[ca] La leucèmia mieloide aguda (LMA) és una neoplàsia hematològica originada en la medul·la òssia amb un panorama genètic complex i un pronòstic altament variable entre pacients. En els últims anys, la combinació d'avanços en estudis moleculars i el desenvolupament de teràpies dirigides han revolucionat aquesta patologia. Tot i així, resten moltes incògnites por resoldre especialment en relació a l'impacte dels patrons de co-mutacions i l'evolució clonal, la seva integració en les escales pronòstiques i les seves variacions en resposta a l'ús de teràpia dirigida. El principal objectiu del present projecte d'investigació és identificar factors pronòstics que permetin predir acuradament l'evolució i el pronòstic dels pacients amb LMA, i a la vegada orientin al clínic en la presa de decisions terapèutiques. En concret, ens hem centrat en l'estudi de pacients amb LMA amb mutacions de NPM1 o FLT3, i en com la presència de mutacions en DNMT3A altera el seu pronòstic. Hem evidenciat que les mutacions de DNMT3A no modifiquen la resposta i supervivència de pacients amb mutació de NPM1 considerats com a favorables segons la classificació ELN-17. En aquests casos és recomanable realitzar un seguiment molt estret de la malaltia residual. A més, hem identificat com un grup de pronòstic especialment advers als pacients amb triple co-mutació de NPM1/DNMT3A i FLT3-ITD amb ràtio al·lèlica elevada. Per altre banda, hem analitzat com la incorporació dels inhibidors de FLT3 han modificat el pronòstic advers llargament establert dels pacients amb LMA i mutacions de FLT3. Per fer-ho, hem analitzat els resultats d'una cohort prospectiva tractada homogèniament abans i després de la incorporació de midostaurina, i hem validat que l'addició d'aquest agent ha millorat la supervivència i ha disminuït les recaigudes dels pacients amb NPM1mut/FLT3mut en tots els seus subgrups moleculars.

[es] La leucemia mieloide aguda (LMA) es una neoplasia hematológica originada en la médula ósea con un complejo panorama mutacional y un pronóstico altamente variable entre pacientes. En los últimos años, la combinación de avances en estudios moleculares y el desarrollo de terapias dirigidas han revolucionado esta patología. Sin embargo, quedan muchas incógnitas por resolver, especialmente en relación al impacto de patrones de co-mutación y evolución clonal, su integración en las escalas pronósticas y sus variaciones de respuesta al uso de terapia dirigida. El principal objetivo del presente proyecto de investigación es identificar factores pronósticos que permitan predecir de manera precisa la evolución y el pronóstico de los pacientes con LMA, y a su vez orienten al clínico en la toma de decisiones terapéuticas. En concreto, nos hemos centrado en el estudio de pacientes con LMA que presentan mutaciones de NPM1 o FLT3, y en como la presencia de mutaciones en DNMT3A altera su pronóstico. Hemos evidenciado que las mutaciones de DNMT3A no modifican la respuesta y supervivencia de pacientes con mutación de NPM1 catalogados como favorables según la clasificación ELN-17. En estos casos, sin embargo, es recomendable realizar un seguimiento muy estrecho de la enfermedad residual para poder detectar las recaídas moleculares y así iniciar tratamiento previo a la recaída morfológica. Además, hemos identificado como un grupo de pronóstico especialmente adverso a aquellos pacientes con triple co-mutación de NPM1/DNMT3A y FLT3-ITD con ratio alélica elevada. Por otro lado, hemos analizado cómo la incorporación de los inhibidores de FLT3 han modificado el pronóstico adverso largamente establecido de los pacientes con LMA y mutaciones de FLT3. Para ello, analizamos los resultados de una cohorte prospectiva tratada homogéneamente antes y después de la incorporación de midostaurina, y observamos que la adición de este agente ha mejorado la supervivencia y disminuido las recaídas de los pacientes con NPM1mut/FLT3mut en todos los subgrupos moleculares.