[ca] L'objectiu d'aquesta tesi es centra en el fenomen del marmor dins la franja nord de la Península Ibèrica entre els segles V i X dC. L'estudi pretén abordar-ho a través de tres eixos principals: teoria i mètode, l'anàlisi de les fonts textuals i de les fonts arqueològiques. En primer terme, es realitza una reflexió conceptual, teòrica i metodològica que sobre el tema. Tot seguit, es porta a terme un estudi historiogràfic que permeti recopilar el conjunt de fonts d'informació disponibles sobre el fenomen del marmor dins l'àmbit mediterrani post-romà. Finalment, s'elabora un catàleg de les peces arqueològiques disponibles i ubicades dins l'àmbit d'estudi analitzat. A partir de la informació recuperada en les fonts textuals i arqueològiques es planteja una reflexió històrica sobre l'explotació, l'ús i la difusió del marmor. Dins l'àmbit de l'explotació es conclou que l'extracció de roques decoratives es troba condicionada, al menys durant l'etapa visigoda, pel vincle d'aquests espais amb determinats focus o tallers d'activitat constructiva o escultòrica. La situació sembla tornar-se més incerta a partir del segle VIII, on les problemàtiques derivades de la datació de les peces i l'absència d'analítiques fiables, condiciona el coneixement del procés extractiu. Pel que fa al seu ús, durant l'etapa visigoda s'ha pogut corroborar una major predisposició en els elements arquitectònics, seguits de l'escultura litúrgica. Per contra, a partir del segle V sembla reduir-se l'escultura decorativa, funerària i els suports epigràfics. Es planteja, a més, una interpretació estètica i simbòlica del marmor condicionada pel vincle entre la qualitat material i la representació de la divinitat. En relació a la difusió d'aquests materials, la majoria de les roques decoratives amb informació fiable no tenen una extensió amplia dins les cronologies estudiades.

[en] The aim of this thesis is to analyse the phenomenon of marmor in the post-Roman world of the northern Iberian Peninsula. The study combines three analytical axes: theory and method, textual sources and archaeological sources. Firstly, a conceptual, theoretical and methodological reflection on the subject is carried out. Secondly, a study of the historiography on the subject is carried out and the sources that report on the phenomenon in the post-Roman Mediterranean area are compiled. Finally, a catalogue of archaeological pieces located within the proposed analytical framework has been drawn up. On the basis of the information recovered from textual and archaeological sources, a historical reflection on the exploitation, use and diffusion of marmor in the northern half of the Iberian Peninsula between the 5th and 10th centuries is proposed. In terms of exploitation, it can be concluded that the extraction of marmora is conditioned, until the Visigothic period, by the link of these extractive spaces with certain centres or workshops of building or sculptural activity. The situation is more uncertain from the 8th century onwards, where the problems regarding the dating of most of the pieces and the absence of reliable analyses complicate our knowledge of the process. With regard to the use of marmor, it has been found that architectural elements are the most abundant, followed by liturgical sculpture, especially in the Visigothic period. Finally, decorative and funerary sculpture and epigraphic supports are in a clear minority after the 5th century. There is also an aesthetic-symbolic interpretation of marble determined by the link between its material qualities and the representation of divinity. Regarding the diffusion of materials, most of the decorative rocks for which we have reliable information are not very extensive in the chronologies studied.