[ca] L'objectiu d'aquesta tesi és estudiar les infeccions bacterianes en el post trasplantament hepàtic immediat. Els tres estudis inclosos es van dissenyar per analitzar la utilitat i repercussió de diferents mesures dutes a terme a la pràctica clínica habitual per disminuir aquestes infeccions. D'una cohort de 200 trasplantaments hepàtics realitzats de 2010 a 2015 a l'Hospital Universitari Vall d'Hebron (Barcelona), es van dissenyar dos estudis retrospectius per analitzar la utilitat del cultiu de la bilis del donant i el cultiu de les puntes dels drenatges abdominals, com predictors d'infecció durant el primer mes post trasplantament. Tots dos cultius es portaven realitzant des de feia anys com a part de la pràctica clínica habitual. En el primer estudi, es va analitzar la transmissió de la infecció biliar donant receptor. Dels 200 pacients inclosos, es va realitzar el cultiu de la bilis del donant en 157. Només 8 cultius van resultar positius (5,1%). Es van registrar 131 episodis d'infecció en 81 receptors. Només un d'ells tenia un donant amb cultiu de bilis positiu, i cap de les infeccions que va presentar va ser deguda al microorganisme aïllat en aquest cultiu. Per tant, podem concloure que el cultiu de la bilis del donant no sembla ser d'utilitat com cribratge de la infecció transmesa pel donant. En el segon estudi es va analitzar la microbiologia del cultiu rutinari de la punta dels drenatges abdominals, i la seva relació amb el desenvolupament d'infeccions durant el post-trasplantament hepàtic immediat. Es van incloure 94 receptors sense evidència de complicació. El cultiu de la punta de drenatge va ser positiu en 78 pacients (83%). Es van registrar 35 infeccions en 26 pacients sense observar diferències entre els receptors amb cultiu de punta de drenatge positiu o negatiu (22, 8% vs. 25%; p>0,99). En dos casos, es va aïllar S. aureus tant en el cultiu de la punta de drenatge com en els cultius que van confirmar la infecció postoperatòria (una bacterièmia secundària a catèter i una peritonitis secundària al drenatge). En altres dos casos, el resultat positiu del cultiu va condicionar el maneig clínic del receptor. Per tant, podem concloure que el cultiu rutinari de la punta de catèter abdominal en receptors sense evidència de complicacions no és gaire útil com a predictor d'infeccions postoperatòries. Finalment es va realitzar un estudi prospectiu i observacional, als 'Hospitals Universitaris Vall d'Hebron i Bellvitge,en receptors de trasplantament hepàtic durant 2015 i 2016. Es va analitzar el paper del norfloxacino profilàctic pre trasplantament com a factor de risc per al desenvolupament d'infeccions per bacteris multiresistents (MDR) durant el postoperatori immediat. Es van incloure 157 receptors, dels quals 54 (34,6%) havien rebut norfloxacino profilàctic abans del trasplantament. Es van registrar 63 infeccions postoperatòries en 47 receptors, de les quals 16 (25,4%) van ser causades per bacteris MDR. En l'anàlisi univariant el norfloxacino profilàctic va ser més freqüent en els pacients que van desenvolupar infeccions per MDR (68,7% vs. 30,5%; p=0,002). També es van associar a infeccions per MDR, el tractament antibiòtic previ al trasplantament, una major puntuació de MELD i una major freqüència de complicacions de la cirrosi o necessitat de maneig intensiu previ al trasplantament. En l'anàlisi multivariant, el norfloxacino profilàctic (OR 3,25, IC 1,02-11,63; p=0,05) i el tractament antibiòtic previ (OR 5,54, IC 1,53 26,51; p=0,02) van resultar factors independents per al desenvolupament d'infeccions per MDR. Per tant, podem concloure, que el norfloxacino profilàctic és un factor de risc d'infecció per bacteris MDR durant el primer mes post-trasplantament hepàtic.

[en] The aim of this thesis is to study bacterial infections in liver recipients, specifically those that appear in the immediate post-operative period. The three studies included in this thesis were designed to analyze the usefulness and impact of different measures that have been implemented in routine clinical practice to reduce these infections. From a cohort of 200 liver transplants performed between 2010 and 2015 at the Hospital Universitari Vall d'Hebron (Barcelona), two retrospective studies were conducted analyzing the usefulness of donor bile culture and drain tip culture, as predictors of infection during the first month after transplant. Both cultures were carried out as part of standard clinical practice. In the first study, we analyzed the microbiology of donor's bile duct cultures and the incidence of donor-transmitted infection. Of the 200 patients included, donor's bile was cultured in 157. Only 8 cultures were positive (5.1%). During the first month after transplantation, 81 recipients developed 131 infections. Only one of these recipients had a donor with positive bile culture, and none of the infections were due to the microorganism isolated in donor's bile. Therefore, we concluded that donor bile culture did not appear to be useful as a screening of donor-transmitted infections. The main objective of the second study was to investigate the relationship between microorganisms isolated on routine culture of abdominal drain tips and the infections occurring during the first month after liver transplantation. Ninety four patients either asymptomatic or with no evidence of complication were included in the study. Drain tip culture was positive in 78 patients (83%). During the first month after transplantation, 26 patients developed 35 infections with no differences between recipients with and without positive drain tip culture (22.8% vs. 25%; p> 0.99). In two cases, S. aureus was isolated in drain tip culture and in cultures confirming the post-operative infection (a catheter-related bacteremia and a drain-related peritonitis). In two other recipients, the positive drain tip culture had an impact on clinical management. Therefore, we concluded that routine drain tip culture, in asymptomatic liver recipients or without evidence of complication, was slightly useful as a predictor of post operative infections. The third study was a prospective and observational study, conducted in Hospital Universitari Vall d'Hebron and Hospital Universitari Bellvitge, including adult liver recipients between 2015 and 2016. The aim was to analyze pre transplant norfloxacin prophylaxis as a risk factor for the development of multidrug-resistant (MDR) bacterial infections during the immediate postoperative period. We included 157 patients, of whom 54 (34.6%) received prophylactic norfloxacin before transplantation. There were 63 postoperative infections in 47 recipients, of which 16 were caused by MDR bacteria. In the univariate analysis, prophylactic norfloxacin was used significantly more often in patients who developed MDR infections (68.7% vs. 30.5%; p = 0.002). Antibiotic treatment within three months before transplant, higher MELD score, and a larger number of complications of cirrhosis or requirement of intensive care measures prior to transplant were also associated with MDR infections. On multivariate analysis, only prophylactic norfloxacin (OR 3.25, CI 1.02-11.63; p = 0.05) and antibiotic treatment within the previous three months (OR 5.54, CI 1.53 26.51; p = 0.02) were independent risk factors for MDR infections. Therefore, we concluded that prophylactic norfloxacin was a risk factor for MDR infection during the first month after liver transplant.