[ca] Aquest article presenta la Xarxa Sinó-Nòrdica d'Estudis de Gènere, fundada en 2002 i que, des de llavors, ha exercit un paper important en la configuració de la recerca feminista i la confluència d'activismes entre la Xina i els països nòrdics. No obstant això, la història i les pràctiques d'aquesta xarxa han rebut poca atenció en els estudis entorn de les xarxes transnacionals de solidaritat feminista. L'objectiu d'aquest article és doble. En primer lloc, analitzem la xarxa utilitzant enfocaments històrics i autoetnográficos, i tracem una genealogia de la producció de coneixement feminista que se situa en la intersecció dels contextos xinès i nòrdic. En segon lloc, llegim la xarxa a través de la solidaritat, al mateix temps que ens comprometem críticament amb els paràmetres que la defineixen. Com mostrarem, encara que la solidaritat s'ha associat cada vegada més a les orientacions polítiques i ètiques del feminisme transnacional, el cas de la xarxa sinó-nòrdica d'estudis de gènere obliga a repensar com i per què s'utilitza i es critica el terme. La complexa relació entre les relacions interpersonals i el desequilibri de poder entre les diferents institucions i sistemes de finançament posa en dubte l'estricta divisió entre el col·lectiu e l'individual que és part del teixit de gran part del debat sobre la solidaritat feminista. Més enllà de resultar en una bona pràctica de solidaritat feminista, aquest article sosté que la Xarxa Sinó-Nòrdica d'Estudis de Gènere ofereix importants perspectives sobre la pràctica de la solidaritat fins i tot en la seva aparent absència.

[es] Este artículo presenta la Red Sino-Nórdica de Estudios de Género, fundada en 2002 y que, desde entonces, ha desempeñado un papel importante en la configuración de la investigación feminista y la confluencia de activismos entre China y los países nórdicos. Sin embargo, la historia y las prácticas de esta red han recibido poca atención en los estudios en torno a las redes transnacionales de solidaridad feminista. El objetivo de este artículo es doble. En primer lugar, analizamos la red utilizando enfoques históricos y autoetnográficos, y trazamos una genealogía de la producción de conocimiento feminista que se sitúa en la intersección de los contextos chino y nórdico. En segundo lugar, leemos la red a través de la solidaridad, al tiempo que nos comprometemos críticamente con los parámetros que la definen. Como mostraremos, aunque la solidaridad se ha asociado cada vez más a las orientaciones políticas y éticas del feminismo transnacional, el caso de la red sino-nórdica de estudios de género obliga a repensar cómo y por qué se utiliza y se critica el término. La compleja relación entre las relaciones interpersonales y el desequilibrio de poder entre las distintas instituciones y sistemas de financiación pone en tela de juicio la estricta división entre lo colectivo e lo individual que es parte del tejido de gran parte del debate sobre la solidaridad feminista. Más allá de resultar en una buena práctica de solidaridad feminista, este artículo sostiene que la Red Sino-Nórdica de Estudios de Género ofrece importantes perspectivas sobre la práctica de la solidaridad incluso en su aparente ausencia.