[ca] L'espanyol com a llengua natural posseeix unes regles de sil·labificació que s'ajusten a uns universals fonològics compartits per totes les llengües del món (cf. Anderson, Ewen, [1987] 2010 ; van der Hulst, 2020); aquestes regles són uns codis de configuració fonètica de la parla de cada llengua, tant en producció com en percepció (Liberman, Mattingly, 1985). Per això, hem volgut investigar els processos de reestructuració sil·làbica que presenta l'espanyol, observant-ne els elements en els límits de la parla contínua i analitzar quan són funcionals en la ressil·labificació, principalment l'assimilació i l'elisió. Per això, hem adoptat el mètode de contrast entre els nivells fonètic i fonològic amb l'anàlisi acústica aplicada a 17.991 mostres d'unitats sil·làbiques en un contínuum sonor natural, val a dir, dins els límits reals de la parla natural (cf. Cutugno, Origlia, Schettino, 2018). Tot i que no es presentaran els resultats estadístics de tota la mostra, sí es donaran a conèixer 3 casos que contenen reestructuracions sil·làbiques amb contracció, que es consideren qualitativament representatives dins la mostra, atès que aquest fenomen apareix de manera recurrent i constant. Abans es presentarà un marc teòric que explica com existeixen unes regles universals de reestructuració sil·làbica en les llengües naturals, dintre de les seves possibilitats fonològiques, mitjançant processos naturals d'adaptació fonètico-fonològica a l'hora d'emetre de manera efectiva en una situació i un context específics i que aquests processos els reconeixen els oients per a entendre un flux sonor amb significat discursiu complet.

[en] Spanish as a natural language has syllabification rules that conform to phonological universals shared by all the languages of the world (Cfr. Anderson & Ewen, [1987] 2010; van der Hulst, 2020), these being the phonetic configuration codes of the speech of each language. language, both from its production and from its perception (Liberman & Mattingly, 1985). For this reason, we wanted to investigate the process of resyllabification that Spanish has, observe its continuous speech elements, and analyze when these are functional to restructuring, mainly assimilation and elision. For this, we have worked with the contrast method between the phonetic and phonological levels through the development of an acoustic analysis applied to 17,991 samples of syllabic units in a natural sound continuum, that is, within the real limits of natural speech (Cfr. Cutugno, Origlia and Schettino, 2018). Although statistical results of the entire sample will not be presented here, 3 cases of complete utterances containing resyllabification with contraction will be disclosed, which are considered qualitatively representative of syllable restructuring, since this behavior appears recurrently and constantly. Before, a theoretical framework will be reviewed that explains how there is a universal determination of natural languages to resyllabification, within their phonological possibilities, through elements of continuous speech that imply natural processes of phonetic-phonological adaptation at the time of emit speech effectively in a specific situation and context and that, in turn, these processes are recognizable by listeners when understanding a sound whole with complete discursive meaning.