[ca] La massificació en l'ús de tecnologia digital en diversos camps culturals comporta aspectes que van més enllà de mers canvis en els dispositius tecnològics, per esdevenir una transformació profunda i extensa dels processos culturals de la societat contemporània. Això revela un nou panorama mediàtic a on es redefineixen el context de producció i consum de productes culturals així com les complexes relacions entre els mitjans de comunicació, les indústries i les audiències (Ardèvol et al. 2010, Jenkins 2006, Deuze 2008). Internet com a espai de comunicació, producció i entreteniment apareix a la base d'aquestes transformacions. Ha revelat la seva capacitat per mobilitzar grans audiències per al subministrament d'informació o un altre tipus d'estímuls (Braet i Spek 2010). La participació s'ha convertit en un concepte clau per entendre la pràctica de mitjans emergents, el que ens fa reconsiderar els límits que tradicionalment envolten els agents involucrats en els circuits de la producció cultural. Això considera la transformació de les audiències anteriors a protagonistes i agents de la producció cultural descrivint el paper dels nous usuaris han assumit en aquest context. (Schäfer, 2011). El finançament via crowdfunding és un exemple de noves tendències de producció cultural en la qual es redefineixen la relació de l'espectador amb l'obra artística i el seu procés de creació. Aquesta idea troba la seva arrel en el concepte més ampli de crowdsourcing, que apel¿la a la multitud animant a fer una contribució voluntària per obtenir les idees, comentaris i solucions per desenvolupar activitats corporatives (Howe, 2006; Belleflamme, Lambert i Schwienbacher, 2010, Estellés -Arolas i Gonzales 2012). La hipòtesi sobre la qual es construeix aquesta investigació sosté que l'emergència de models de finançament basats en la col¿laboració i mitjans per plataformes digitals (en aquest cas crowdfunding), reestructura el procés de creació audiovisual i promou una redefinició del paper dels agents implicats en dit procés, involucrant al públic en el procés de producció, facilitant el sorgiment de nous creadors i potenciant l'aparició de produccions al marge del circuit tradicional de difusió. Aquesta investigació entén el crowdfunding com un procés integral que engloba una sèrie d'actors, dinàmiques de funcionament i interrelacions de col·laboració entre individus o col·lectius. És per això, i per tal d'aconseguir una comprensió holística del fenomen a estudiar, crec pertinent plantejar una disseny d'investigació mixt, que inclogui perspectives diferenciades i metodologies particulars que permetin abordar amb més profunditat les característiques de l'objecte d'estudi. La triangulació final dels resultats és la que aportarà la coherència final. La tècnica de l'estudi de casos ha proporcionat informació valuosa sobre el desenvolupament de les campanyes, els seus principals plantejaments, problemàtiques i encerts així com la visió dels seus gestors i principals resultats. Per a això he analitzat en profunditat les campanyes de finançament del documental català NO-RES de Xavier Artigas i la sèrie d'animació Beneït Machine de Jossie Malis. Es tracta de dos projectes contemporanis, de similar envergadura que van dur a terme múltiples campanyes de finançament però que alhora tenen algunes elements de contrast que fan la seva anàlisi comparativa interessant. Una segona aproximació al nostre tema d'estudi ha estat a través de les visions i percepcions dels mecenes col·laboradors amb projectes de crowdfunding. A partir d'una enquesta d'opinió s'ha intentat indagar en les diferents percepcions i pràctiques relacionades amb la col·laboració en si. Els resultats mostren que la connexió personal entre creadors i patrocinadors segueix sent la raó principal per involucrar-se amb una audiència en un projecte de crowdfunding basat en recompenses. No obstant això, a mesura que la col·laboració s'estén a través del temps i en diferents projectes, el vincle interpersonal es debilita i sorgeixen noves raons per col·laborar. Així, sorgeixen nous factors com la percepció de la qualitat, les recompenses ofertes o l'interès compartit. D'altra banda, el compromís amb el projecte creatiu tendeix a transmetre a una multitud més gran interconnectada. Finalment, a partir d'una anàlisi quantitativa dels resultats dels tres primers anys de la plataforma especialitzada en crowdfunding Verkami s'ha intentat contrastar les seves dinàmiques de funcionament per tal de combinar les visions dels dos actors anteriorment esmentats amb dades sobre el seu funcionament. D'aquesta manera, he abordat el crowdfunding des d'una perspectiva holística, atenent les peculiaritats de tots els agents involucrats el que m'ha permès dibuixar un quadre complex que va molt més enllà d'un model econòmic basat únicament en la contribució econòmica.

[en] The massive use of digital technology in various cultural fields involves aspects that go beyond mere changes in technological devices, to become a deep and extensive transformation of the cultural processes in contemporary society. This reveals a new media landscape in which the context of production and consumption of cultural products is redefined, as well as the complex relationships between the media, industries and audiences (Ardèvol et al., 2011; Jenkins 2006; Deuze 2008). Internet as a space for communication, production and entertainment appears at the basis of these transformations. It has revealed its ability to mobilize large audiences for the provision of information or other stimuli (Braet and Spek 2010). Participation has become a key concept to understand the practice of emerging media, which makes us reconsider the limits that traditionally surround the agents involved in the circuits of cultural production. This considers the transformation of previous audiences into agents of cultural production describing the role new users have assumed in this context. (Schäfer, 2011). Financing via crowdfunding is an example of new trends in cultural production in which the relationship of the audience with the artistic work and its creation process is redefined. This idea is rooted in the broader concept of crowdsourcing, which appeals to the crowd by encouraging a voluntary contribution to get ideas, comments and solutions to develop corporate activities (Howe, 2006; Belleflamme, Lambert & Schwienbacher, 2010; Estellés-Arolas & Gonzales 2012). The hypothesis on which this research is built maintains that the emergence of financing models based on collaboration and mediated by digital platforms (in this case crowdfunding), restructures the process of audiovisual creation and promotes a redefinition of the role of the agents involved in this process, involving the public in the production process, facilitating the emergence of new creators and enhancing the appearance of productions outside the traditional distribution circuit. This research understands crowdfunding as an integral process that encompasses a series of actors, dynamics and collaborative relations between individuals or groups. That is why, and in order to achieve a holistic understanding of the phenomenon to be studied, I think it is pertinent to propose a mixed research design that includes differentiated perspectives and particular methodologies that allow us to address in greater depth the characteristics of the object of study. The final triangulation of the results is what will bring the final coherence. The case study technique has provided valuable information on the campaigns development, their main approaches, problems and successes as well as the vision of their managers and main results. For this I have analyzed in depth the funding campaigns of the Catalan documentary NO-RES by Xavier Artigas and the animation series Bendito Machine by Jossie Malis. These are two contemporary projects of similar magnitude that carried out multiple financing campaigns but which also have some elements of contrast that make their comparative analysis interesting. A second approach to our subject of study has been through attending to the perceptions crowdfunding projects of collaborators. From an opinion poll, an attempt has been made to investigate the different perceptions and practices related to the collaboration itself. The results show that the personal connection between creators and sponsors remains the main reason to get involved in a rewards-based crowdfunding project. However, as the collaboration extends through time and in different projects, the interpersonal bond weakens and new reasons to collaborate arise. Thus, new factors arise such as the perception of quality, the rewards offered or the shared interest. On the other hand, commitment to the creative project tends to transmit to a larger interconnected crowd. Finally, based on a quantitative analysis of the results of the first three years of the crowdfunding platform Verkami, an attempt has been made to contrast its operating dynamics in order to combine the visions of the two aforementioned actors with data on their operation.