[ca] L'Assemblea General de l'Organització de les Nacions Unides, declara l'any 2013, com el "Any Internacional de la Quinua" i va fer el mateix l'any 2008, declarant com el "Any Internacional de la Papa", en reconeixement de les qualitats excepcionals de la quinoa i la patata. Aquestes dues espècies agrícoles al costat de centenars d'altres espècies i varietats, formen part de l'agrobiodiversitat aimara des de fa més de 5,000 anys. En les últimes dècades la globalització del comerç mundial d'aliments sota les regles de l'economia de lliure mercat i les polítiques de flexibilitat ambiental adoptats per països com el Perú, vénen alterant els sistemes de maneig i coneixements aimares que van permetre la sostenibilitat de l'agrobiodiversitat en territoris indígenes. Davant la necessitat de conservar la biodiversitat i la protecció ambiental en contextos de crisi global. Aquesta tesi planteja com a objectiu central; analitzar i explicar l'aplicabilitat de sistemes de coneixements aimares per garantir la sostenibilitat de l'agrobiodiversitat i la protecció ambiental a la zona d'estudi. Està compost per 4 investigacions culminades de caràcter interdisciplinari, en el Primer, es demostra els canvis en la dinàmica de l'agrobiodiversitat enfront de la pressió de la demanda del mercat internacional de grans andins (quinoa) al sistema de producció local, la qual cosa va generar la reducció del nombre de varietats de quinoa i la pèrdua d'altres espècies cultivades en comunitats aimares. En el Segon, s'analitza i s'explica les tendències de valoració i interès de la comunitat acadèmica i les institucions públiques per (1) la demanda de productivitat i la industrialització agrícola o (2) la conservació de coneixements indígenes i l'agrobiodiversitat. A la Tercera investigació, descrivim la viabilitat de la restauració d'un sistema de coneixements ancestrals per al maneig de pisos ecològics; com a estratègia per a la sostenibilitat de la conservació de la biodiversitat i l'agrobiodiversitat, mesura que a més serà d'utilitat per combatre els problemes socioambientals contemporanis de la regió d'estudi. Finalment, en l'última investigació es defineix la base teòrica per a dissenyar un model de transferència intergeneracional de coneixements per a la sostenibilitat de la conservació de l'agrobiodiversitat i la protecció ambiental que permeti una millor adaptació a un context global complex.

[en] The General Assembly of the United Nations declares 2013 as the "International Year of Quinoa" and did so in 2008, declaring it the "International Year of the Potato", in recognition of the qualities Exceptional characteristics of quinoa and potato. These two agricultural species together with hundreds of other species and varieties, have been part of Aymara agrobiodiversity for more than 5,000 years. In recent decades the globalization of world food trade under the rules of the free market economy and the policies of environmental flexibility adopted by countries such as Peru have been altering the Aymara management and knowledge systems that allowed the sustainability of agrobiodiversity in Indigenous territories. Given the need to conserve biodiversity and environmental protection in contexts of global crisis. This thesis raises as central objective; Analyze and explain the applicability of Aymara knowledge systems to ensure the sustainability of agrobiodiversity and environmental protection in the study area. It is made up of four interdisciplinary investigations, in the First, it shows the changes in the dynamics of agrobiodiversity in front of the pressure of the demand of the international market of Andean grains (quinoa) to the local production system, which generated the Reduction in the number of varieties of quinoa and loss of other species cultivated in Aymara communities. In the second one, we analyze and explain the tendencies of valorization and interest of the academic community and public institutions by (1) the demand for productivity and agricultural industrialization or (2) the conservation of indigenous knowledge and agrobiodiversity. In the third research, we describe the viability of the restoration of a system of ancestral knowledge for the management of ecological floors; As a strategy for the sustainability of biodiversity and agrobiodiversity conservation, a measure that will also be useful to combat contemporary socio-environmental problems in the region of study. Finally, the last research defines the theoretical basis for designing an intergenerational knowledge transfer model for the sustainability of agrobiodiversity conservation and environmental protection that allows a better adaptation to a complex global context.