[ca] L'objectiu de la present tesi doctoral és l'aplicació teòrica i experimental de l'enginyeria kansei en l'àmbit del disseny. L'enginyeria kansei és un mètode que apunta al desenvolupament o la millora de productes, serveis i/o experiències mitjançant la traducció de les necessitats emocionals dels usuaris en paràmetres o característiques del mateix disseny. En la present recerca l'enginyeria kansei utilitza com a base l'enginyeria estadística, ja que s'utilitzen els mètodes estadístics i analítics més apropiats per a aportar valor, validesa i rigorositat. La primera contribució de la tesi és la creació d'un Marc Teòric de les dimensions emocionals –sensació, percepció, emoció, sentiment i afecte– fruit d'una revisió sistemàtica en dues bases de dades científiques. L'objectiu és promoure la integració de les emocions durant qualsevol etapa del procés creatiu, per això es desenvolupa una taxonomia comuna sobre definicions, teories i eines de mesura per a cadascuna de les dimensions emocionals. A més, s'han creat tres figures –Emotional, Path, Emotional Systematization i Mapeig preliminar de disseny i emoció– que sintetitzen aquesta informació per a ser utilitzades com a guies visuals. Una vegada comprès l'estat de l'art, es focalitza la recerca en dues temàtiques diferents relacionades amb l'enginyeria kansei i la seva adaptació al context del segle XXI: els canals de comunicació i les eines de mesura. Per a això, se seleccionen els materials com àmbit d'aplicació. Respecte als Canals de Comunicació, es realitzen dos casos d'estudi –prova pilot i experiment– amb la finalitat de comprendre com pot variar la percepció de l'usuari segons la interacció i la quantitat d'informació que rep. En el disseny experimental es presenten tres materials a través de tres canals de comunicació diferents per a avaluar les seves propietats sensorials. En alguns casos les persones avaluen el mateix material per a cada canal i en uns altres, cada participant avalua un material diferent per canal, amb el Perception Evaluation Kit. Els resultats indiquen que en alguns canals de comunicació hi ha diferències significatives respecte a la percepció de les propietats sensorials. El nivell de les respostes a les dues tipologies d'experiment és molt semblant, el que indica que l'ordre de presentació dels canals de comunicació sembla no influir en la percepció. A més, la preferència pel canal 3, interacció completa del material, destaca independentment de l'estil d'aprenentatge predominant en la persona. La contribució respecte al capítol d'Eines de Mesura és aplicar una metodologia heterogènia que utilitza eines d'autoinforme i fisiològiques per a avaluar la percepció dels materials reciclats, així com l'actitud ambiental i els hàbits de consum dels participants. La finalitat és detectar si hi ha alguna relació entre la informació que s'extreu de les dues tipologies d'eines. L'activitat electrodermal, l'apreciació hedònica i les avaluacions de les propietats sensorials han reportat diferències significatives entre materials. En canvi, en l'electromiografia, la precisió en la identificació i la relació entre hàbits de consum i actitud ambiental no s'han observat efectes o interaccions significatives en les dades. Finalment, en l'apartat Estadística i Disseny es reflexiona sobre la relació i la unió de les dues disciplines i es presenten dos punts de confluència entre aquestes –l'enginyeria estadística i el Data-Driven Design–. L'aportació d'aquest capítol és el Data Collection Toolkit, un conjunt de metodologies, recursos i eines per als dissenyadors. L'objectiu és promoure una millor pràctica en la recerca a través del disseny perquè l'experiment tingui una major validesa i base estadística.

[es] El objetivo de la presente tesis doctoral es la aplicación teórica y experimental de la ingeniería kansei en el ámbito del diseño. La ingeniería kansei es un método que apunta al desarrollo o la mejora de productos, servicios y/o experiencias mediante la traducción de las necesidades emocionales de los usuarios en parámetros o características del propio diseño. En la presente investigación la ingeniería kansei utiliza como base la ingeniería estadística, ya que se emplean los métodos estadísticos y analíticos más apropiados para aportar valor, validez y rigurosidad. La primera contribución de esta tesis es la creación de un Marco Teórico de las dimensiones emocionales -sensación, percepción, emoción, sentimiento y afecto- fruto de una revisión sistemática en dos bases de datos científicas. El objetivo es promover la integración de las emociones durante cualquier etapa del proceso creativo, y por ello se desarrolla una taxonomía común sobre definiciones, teorías y herramientas de medición para cada una de las dimensiones emocionales. Además, se han creado tres figuras -Emotional Path, Emotional Systematization y Mapeo preliminar de diseño y emoción- que sintetizan esta información para ser utilizadas como guías visuales. Una vez comprendido el estado del arte, se focaliza la investigación en dos temáticas distintas relacionadas con la ingeniería kansei y su adaptación en el contexto del siglo XXI: los canales de comunicación y las herramientas de medición. Para ello, se seleccionan los materiales como ámbito de aplicación. Respecto a los Canales de Comunicación, se realizan dos casos de estudio -prueba piloto y experimento- con el fin de comprender cómo puede variar la percepción del usuario según la interacción y la cantidad de información que recibe. En el diseño experimental se presentan tres materiales a través de tres canales de comunicación distintos para evaluar sus propiedades sensoriales. En algunos casos las personas evalúan el mismo material para cada canal y en otros, cada participante evalúa un material distinto por canal, a través del Perception Evaluation Kit. Los resultados indican que en algunos canales de comunicación hay diferencias significativas respecto a la percepción de las propiedades sensoriales. El nivel de las respuestas en las dos tipologías de experimento es muy parecido, lo que indica que el orden de presentación de los canales de comunicación parece no influir en la percepción. Además, la preferencia por el canal 3, interacción completa del material, destaca independientemente del estilo de aprendizaje predominante en la persona. La contribución respecto al capítulo de Herramientas de Medición es aplicar una metodología heterogénea que utiliza herramientas de autoreporte y fisiológicas para evaluar la percepción de los materiales reciclados, así como la actitud ambiental y los hábitos de consumo de los participantes. La finalidad es detectar si hay alguna relación entre la información que se extrae de las dos tipologías de herramientas. La actividad electrodermal, la apreciación hedónica y las evaluaciones de las propiedades sensoriales han reportado diferencias significativas entre materiales. En cambio, en la electromiografía, la precisión en la identificación y la relación entre hábitos de consumo y actitud ambiental no se han observado efectos o interacciones significativas en los datos. Por último, en el apartado Estadística y Diseño se reflexiona sobre la relación y la unión de las dos disciplinas y se presentan dos puntos de confluencia entre estas -la ingeniería estadística y el Data-Driven Design-. La aportación de este capítulo es el Data Collection Toolkit, un conjunto de metodologías, recursos y herramientas para los diseñadores. El objetivo es promover una mejor práctica en la investigación a través del diseño para que el experimento tenga una mayor validez y sustento estadístico