[ca] El propòsit d'aquesta investigació és analitzar els processos de recuperació de les àrees mineres a Espanya. Una revisió sistemàtica de la bibliografia sobre aquesta recuperació ens porta a comprovar que, malgrat les nombroses publicacions que expliquen diferents maneres d'intervenir, ens parlen de propostes aïllades, sense parar atenció als canvis al llarg del temps, als factors que hi han incidit, o al pas del rebuig a l'estima pel paisatge miner. Per això, a la tesi pretenem desvetllar els processos que ha seguit la recuperació d'espais miners i analitzar quins canvis s'han anat produint. En explorar les idees principals que han marcat el recorregut cap a la recuperació d'espais miners, convé destacar quant s'ha trigat a Espanya a entendre el paisatge miner com a patrimoni cultural. El seu reconeixement arriba fa tot just tres o quatre dècades, en les quals es produeixen avenços i projectes singulars. Volem demostrar com s'han anat incorporant diferents dimensions als processos de recuperació a partir de casos pioners, que antecedeixen els més comuns exigits per la legislació. Analitzem els processos per desvetllar els avenços, des de les primeres reivindicacions per recuperar unes condicions ambientals adequades, fins a la consideració del patrimoni miner i la valorització de les empremtes de la mineria. Ens fixem especialment en com s'ha anat integrant la dimensió cultural en els processos de recuperació minera, des de les primeres intervencions d'escala relativament petita, fins a projectes de major envergadura, que integren nombrosos vestigis relacionats amb l'activitat minera i arriben a configurar parcs territorials. Remarquem el moment en què la recuperació dels àmbits miners, que fins aleshores s'ha produït per imperatiu legal, o per voluntat de les empreses, esdevé reivindicació social, buscant alimentar el desenvolupament local. Considerem així mateix la posada en valor dels talls geològics en moltes explotacions. Hem escollit casos d'estudi que, tot i ser excepcionals, tenint en compte les nombroses mines abandonades, acaben marcant una clara tendència, alhora que són representatius dels processos de recuperació que es podrien aplicar en àmbits similars. Analitzem els seus components, i els patrons comuns en molts d'ells, marcant pautes per a futurs projectes, i oferint lliçons sobre els factors que incideixen perquè les debilitats no impedeixin la recuperació dels paisatges de la mineria, sinó que n'afavoreixin la revaloració i la posada al servei de l'interès comú.

[en] The purpose of this research is to analyze the processes of reclamation of mining areas in Spain. A systematic review of the literature on this matter shows that, although there are numerous publications addressing different ways to intervene in these places, most explain the interventions in an isolated and generic manner, or as specific cases, without analyzing the entirety of the processes employed as systems of successive stages. These studies also do not pay enough attention to how changes between different stages have occurred, the factors that have influenced the transition from one trend to another, or the shift from rejection to appreciation of the mining landscapes. All of this marks the starting point of this thesis, in which we aim to uncover the processes followed in the reclamation of mining areas and to observe the changes in attitudes that have occurred from one trend to another. This would be its main contribution. By exploring the main ideas and theories that have marked the path towards the reclamation of mining spaces, we highlight how long it has taken to understand them as cultural heritage in Spain. Its recognition dates back only three or four decades, during which, however, significant advances have been achieved and unique projects have taken place. In the thesis, we demonstrate how different dimensions have been incorporated into the reclamation processes, starting from pioneering cases—preceding the more common and legally required interventions—to other reference examples. We analyze the identified processes to reveal how progress has been made, from the initial demands for adequate environmental conditions to the recognition of mining heritage and the appreciation of mining traces. We particularly focus on how the cultural dimension has been integrated into the mining reclamation processes, from the early, relatively small-scale interventions to larger projects that incorporate numerous remnants related to that activity, culminating in the creation of territorial parks. We highlight the moment when the reclamation of mining areas, previously carried out due to legal obligation or the mining companies' initiative, became a social demand aimed at fostering local development. We also consider the valorization of the geological interest of many mining sites and their reclamation as a result of that progress. We defend the representativeness of the case studies, verifying that, although they are exceptional considering the numerous abandoned mines, they end up setting a clear trend while also being representative of the reclamation processes that could be applied in similar contexts. We uncover their components and the patterns that repeat in many of them, establishing guidelines for future projects and offering lessons on the factors that ensure weaknesses do not hinder the reclamation of mining landscapes but instead promote their revaluation and use for the common good.