[ca] Fins ara, les estratègies de renovació, regeneració o rehabilitació de polígons d'habitatge massiva efectuades a Espanya tendeixen a no qüestionar la seva forma urbana. No obstant això, el caràcter planificat dels polígons i la major quantitat d'espai lliure suposen una gran oportunitat per a la promoció d'una major qualitat urbana. El caràcter sectorial de la majoria d'operacions realitzades, a l'obviar aquesta dimensió, no ha permès optimitzar el potencial morfològic en la regeneració urbana dels polígons d'habitatge. En contrast, hi ha experiències europees més avançades l'estudi de les quals podria ajudar a millorar les estratègies de regeneració al nostre país. Entre totes aquestes, la renovació de polígons francesos ha estat un laboratori d'experimentació per a l'estudi de les transformacions morfològiques. Més enllà de les particularitats del context i de les limitacions de l'experiència francesa, l'objectiu d'aquest article és contrastar en quina mesura la transformació dels espais lliures d'alguns exemples de regeneració de polígons francesos ha aconseguit promoure una major qualitat urbana. Per a això, la investigació aplica la metodologia de diagnòstic UR-Hesp sobre alguns casos de la regió de Île-de-France. La seva aplicació permet reflexionar al voltant de les avantatges de l'aproximació mixta urbà-edificatòria francesa, sense obviar les advertències que des d'àmbits com la sociologia estan començant a sorgir a l'avaluar les primeres experiències. Aprendre dels encerts i errors d'una experiència internacional podrà tenir grans beneficis en les futures estratègies de regeneració urbana integrada al nostre país.

[es] Hasta el momento, las estrategias de renovación, regeneración o rehabilitación de polígonos de vivienda masiva efectuadas en España tienden a no cuestionar su forma urbana. Sin embargo, el carácter planificado de los polígonos y la mayor cantidad de espacio libre suponen una gran oportunidad para la promoción de una mayor calidad urbana. El carácter sectorial de la mayoría de operaciones realizadas, al obviar esta dimensión, no ha permitido optimizar el potencial morfológico en la regeneración urbana de los polígonos de vivienda. En contraste, existen experiencias europeas más avanzadas cuyo estudio podría ayudar a mejorar las estrategias de regeneración en nuestro país. Entre todas ellas, la renovación de polígonos franceses ha sido un laboratorio de experimentación para el estudio de las transformaciones morfológicas. Más allá de las particularidades del contexto y de las limitaciones de la experiencia francesa, el objetivo de este artículo es contrastar en qué medida la transformación de los espacios libres de algunos ejemplos de regeneración de polígonos franceses ha conseguido promover una mayor calidad urbana. Para ello, la investigación aplica la metodología de diagnóstico UR-Hesp sobre algunos casos de la región de Île-de-France. Su aplicación permite reflexionar en torno a las ventajas de la aproximación mixta urbano-edificatoria francesa, sin obviar las advertencias que desde ámbitos como la sociología están comenzando a surgir al evaluar las primeras experiencias. Aprender de los aciertos y errores de una experiencia internacional podrá tener grandes beneficios en las futuras estrategias de regeneración urbana integrada en nuestro país.