[ca] El turisme a la província de Barcelona, des del punt de vista de la gestió pública és un fenomen recent. Dins el territori provincial podem localitzar municipis que ja estaven en el mapa de les destinacions turístiques europees de sol i platja els anys 70's, però no és fins a finals dels anys 80's i principis dels 90's que els governs locals prenen consciència de la necessària gestió pública de l'activitat turística com un dels actors determinants dels sistema turístic. En aquest context, la Diputació de Barcelona, com a ens local supramunicipal pren un paper determinant en la configuració del sistema institucional públic del turisme a la província de Barcelona. L'aposta de la Diputació de Barcelona pel turisme impulsa un model de relació amb el territori que és substancialment diferent al rol desenvolupat per altres ens públics a Catalunya, en especial les altres diputacions provincials de Catalunya i el propi govern de la Generalitat. El model de gestió turística de la Diputació es configura en base a dues línies de desenvolupament: una línia de de producte i promocional, clàssica entre els ens de gestió del turisme; i una altra basada en la cooperació institucional a través d'ens de gestió del turisme supramunicipals. Aquest model és exemplar i no es replica en altres corporacions provincials. Aquesta tesi doctoral analitza la creació d'aquest model de gestió fent un a aproximació gradual. En primer lloc es fa el plantejament de la recerca incidint en la importància de la gestió pública dins el sistema turístic i es contextualitza la recerca realitzada fins el moment en aquest camp. A continuació s'aborda el fenomen del turisme i la seva gestió a escala internacional i estatal en un període contemporani, fins arribar a Catalunya. La gestió del turisme a Catalunya mereix un capítol que permet conèixer tant el territori com l'evolució de la seva gestió i introduir l'espai de la província de Barcelona, que s'analitza en profunditat pel que fa als darrers 20 anys en els dos darrers capítols. Primer a través de la seva caracterització com a espai turístic i després amb descripció dels components principals de l'oferta i els principals indicadors de demanda. Finalment es descriu la configuració d'un model de gestió provincial on destaca la relació de la Diputació de Barcelona amb entitats de gestió turística supramunicipals, tot i tenint en compte l'evolució de la gestió turística de la ciutat de Barcelona.

[en] The public management of tourism in the province of Barcelona is a recent phenomenon. If we have a look to the provincial territory we find municipalities that were already on the map of European sun and beach tourist destinations in the 70's but it hasn't been till the late 80's and early 90's that local governments have been aware about the need of developing the public management as a key element of the tourism system. In this scenario, the Barcelona Provincial Council, a supralocal public administration took a key role in shaping the public institutional system of tourism in the province of Barcelona. The Barcelona Provincial Council promoted a model of relationship with the territory that is substantially different from the role played till that moment by other public entities in Catalonia, especially other provincial governments and the regional government itself. The tourism management model of the Barcelona Provincial Council is based on two working axis: one classic axis for destination management organisations on product development and tourism promotion; and a second one based on the institutional cooperation through the creation of supralocal tourism management organisations. This model is exemplary and it hasn't been replicated in other provincial governments. This doctoral thesis examines the creation of this management model by means of a gradual approach. Firstly, the research emphasizes the importance of tourism public management and contextualizes the previous research conducted in this field. Secondly, it analyses the phenomenon of tourism management in the contemporary period at international, national and, finally, at regional level. One chapter is dedicated to the tourism in Catalonia allowing recognize the territory and the evolution of its management. The evolution of the tourism the province of Barcelona over the last 20 years is discussed in depth in the last two chapters. On the one hand, through its characterization as a tourist area and, on the other hand, across the description of the main components of supply and demand leading indicators. Finally, it describes the configuration of a provincial management model which highlights the relationship between the Barcelona Provincial Council and the supralocal tourism management organisations, taking into account at the same time the evolution of the tourism management in the city of Barcelona.