[ca] L'esllavissada del Forn de Canillo és una de les més grans del Pirineu amb un volum mobilitzat de 360 Mm3. L'esllavissada és inactiva en la seva gran part, excepte en dues zones. En una d'elles s'ha centrat aquest treball; es tracta del lliscament o lòbul de Cal Ponet -Cal Borronet, amb una velocitat mitjana d'entre 2-4 cm per any i amb un volum mobilitzat de 1,15 Mm3. Malgrat la seva petita velocitat, el lliscament causa regularment danys a una carretera i a un túnel. Per aquest motiu, el desplaçament i la piezometría s'han monitorat des de l'any 2005. El sistema d'auscultació s'ha anat completant amb el temps i s'ha pogut traçar un perfil geològic prou complet. Un aspecte clau en la previsió de la mobilitat i del risc de les esllavissades és obtenir els paràmetres resistents del terreny de manera realista, en particular, de l'angle de fricció residual. Freixa (2021) va realitzar una anàlisi retrospectiva mitjançant el mètode d'equilibri límit, amb un coneixement limitat del flux d'aigua en el lliscament, i va obtenir un rang de valors d'aquest angle entre 27 i 31°. L'objectiu essencial d'aquest treball ha estat aprofundir en el coneixement del comportament del lliscament. Per a això, s'ha aprofitat el registre més llarg de l'auscultació, i de mostres de nous sondejos. S'han realitzat diversos assajos de laboratori per a caracteritzar el material de la superfície de ruptura; en particular, assajos de tall anul·lar i directe per a determinar l'angle de fricció residual. Es van obtenir valors de 14-15  amb el tall anul·lar, i de 35 amb el tall directe, utilitzant diferents fraccions del material. El nucli d'aquest treball ha estat el modelatge del flux d'aigua en el lliscament i de l'estabilitat del lliscament.

[es] El deslizamiento de El Forn de Canillo es uno de los deslizamientos más grandes del Pirineo con un volumen movilizado de 360 Mm3. El deslizamiento es inactivo en su gran parte, salvo en dos zonas. En una de ellas se ha centrado este trabajo; se trata del deslizamiento o lóbulo de Cal Ponet -Cal Borronet, con una velocidad media de entre 2-4 cm por año y con un volumen movilizado de 1,15 Mm3. A pesar de su pequeña velocidad, el deslizamiento causa regularmente daños a una carretera y a un túnel. Por este motivo, el desplazamiento y la piezometría se han monitorizado desde el año 2005. El sistema de auscultación se ha ido completando con el tiempo y se ha podido trazar un perfil geológico suficientemente completo. Un aspecto clave en la previsión de la movilidad y del riesgo del deslizamiento es obtener los parámetros resistentes del terreno de forma realista, en particular, del ángulo de fricción residual. Freixa (2021) realizó un análisis retrospectivo mediante el método de equilibrio límite, con un conocimiento limitado del flujo de agua en el deslizamiento, y obtuvo un rango de valores de este ángulo entre 27 y 31°. El objetivo esencial de este trabajo ha sido profundizar en el conocimiento del comportamiento del deslizamiento. Para ello, se ha aprovechado el registro más largo de la auscultación, y de muestras de nuevos sondeos. Se han realizado diversos ensayos de laboratorio para caracterizar el material de la superficie de rotura; en particular, ensayos de corte anular y directo para determinar el ángulo de fricción residual. Se obtuvieron valores de 14-15°, con el corte anular, y de 35° con el corte directo, utilizando diferentes fracciones del material. El núcleo de este trabajo ha sido la modelación del flujo de agua en el deslizamiento y de la estabilidad del deslizamiento.