BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Objectius: Descriure la manera com s'estableixen normativament el consentiment informat (CI) i les directives anticipades (DA) en països llatinoamericans en relació amb l'assistència en salut i la investigació, i la seva anàlisi des de la bioètica. Mètodes: Es va realitzar una anàlisi comparativa de les normatives vigents dels 21 països llatinoamericans respecte al CI i les DA. Es van confeccionar reports d'extracció de dades que van ser dissenyats abans d'iniciar el procés de recerca per a cada país. Es van analitzar qualitativament similituds i diferències respecte de variables predefinides. Es van fer taules per sintetitzar la informació on va ser possible. Resultats: Divuit països llatinoamericans preveuen una norma específica per a l'ús del CI a l'àmbit clínic. Sis països han incorporat normatives respecte a l'ús del CI a la virtualitat. Pel que fa a l'ús del CI en investigació, 20 països llatinoamericans preveuen una norma específica per a aquest àmbit. En el cas de l'exposició acadèmica, són 6 països els que nomenen aquesta situació a la normativa. Set països llatinoamericans tenen normativa per establir DA. Conclusions: Amèrica Llatina ha presentat una notable evolució al voltant de normar dos dels instruments més importants de l'exercici de l'autonomia, com els són el CI i les DA. La legislació sobre tots dos instruments no garanteix més autonomia en salut, però la seva existència com a reguladora d'accions per a la presa de decisions constitueix el primer pas per al seu exercici.

[es] Objetivos: Describir la forma en que se establecen normativamente el consentimiento informado (CI) y las directivas anticipadas (DA) en países latinoamericanos en relación a la asistencia en salud y la investigación, y su análisis desde la bioética. Métodos: Se realizó un análisis comparativo de las normativas vigentes de los 21 países latinoamericanos respecto al CI y las DA. Se confeccionaron reportes de extracción de datos que fueron diseñados antes de iniciar el proceso de investigación para cada país. Se analizaron cualitativamente similitudes y diferencias respecto a variables predefinidas. Se realizaron tablas para sintetizar la información donde fue posible. Resultados: Dieciocho países latinoamericanos prevén una norma específica para el uso del CI en el ámbito clínico. Seis países han incorporado normativas respecto al uso del CI en la virtualidad. Respecto al uso del CI en investigación, 20 países latinoamericanos prevén una norma específica para este ámbito. En el caso de la exposición académica, son 6 países los que nombran esta situación en la normativa. Siete países latinoamericanos cuentan con normativa para establecer DA. Conclusiones: América Latina ha presentado una notable evolución en torno a normar dos de los más importantes instrumentos del ejercicio de la autonomía, como los son el CI y las DA. La legislación sobre ambos instrumentos no garantiza mayor autonomía en salud, pero su existencia como reguladora de acciones para la toma de decisiones constituye el primer paso para su ejercicio.
[ca] La plana de l'Urgellet, centrada per la ciutat de la Seu d'Urgell, és una remarcable extensió de terra de conreu enmig del Pirineu, a l'aiguabarreig dels rius Segre i Valira. La seva producció agrària havia estat condicionada històricament per la meteorologia fins que, a partir del final del segle xviii, la xarxa de petits recs documentats des de l'edat mitjana es va ampliar i complementar amb grans canals de regadiu. Les disposicions legals van afavorir aquesta dinàmica, a través de la qual, durant tot el segle xix, gran part de la plana va ser convertida en irrigable gràcies a la construcció de nombrosos canals, entre els quals destaca el de l'Olla i Segalers, els anys 1817 i 1818.

[es] La llanura del Urgellet, centrada por la ciudad de la Seu d'Urgell, es una remarcable extensión de labrantío en medio del Pirineo, en la conjunción de los ríos Segre y Valira. Su producción agraria había sido condicionada históricamente por la meteorología hasta que, a partir del final del siglo xviii, la red de pequeñas regueras documentadas desde la edad mediana se amplió y complementar con grandes canales de regadío. Las disposiciones legales favorecieron esta dinámica, a través de la cual, durante todo el siglo xix, gran parte de la llanura fue convertida en irrigable gracias a la construcción de numerosos canales, entre los cuales destaca el de la Olla y Segalers, en 1817 y 1818.
[ca] Florència, gener de 1537: després de l'assassinat d'Alexandre de Mèdici, el títol ducal va passar a Cosme. Tot i les dificultats en política interna i internacional a què va haver de fer front des de l'inici del seu mandat, el jove duc va posar en peu un estat fort i centralitzat. El 1539 es va casar amb Elionor, filla del virrei de Nàpols don Pedro de Toledo. El prestigi i les riqueses d'Elionor van contribuir a l'enfortiment del govern mediceu i la duquessa va tenir un paper clau en la gestió del poder.

[es] Florencia, enero de 1537: tras el asesinato de Alejandro de Médici, el título ducal pasó a Cosme. A pesar de las dificultades en el ámbito político, tanto interno como internacional, a las que hubo de hacer frente desde inicios de su mandato, el joven duque construyó un Estado fuerte y centralizado. En 1539 casó con Eleonora, hija del virrey de Nápoles, don Pedro de Toledo. El pres-tigio y las riquezas de Eleonora contribuyeron al fortalecimiento del gobierno mediceo y la duquesa tuvo un papel clave en la gestión del poder.
[ca] El colonialisme espanyol a l'Àfrica equatorial troba durant el franquisme, especialment en la seva etapa autàrquica, un aliat fonamental en el Sindicat Fuster de la Guinea Continental Espanyola i en la seva delegació peninsular. Des del 1936 hi conflueixen de manera obligatòria tots els concessionaris forestals de la colònia. Manquen estudis que mostrin la funció que determinades institucions exerceixen en l'expressió del colonialisme espanyol durant aquest període. Aquest text contribueix a omplir aquest buit a través de l'estudi de l'ocupació que dona sentit al treball sindicat de la Delegació Peninsular: la comercialització de les fustes. S'argumenta que aquesta comercialització és revestida d'una intencionalitat, ja que revela les relacions, sintonies, distàncies o antagonismes que es teixeixen al voltant del fet i de l'economia colonial, alhora que ajuda a entendre el complex entramat normatiu que l'autarquia desplega al voltant de l'aprofitament de les fustes colonials.

[es] El colonialismo español en el África ecuatorial encuentra durante el franquismo, especialmente en su etapa autárquica, un aliado fundamental en el Sindicato Maderero de la Guinea Continental Española y en su Delegación Peninsular. Desde 1936 confluyen en él, de manera obligatoria, todos los concesionarios forestales de la colonia. Faltan estudios que muestren la función que determinadas instituciones desempeñaron en la expresión del colonialismo español durante ese período. El presente texto contribuye a llenar ese vacío a través del estudio de la ocupación que da sentido al trabajo sindicado de la Delegación Peninsular: la comercialización de las maderas. Se argumenta que esta comercialización está revestida de una intencionalidad, pues revela las relaciones, sintonías, distancias o antagonismos que se tejen en torno al hecho y a la economía colonial, a la vez que ayuda a entender el complejo entramado normativo que la autarquía despliega en torno al aprovechamiento de las maderas coloniales.
[ca] Nihilisme i vitalisme han constituït dos dels temes que han estat analitzats amb freqüència en emprendre l'estudi del pensament de Nietzsche. Una cosa que no és tan habitual és emprendre el seu estudi conjunt, com si vida i valor s'unissin per reinterpretar el concepte de nihilisme. Una conseqüència d'això és passar a comprendre el nihilisme nietzscheà, tradicionalment entès amb unes connotacions netament pessimistes sobre l'ésser humà i la vida, com una adopció netament positiva de la vida com a únic valor. Així, el suposat nihilisme de Nietzsche no seria tal sinó que seria, en realitat, un vitalisme maximalista.

[es] Nihilismo y vitalismo han constituido dos de los temas que han sido analizados con frecuencia al acometer el estudio del pensamiento de Nietzsche. Algo que no resulta tan habitual es acometer su estudio conjunto, como si vida y valor se unieran para reinterpretar el concepto de nihilismo. Una consecuencia de ello es la de pasar a comprender el nihilismo nietzscheano, tradicionalmente entendido con unas connotaciones netamente pesimistas acerca del ser humano y la vida, como una netamente positiva adopción de la vida como único valor. Así, el supuesto nihilismo de Nietzsche no sería tal sino que sería, en realidad, un vitalismo maximalista.
[ca] La llarga durada permet copsar les catàstrofes no com a commocions puntuals sinó com a processos en els quals es combinen un gran nombre d'episodis ordinaris —de baix impacte— amb uns pocs d'extraordinaris i algun d'extrem, que són els que monopolitzen l'atenció dels estudiosos. Aquest prisma d'anàlisi ajuda a palesar que el factor antròpic preval sobre el component natural, de manera que les pitjors catàstrofes foren les provocades per causes polítiques i econòmiques.

[es] El largo plazo permite observar las catástrofes no como conmociones puntuales, sino como procesos en los cuales se combinan un gran número de episodios ordinarios (de bajo impacto) con unos pocos extraordinarios y alguno extremo, que son los que monopolizan la atención de los investigadores. Este prisma de análisis ayuda a constatar que el factor antrópico prevalece sobre el componente natural, de manera que las peores catástrofes fueron provocadas por razones políticas y económicas.
[ca] L'objectiu d'aquest article és fer una anàlisi lèxica-semàntica i discursiu d'un corpus de tres-cents titulars procedents de premsa digital en els quals es caracteritzen a través de metàfores bèl·liques les discrepàncies sorgides a Catalunya, la Comunitat Valenciana i les Illes Balears per l'aplicació de polítiques lingüístiques educatives que, suposadament, privilegien al català en detriment de l'espanyol. En aquesta recerca es pretenia comprovar, així mateix, si els resultats de l'anàlisi del corpus es poden interrelacionar amb qüestions ideològiques com la jerarquització de llengües a Espanya i el nacionalisme lingüístic. La conclusió a la qual s'ha arribat és que es produeix una confluència d'interessos polítics, als quals la premsa contribueix, amb l'objectiu de caracteritzar de manera conflictiva les polítiques lingüístiques en les comunitats autònomes en les quals el català és llengua cooficial.

[es] El objetivo de este artículo es realizar un análisis léxico-semántico y discursivo de un corpus de trescientos titulares procedentes de prensa digital en los que se caracterizan a través de metáforas bélicas las discrepancias surgidas en Cataluña, la Comunidad Valenciana y las Islas Baleares por la aplicación de políticas lingüísticas educativas que, supuestamente, privilegian al catalán en detrimento del español. En esta investigación se pretendía comprobar, asimismo, si los resultados del análisis del corpus se pueden interrelacionar con cuestiones ideológicas como la jerarquización de lenguas en España y el nacionalismo lingüístico. La conclusión a la que se ha llegado es que se produce una confluencia de intereses políticos, a los que la prensa contribuye, con el objetivo de caracterizar de forma conflictiva las políticas lingüísticas en las comunidades autónomas en las que el catalán es lengua cooficial.
[ca] L'article aborda l'impacte de la violència política en determinades cultures polítiques d'esquerra que van ser protagonistes de la Transició: el socialisme, el comunisme i l'esquerra radical. L''objectiu és aprofundir en la transcendència d''aquest fenomen en el procés de canvi polític, el seu caràcter de centralitat i els mecanismes d''operativitat, tant a nivell simbòlic i mnemònic, com a partir de les manifestacions concretes produïdes en aquest període –terrorismes, violències policials, colpisme–. El caràcter performatiu de la violència, que va modular discursos, estratègies i pràctiques polítiques dels subjectes analitzats, va condicionar, en conseqüència, el desenvolupament mateix del procés de democratització i es va convertir en unactor polític de considerable importància que s''ha de calibrar amb més precisió a la 'hora d'analitzar i explicar la Transició.

[es] El artículo aborda el impacto de la violencia política en determinadas culturas políticas de izquierda que fueron protagonistas de la Transición: el socialismo, el comunismo y la izquierda radical. El objetivo es ahondar en la trascendencia de este fenómeno en el proceso de cambio político, su carácter de centralidad y sus mecanismos de operatividad, tanto a nivel simbólico y mnemónico, como a partir de las manifestaciones concretas producidas en dicho periodo –terrorismos, violencias policiales, golpismo–. El carácter performático de la violencia, que moduló discursos, estrategias y prácticas políticas de los sujetos analizados, condicionó, en consecuencia, el desarrollo mismo del proceso de democratización y se convirtió en un actor político de considerable importancia que ha calibrarse con mayor precisión a la hora de analizar y explicar la Transición.
[ca] El ficcionalisme, si més no en la seva versió més pràctica i aplicada, centrada en la literatura, és una eina àmpliament acreditada per la tradició filosòfica; i, possiblement, acreditada també per tots aquells lectors novel·lístics o espectadors teatrals que, a banda del goig estètic o la diversió que n'obtenen, han trobat en la literatura una oportunitat d'interpel·lació antropològica i moral. Es tracta, simplement, d'aprofitar didàcticament aquesta potencialitat que revela el ficcionalisme i d'estimular les dinàmiques intel·lectuals que l'experiència de la literatura suscita. La literatura és un lloc privilegiat de creació (artística i filosòfica) per presentar els fets humans i tots els seus aspectes morals. I, per descomptat, si ho singularitzem a la proposta de l'article, docents i alumnes hi poden acudir per descobrir materials literaris en què hi apareguin les competències ètiques que es consideri oportú de treballar preferentment a cada facultat.

[es] El ficcionalismo, al menos en su versión más práctica y aplicada, centrada en la literatura, es una herramienta ampliamente acreditada por la tradición filosófica; y, posiblemente, acreditada también por todos aquellos lectores de novela o espectadores teatrales que, aparte del gozo estético o la diversión que obtienen, han encontrado en la literatura una oportunidad de interpelación antropológica y moral. Se trata, simplemente, de aprovechar didácticamente esta potencialidad que revela el ficcionalismo y de estimular las dinámicas intelectuales que la experiencia de la literatura suscita. La literatura es un lugar privilegiado de creación (artística y filosófica) para presentar los hechos humanos y todos sus vertientes morales. Y, por supuesto, si lo singularizamos en la propuesta del artículo, el docente y el alumno pueden acudir a la literatura para descubrir materiales literarios en los que aparezcan las competencias éticas que se considere oportuno trabajar preferentemente en cada facultad.
[ca] La pandèmia de la COVID-19 va entrar en la vida de les persones de forma devastadora, portant canvis en els hàbits, pensaments i accions. L'article realitza una anàlisi jurídica i bioètica de la web "1 DAY SOONER", el qual és representatiu d'aquestes plataformes i pot fonamentar una generalització per a situacions anàlogues a les que s'enfronta la pandèmia COVID-19, involucrant aspectes legals com el dret a la vida, a la salut i el propi cos, la llibertat, l'autonomia privada, la solidaritat, la renúncia als drets; i també alguns temes relacionats amb la bioètica, com la beneficència i la no maleficència en un esdeveniment pandèmic, considerant la legislació brasilera aplicable al tema. La recerca té una metodologia basada en un estudi de cas. Hi ha molt per fer en termes de l'interès de les persones a ser voluntàries en convocatòries per a assajos clínics que involucrin humans, exposant-se deliberadament a infeccions, relativitzant i renunciant a drets.

[es] La pandemia de la COVID-19 entró en la vida de las personas de forma devastadora, trayendo cambios en los hábitos, pensamientos y acciones. El artículo realiza un análisis jurídico y bioético del sitio web "1 DAY SOONER", el cual es representativo de estas plataformas y puede fundamentar una generalización para situaciones análogas a las que se enfrenta la pandemia COVID-19, involucrando aspectos legales como el derecho a la vida, a la salud y el propio cuerpo, la libertad, la autonomía privada, la solidaridad, la renuncia a los derechos; y también algunos temas relacionados con la bioética, como la beneficencia y la no maleficencia en un evento pandémico, considerando la legislación brasileña aplicable al tema. La investigación tiene una metodología basada en un estudio de caso. Hay mucho por hacer en términos del interés de las personas en ser voluntarias en convocatorias para ensayos clínicos que involucren humanos, exponiéndose deliberadamente a infecciones, relativizando y renunciando a derechos.
[ca] L'obesitat està arribant a proporcions epidèmiques i els experts asseguren que, si no s'inverteix aquesta tendència, en els propers anys les malalties no transmissibles podrien ser la causa d'aproximadament un 73% de morts. Així mateix, l'Organització Mundial de la Salut va decidir publicar una recomanació en la qual adverteix que les polítiques que promoguin un augment del 20% en el preu de venda al consumidor final de les begudes ensucrades podrien reduir-ne de forma proporcional el consum. Amb l'objectiu de conèixer més aquest impost, s'ha analitzat la seva aplicació a Catalunya i a Espanya, així com a Mèxic, França, el Regne Unit i Dinamarca.

[es] La obesidad está alcanzando proporciones epidémicas, y los expertos aseguran que si no se invierte la tendencia, en los próximos años las enfermedades no transmisibles podrían ser la causa de aproximadamente un 73% de las muertes. Asimismo, la Organización Mundial de la Salud decidió lanzar una recomendación, en la que advierte que las políticas que promocionen el aumento de un 20% el precio de venta al consumidor final de las bebidas azucaradas, podrían reducir de una forma proporcional su consumo. Con el objetivo de conocer más el impuesto, se ha analizado su aplicación en España y Cataluña así como México, Francia, Reino Unido y Dinamarca.
[ca] Les teories sobre la justícia espacial permeten construir diferents talls analítics i comprendre diverses facetes discursives i pràctiques dels processos de producció de les injustícies espacials. El cas de l''urbanisme social' a Medellín, i de la seva particular traducció local del model habitacional nacional en les dues primeres dècades del segle XXI, permet, per una banda, reflexionar sobre les contradiccions inherents a la concepció de la justícia liberal -utilitzada com a retòrica dels governs locals entre 2004 i 2011- i sobretot com aquesta obscureix les pràctiques concretes de producció d'injustícies espacials en la provisió neoliberal d'habitatge social. Per altra banda, també és un cas pertinent per proposar una interpretació de les categories d'escales de justícia de Fraser com a instrument de crítica geogràfica a la producció d'injustícies espacials. Així, l'objectiu de l'article és analitzar les contradiccions d'aquest model habitacional, rawlsià en la retòrica, però subsidiari en la pràctica, posant èmfasi en els processos de producció d'injustícies socioespacials. Aquestes van implicar l'emergència de conflictes polítics a la frontera urbà-rural (no reconeixement i no representació), així com l'agreujament dels patrons macro i micro de la segregació residencial i la intensificació de l'escassetat habitacional (no redistribució).

[es] Las teorías sobre la justicia espacial permiten construir distintos recortes analíticos y comprender variadas facetas discursivas y prácticas de los procesos de producción de las injusticias espaciales. El caso del 'urbanismo social' en Medellín, y de su particular traducción local del modelo habitacional nacional en las dos primeras décadas del siglo XXI, permite por un lado, reflexionar sobre las contradicciones inherentes a la concepción de la justicia liberal -empleada como retórica de los gobiernos locales entre 2004 y 2011- y sobre todo cómo ésta obscurece las prácticas concretas de producción de injusticias espaciales en la provisión neoliberal de vivienda social. Por otro, también es un caso pertinente para proponer una interpretación de las categorías de escalas de justicia de Fraser como instrumento de crítica geográfica a la producción de injusticias espaciales. Así, el objetivo del artículo es analizar las contradicciones de dicho modelo habitacional, rawlsiano en la retórica, pero subsidiario en la práctica, haciendo énfasis en los procesos de producción de injusticias socioespaciales. Estas implicaron la emergencia de conflictos políticos en el borde urbano-rural (no reconocimiento y no representación), así como la agravación de los patrones macro y micro de la segregación residencial y la intensificación de la escasez habitacional (no redistribución).
[ca] El present article proposa una interpretació de tres poemes de Gabriel Ferrater que problematitzen la noció d'objectivitat en poesia –no només des de la seva respectiva especificitat sinó també a través del sentit de la seva ordenació. Això els situa al centre de la tensió contra-poètica que caracteritza l'obra de Ferrater. La interpretació del primer poema, "Literatura", és el nucli de l'article. El seu resultat permet una millor comprensió dels altres dos poemes: "A través dels temperaments" i "A l'inrevés". Fent servir les reflexions del mateix Ferrater a propòsit de la relació entre experiència i literatura, l'article també estableix un mínim marc teòric que il·lustra els conflictes que planteja l'objectivitat en la poesia ferrateriana.

[es] El presente artículo propone una interpretación de tres poemas de Gabriel Ferrater que problematizan la noción de objetividad en poesía —no solo desde su respectiva especificidad sino también a través del sentido de su ordenación—. Esto los sitúa en el centro de la tensión contrapoética que caracteriza a la obra de Ferrater. La interpretación del primer poema, "Literatura", es el núcleo del artículo. Su resultado permite una mejor comprensión de los otros dos poemas: "A través dels temperaments" y "A l'inrevés". Utilizando las reflexiones del propio Ferrater a propósito de la relación entre experiencia y literatura, el artículo también establece un mínimo marco teórico que ilustra los conflictos que plantea la objetividad en la poesía ferrateriana.