BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Europa després de la Pau de Westfalia L'autor examina la situació d'Europa després de 1648 partint del Tractat de Pau de Westfalia. Comença per recordar breument la fortuna històrica d'aquesta "célèbre paix"- en paraules de Voltaire- i després estudia en quina mesura està justificada la valoració favorable de la que aquesta pau s'ha beneficiat. L´'Europa transformada, que ha sorgit de Westfalia, devia la seva transformació al tractat de pau o bé a les dures proves que havia patit durant la guerra a la que aquest acord havia posat fi? Aquestes dures experiències van arribar al seu paroxisme amb els trastorns polítics i socials del decenni de 1640, els quals podrien haver fet néixer una nova necessitat d'estabilitat, com semblen testimoniar-ho en nombrosos països la consolidació i el reforçament del poder reial. Quina incidència va tenir aquest reforçament del poder reial sobre la cultura en la cort de França i en la de l'Imperi? Va conèixer l'Europa posterior a 1648 una accentuació de la separació entre les societats catòliques i pro testants en el moment que s'estava formant una nova república europea de les Lle tres, fonamentada sobre un renovat entusiasme per la ciència i la raó?

[en] Europe after the Peace of Westphalia The author studies Europe after 1648 under the light of the Treaty of Westpha lia. He begins by remembering the historical fortune of this célèbre paix, in Voltai re's words, and then considers how much the common favourable judgement on this peace is justified. If the Europe that emerged from this treaty was really a transfor med Europe, was its transformation due to the treaty or rather to the strains that Euro pe experienced through the war finished by the agreement? These strains, which rea ched their paroxysm with the upheavals of the 1640s, could make grow a new need of stability - as the consolidation and strengthening of royal power seem to suggest in many countries. Which was the impact of the strengthening of royal power on the culture of the French and Imperial courts? Did Europe know after 1648 an accen tuation of the division between Catholic and Protestant societies, just when a new European Republic of Letters was forming on a renewed enthusiasm for science and reason?
[ca] Aquest assaig analitza els anys fi nals de la monarquia liberal i les raons de la seva crisi, agonia i col·lapse. Examina una era de revolució i reacció que s'inicia en 1916-1917. Aquest fou un període en el què les classes governants a Espanya, enfrontades amb una mobilització popular i protesta social sense precedents, foren incapaces de conservar la seva hegemonia i van acabar sent derrocades per un cop d'estat militar al setembre de 1923. La qüestió central d'aquest estudi és el conflicte social i la violència política que va començar a guanyar força després de finalitzada la Primera Guerra Mundial, l'episodi fi nal dels quals seria la guerra civil que esclatà una generació més tard.

[en] This essay examines the fi nal years of the Liberal Monarchy in Spain and the reasons for its crisis, agony and demise. It explores an era of revolution and reaction that started in the years 1916-17. This was a period during which in the face of unprecedented mass social protest and political mobilisation, Spain's governing elites were unable to retain their leadership of political society and were fi nally toppled by a military coup in 1923. The central focus of this study is on the increasingly violentsocial confl ict and political turmoil that gathered momentum after the First World War and whose fi nal outcome would be the civil war a generation later.
[ca] És una veritat universal que una sola disciplina és insuficient per a cobrir l'abast de la cultura com un tot (Johnson, 1986: 279). Com a pare fundador dels estudis culturals, Raymond Williams definia aquest camp com "a vague and baggy monster" (1989: 158) que exigeix una aproximació interdisciplinària. Conscient del prejudici que l'estudi de les sèries de televisió de ciència ficció desperta en el món acadèmic, aquest estudi s'endinsa en el repte d'analitzar, des d'una perspectiva d'Estudis Culturals, la popular sèrie V, que combina elements de ciència ficció i de telenovel·la per a captar l'interès de l'espectador. S'explorarà aquest tàndem tenint en compte la limitació patriarcal de l'agència femenina rere l'aparença d'apoderament femení. Contràriament a aquests discursos, una de les protagonistes de la sèrie, Jane Badler (Diana), aconsegueix finalment un efecte paròdic amb el discurs alternatiu de la música, on va més enllà de l'estereotip de les heroïnes/vilanes de la ciència ficció audiovisual (com ara Ripley a la saga Alien, Helena Cain a Galactica: estrella de combat (reimaginada) o Elizabeth Shaw i Meredith Vickers a la recent Prometheus. Tot i que majoritàriament composta per homes, la música paròdica de Badler, així com les seves actuacions i l'autoconsciència satírica, ofereixen un espai alternatiu a la ciència ficció, que sistemàticament tanca la porta a l'apoderament femení.

[en] It is a truth universally acknowledged that a single discipline is insufficient to "grasp the study of culture as a whole" (Johnson, 1986: 279). As a founding father of cultural studies, Raymond Williams already defined this field as "a vague and baggy monster" (1989: 158) that demands an interdisciplinary approach. Aware of the prejudice that the study of science fiction television shows arises in academia, the present study undertakes the challenge of analyzing, from a Cultural Studies perspective, a popular show—The V Series—which combines sci-fi and soap opera elements to catch the general viewer's attention. This tandem will be explored in the patriarchal limitation of female agency behind the appearance of female empowerment. In opposition to these discourses, one of the show's protagonists, Jane Badler (Diana), finally achieves a parodic effect in the alternative discourse of music, where she transcends the commonplace of female heroines/villains in audiovisual SF—e.g. Ripley in the Alien saga, Helena Cain in Battlestar Galactica: Reimagined or Elizabeth Shaw and Meredith Vickers in the latest Prometheus. Although mainly composed by men, Badler's parodical music—together with her performance and self-awareness of its satirical impulse—offers an alternative realm to SF, which systematically shuts the door to empowering femininity.
[ca] En aquest article presentem les eines lingüístiques, gramaticals i educatives existents de la llengua de signes catalana (LSC). En els darrers anys el nombre de recursos tecnològics ha augmentat molt i aquest fet ha ampliat enormement les possibilitats de difusió dels recursos en línia. A la vegada, els recursos lingüístics i educatius de les llengües de signes s'han beneficiat enormement de les diferents funcionalitats que ofereixen les noves tecnologies i els formats multimèdia, molt més adequats per representar les especificitats característiques d'una llengua tridimensional i de modalitat visuogestual. Mostrarem que si la documentació de la llengua va acompanyada de la creació del corpus de referència i de la creació d'una base de dades, com en el cas actual de l'LSC, la descripció de la llengua afavoreix un treball coherent i cohesionat, necessari per al desenvolupament òptim dels materials i recursos que la descriuen.

[en] In this article we present the existing linguistic, grammatical and educational tools for Catalan Sign Language (LSC). In recent years, the amount of technological resources has increased greatly, which has expanded the distributional possibilities of online resources. At the same time, the linguistic and educational resources for sign languages have enormously benefited from the different functionalities offered by new technologies and multimedia formats, which are much more suitable for representing the specific characteristics of a three-dimensional language with visual-spatial modality. We will show that if the documentation of a language is accompanied by the creation of a reference corpus and a database, as is currently true for LSC, the description of the language is more likely to be coherent and cohesive, a necessary condition for the optimal development of the materials and resources that are associated with the language.
[ca] Tot centrant-se en l'episodi de Don Quijote en el qual Sancho Panza és nomenat governador d'una illa imaginària, l'article examina la representació de què els pagesos governants són objecte en vàries de les obres de Cervantes. Compartia els prejudidis coetanis que ridiculitzaven les ambicions dels camperols per ostentar càrrecs públics, però les seves sàtires sobre pagesos governants revelen una crítica més ampla a la manca de bons governants en general. Cervantes estava al corrent dels debats en curs entre partidaris i detractors de la "raó d'estat" sobre les qualificacions ètiques i professionals dels dirigents. Malgrat que no va fer explícita la seva postura en aquest debat, l'episodi de la Ínsula Barataria suggereix que Cervantes es va aliniar amb els que insistien en què els bons governants devien governar sobre tot segons els principis ètics. La virtud podia transformar a un camperol mancat d'instrucció com Sancho en un governador equànim i sabi, de la mateixa manera que el vici va provocar el fracàs del rei Rodrigo i fins i tot del sabi rei Salomó.

[en] Centering on Don Quixote's episode in which Sancho Panza becomes governor of an imaginary island, the article examines the representation of peasant rulers in several of Cervantes's works. He shared contemporary prejudices that ridiculed peasants' ambitions to hold public office. Yet his satires of peasants rulers reveal a broader criticism about the lack of good rulers in general. Cervantes was aware of contemporary debates between supporters and detractors of "reason of state" over the ethical and profesional qualifications of rulers. Although he did not explicitly state his position in this debate, the Barataria episode suggests that Cervantes sided with those who insisted good rulers should govern above all according to ethical principles. Virtue could transform an uneducated peasant like Sancho into a fair and wise ruler, just as vice brought down King Rodrigo and even the wise King Salomon.
[ca] La crisi econòmica iniciada a l'any 2008 i la seva gestió política han estat les responsables de l'augment de les desigualtats socials a la ciutat de Barcelona i la seva àrea metropolitana. En aquest territori és possible identificar una sèrie de localitzacions, les anomenades en aquest article "zones vermelles", que es veuen més afectades per aquestes desigualtats, no només per la intensitat amb què aquestes es produeixen, sinó també perquè es mantenen amb el pas dels anys. En el text es reflexiona sobre quina és la situació de desigualtat social d'aquestes zones, sobre les causes i conseqüències d'aquestes desigualtats, sobre les accions dutes a terme en aquests espais amb l'objectiu d'aproximar les seves condicions de vida a les de la resta de la ciutat i sobre el paper que hauria de tenir el nou planejament metropolità que s'està començant a elaborar respecte d'aquests enclavaments i la reducció de les desigualtats que pateixen.

[en] The economic crisis that began in 2008 and its political management have been the causes of the increase of inequalities in the city of Barcelona and its metropolitan area. In this territory, it is possible to find some locations, called in this article "red zones", which are more affected by these inequalities, not only due to its intensity but also because they remain along the time. This article considers the situation of social inequality in these territories, reflects on the causes and consequences of these inequalities, the actions taken to bring its living conditions closer to those of the rest of the city and examines the role that the new metropolitan planning has to have in reducing those inequalities.
[ca] La venda de carteres de crèdits hipotecaris, coneguda com a titulització, és una tècnica utilitzada en el mercat hipotecari d'habitatge en diversos contextos. En aquest treball es planteja com a objectiu analitzar en quina mesura la titulització ha permès dinamitzar el mercat hipotecari a Mèxic i quines han estat les repercussions espacials. A partir d'una anàlisi exhaustiva d'informes financers, sol·licituds d'informació i entrevistes semiestructurades a funcionaris de la hipotecària federal, s'analitza la relació entre els crèdits originats, titulitzats i l'abandonament d'habitatge social entre els anys 2004 i 2015. Amb l'anàlisi realitzat, s'infereix que no existeix un patró o paràmetre espacial entre la titulització i els crèdits exercits, més aviat la selectivitat respon a condicions de l'historial dels titulars dels crèdits hipotecaris.

[en] The sale of mortgage loan portfolios, known as securitization, is a technique used in the housing mortgage market in various contexts. The objective of this paper is to analyze the extent to which securitization has made the mortgage market in Mexico more dynamic and what the spatial repercussions have been. Based on an exhaustive analysis of financial reports, information requests and semi-structured interviews with federal mortgage officials, we analyze the relationship between originated and securitized loans and the abandonment of social housing between 2004 and 2015. From the analysis carried out, it can be inferred that there is no pattern or spatial parameter between securitization and exercised loans; rather, selectivity responds to conditions in the history of mortgage loan holders.
[ca] La idea que l'art modern i contemporani beu de les imatges i els repertoris d'èpoques passades és una obvietat. Hieronymus Bosch i Joan Ponç són dos artistes llunyans temporalment però molt propers pel que fa a la producció artística. Bosch, conegut mundialment pels seus personatges escandalosos i les seves escenes irreverents, ha passat a ser considerat un dels genis de la història de l'art. En canvi, Joan Ponç, de qui ens separen no més de quaranta anys, és un dels principals artistes catalans de la segona meitat del segle XX. Les connexions entre els dos creadors són evidents quan es contraposen les seves obres: comparteixen una imaginació desbordant i una consciència torturada per la seva condició humana, i fan del seu propi interior —l'interior de l'home— la base per a la seva pintura, que els permet conferir d'aquesta manera el geni que comparteixen. La iconografia amb què treballen, els símbols i els temes són d'una coincidència eloqüent, i són sorprenents les connexions entre dos genis que van viure en societats i moments històrics tan diferents. L'univers bosquià i l'univers poncià es fonen i s'entrellacen. Es tracta d'esferes artístiques d'un mateix indret, fruit de dos creadors que van saber fer de l'interior personal i els conflictes de l'home la base per a la seva pintura.

[en] The idea that modern art has a strong relationship with past periods is obvious. Hieronymus Bosch and Joan Ponç are two artists who are far removed from each other in time, but close if we talk about their art. Bosch is a world famous artist known for his outrageous characters and his irreverent scenes, considered nowadays one of the most important painters of all time. On the other hand, Joan Ponç, who died 40 years ago, is known as one of the most outstanding Spanish artists of the twentieth century. The connections and relations between these artists are obvious when we compare each to the other: they share an amazing imagination and a tortured soul, due to their human condition, and making the inside of the human being part of their art, becoming the most important ingredient. The similarities between them are astonishing. Bosch's universe and Ponç's universe came from the same place, a result of two artists who were able to create their paintings based on their personal conflicts.
[ca] Aquest article ofereix una lectura de la novel·la Cap al cel obert (2000), de Carme Riera, a través de les eines metodològiques de les teories feministes sobre el plaer de la lectura. El primer focus d'anàlisi seran els conceptes d'"afinitat" i "tràfic de dones" desenvolupats per Gayle Rubin i la seva rellevància en la definició dels personatges femenins. A continuació, el pensament de Diana Fuss i Nancy Miller guiaran l'anàlisi de l'argument de David S. Parker, un argument que està fora de la trama principal de la novel·la. Les obres de Susan Lanser i Susan Winnet ajudaran a posar de manifest la importància de l'epíleg, que no és de cap de les maneres prescindible, i el fet que la novel·la conclou "més enllà del final", en paraules de Rachel Blau DuPlessis. Aquesta història sense fi dóna a Maria, el personatge principal, la capacitat de sobreviure i convertir-se en una llegenda en la memòria col·lectiva.

[en] In this article, the novel Cap al cel obert (2000) written by Carme Riera, is read by the methodological tools of feminist theories on the pleasure of reading. The first focus of attention will be the concepts of "kinship" and "traffic of women" developed by Gayle Rubin and their relevance in defining female characters. After that, the thoughts of Diana Fuss and Nancy Miller will lead the analysis of the plot of David S. Parker, a plot that is outside of the main story of the novel. The works of Susan Lanser and Susan Winnett will help to reflect on the importance of the epilogue, which is not in any way expendable, and the fact that the novel ends "beyond the ending", to put it in Rachel Blau DuPlessis terms. That never ending story gives to Maria, the main character, the ability to survive and become a legend in the collective memory.
[ca] El present treball té com a objectiu analitzar l'abast i les experiències de discriminació i violència en la realitat de les persones en situació de sinhogarismo i exclusió residencial en funció de diferents ejes de desigualdad (gènere, edat, origen i situació residencial). La investigació part d'un disseny metodològic mixt mitjançant l'ús de l'enquesta a través del qüestionari i l'entrevista en profunditat semiestructurada. Per un lado, el qüestionari ha estat administrat a una mostra de 641 persones en situació "sin hogar". Per otro lado, 18 persones en situació de sinhogarismo han participat a les entrevistes. Els resultats mostren que casi la meitat de les persones participants han sentit discriminats i/o han experimentat experiències de victimització a causa de trobar-se en situació de sinhogarismo i exclusió residencial. Aquests resultats permeten confirmar l'elevat risc de patir aporofobia i violència per part de les persones participants. Asimisme, conclou que existeixen realitats i experiències concretes dins del sinhogarisme i l'exclusió residencial que genera una major vulnerabilitat i risc a patir violència i discriminació, com és el cas de les dones i de les persones afectades pel sinhogarisme en sentit estricte o literal. (vida en la calle o en los centros específicos de atención).

[en] The aim of this study is to analyse the extent and experiences of discrimination and violence in the reality of homelessness and residential exclusion, considering different inequality dimensions (gender, origin, age, and residential situation). The research is based on a mixed methodological design using a questionnaire survey and a semi-structured in-depth interview. On the one hand, the questionnaire was administered to a sample of 641 homeless people. On the other hand, 18 homeless people have participated in the interviews. The results show that almost half of the participants felt discriminated against and/or experienced victimisation due to homelessness and residential exclusion. These results confirm the high risk of aporophobia and violence among the participants. It is also concluded that there are specific realities and experiences within homelessness and residential exclusion that generate a greater vulnerability and risk of suffering violence and discrimination, as is the case of women and people affected by homelessness in the strict or literal sense (life on the street or in specific care centres).
[ca] Aquest treball pretén examinar les esteticas postanatomicas en l'art de la performance contemporània a través dels debats nou materialistes entorn de les intra-accions de l'humà i el tecnològic. Amb aquest objectiu, destaquem la infulencia del ciberfeminismo, la fenomenologia i el discurs feminista i queer entorn de la representació artística de la (techno)corporalitat. Explorarem el treball de quart artistes: Isabelle Van Grimde, Jaime del Val, Marco Donnarumma, i Margherita Pevere. Aquest article tràfic de demostrar com les pràctiques artístiques generen representacions anti-normatives dels cossos, alhora que proposen altres horitzons per a representar les polítiques corporals.

[en] This study seeks to examine postanatomical aesthetics in contemporary performance art by shedding light on its contribution to the new materialist debate on human and technology intra-actions. To this end, we highlight the influence of cyberfeminism, phenomenology and feminist queer discourse on the artistic representation of (techno)corporeality. The work of four artists will be presented: Isabelle Van Grimde, Jaime del Val, Marco Donnarumma, and Margherita Pevere. The paper demonstrates how their artistic practices provide an anti-normative representation of bodies, while suggesting a horizon for rethinking body politics.
[ca] L'article analitza la figura efímera i polèmica de Lucius Equitius, qui va reivindicar ser descendent de Tiberi Grac en la Roma republicana. Aquesta afirmació i la seva associació amb el tribú Saturní i el pretor Glàucia el van implicar en un intent de reforma política que va acabar tràgicament. Equitius, recolzat per Saturní, va intentar aprofitar el prestigi dels Grac per obtenir suport popular en les seves aspiracions polítiques. El conflicte va arribar al seu punt màxim quan les autoritats romanes, liderades per Mari, van reprimir durament la revolta. Els historiadors antics documenten el destí d'Equitius de manera variada, i l'article suggereix que aquesta ambigüitat reflecteix la tensió entre els ideals populars i l'oposició de les elits conservadores.

[en] The article explores the short-lived yet controversial figure of Lucius Equitius, who claimed to be a descendant of Tiberius Gracchus in Republican Rome. His association with the tribune Saturninus and the praetor Glaucia involved him in a political reform attempt that ended in tragedy. Supported by Saturninus, Equitius aimed to leverage the Gracchan legacy to gain popular backing for his political ambitions. The conflict reached its peak when Roman authorities, led by Marius, harshly suppressed the revolt. Ancient historians documented Equitius's fate in varied ways, suggesting that this ambiguity reflects the tension between popular ideals and the resistance of conservative elites.