. Supporting the predictions derived from evolutionary economics and behavioral theories, firms with greater numbers of external individual collaborations are likely to grow increasingly aligned to the frontier of emerging innovation. Firms with greater numbers of strategic alliances and internal individual collaborations are likely to grow more distant from the innovation frontier and technological specialization decreases the alignment of firms to the innovative frontier. Thus this dissertation isolates and highlights the role of individual level collaboration in the firm innovation process.