BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Les decisions socials sobre riscos tecnològics són un problema important per a l'ètica aplicada. Sven Ove Hansson planteja la dificultat de conciliar la teoria de la decisió estàndard, amb la seva regla de maximitzar la utilitat esperada, amb valoracions morals. Sabine Roeser sosté que les emocions morals sobre els riscos no són irracionals i que haurien de ser tingudes en compte al costat de les recomanacions dels experts. Tots dos enfocaments constitueixen una crítica al punt de vista tecnocràtic que pretén resoldre els conflictes en la gestió dels riscos a un càlcul cost-benefici estrictament tècnic i econòmic; i proposen una alternativa democràtica basada en la deliberació que incorpori explícitament la consideració de valors morals. Les dificultats d'aquesta proposta són, d'una banda, com mantenir la idea bàsica que decidir tenint en compte les probabilitats subjectives forma part de la racionalitat; i per un altre, com resoldre el possible conflicte entre emocions i raons.

[en] Social decisions about technological risks are an important problem for applied ethics. Sven Ove Hansson raises the difficulty of reconciling standard decision theory, with its rule of maximizing expected utility, with moral evaluations. Sabine Roeser argues that moral emotions about risks are not irrational and that they should be taken into account along with expert recommendations. Both approaches constitute a criticism of the technocratic point of view that seeks to resolve conflicts in risk management based on a strictly technical and economic cost-benefit calculation; and they propose a democratic alternative based on deliberation that explicitly incorporates the consideration of moral values. The difficulties of this proposal are, on the one hand, how to maintain the basic idea that deciding taking subjective probabilities into account is part of rationality; and on the other, how to resolve the possible conflict between emotions and reasons. &nbsp;
[ca] La manca de recomptes sobre la població de Catalunya al segle XVII l'ha convertit en un segle difícil d'estudiar. En aquest treball es proposa la utilització massiva de sèries parroquials per revisar l'evolució demogràfica d'aquest segle i intentar explicar-la. Aquesta evolució es caracteritza per un estancament provocat per una profunda crisi a mitjan segle i per una recuperació cap al final. L'explicació la trobarem en l'elevada mortalitat, especialment la catastròfica i una fecunditat moderada. S'aporten també dades sobre el creixement demogràfic del segle XVI.

[en] Evolution of the population of Catalonia in the 16th and 17th centuries. Stagnation, crisis and growth The lack of accounts of the population of Catalonia in the 17th century has made it a difficult century to study. This paper proposes the massive use of parish records to review the demographic evolution of this century and form an explanation of it. This evolution is characterized by a stagnation caused by a deep crisis in the middle of the century, followed by a recovery towards its end. We develop an explanation for the high mortality rate, and especially the catastrophic and moderate fertility. Data on 16th-century population growth are also provided.
[ca] Aquest article es proposa demostrar com el cooperativisme agrari d'esquerres, que aquí anomenarem rabassaire, es va difondre durant el primer terç del segle XX amb intensitat per bona part del territori. Les cooperatives havien estat la principal forma d'organització del moviment rabassaire abans que es creés la Unió de Rabassaires el 1922. La majoria es van consolidar pel seu caràcter multifuncional —cooperativa de consum i agrària, mutualitat, sociabilitat i reivindicació—, però també per una gestió econòmica que en garantia la continuïtat i que va ser truncada de soca-rel pel resultat de la Guerra Civil.

[en] This article aims to show how the Left Agrarian Cooperatives, which we will call "rabassaires" here, spread throughout the first third of the 20th century with intensity throughout the territory. Cooperatives would have been the main form of organization of the Rabassaire movement before the Union of Rabassaires was created in 1922. Most of these were consolidated due to their multifunctional nature - cooperative consumer and agrarian, mutual society, sociability and unionism- but also for economic management that guaranteed the continuity, whose trajectory was truncated of relay by the result of the Civil War.
[ca] L'estudi històric de les primeres bullangues de Barcelona (1835-1837), peça clau en l'esdevenir de la inestable i turbulenta llarga dècada de 1830-1843, està sent hoste, a raó de la transformació en sentit social i cultural de la història política, d'una notable renovació historiogràfica. La convergència entre les aportacions de la historiografia socioeconòmica d'inicis de la segona meitat del segle XX, i la història política assentada durant les darreres dècades del mateix segle, ha facilitat la creació d'estudis holístics respecte del fenomen en qüestió. L'article que segueix elabora un estat de la qüestió en el qual es ressalta tal procés d'hibridació historiogràfica i, paral·lelament, es presenten els debats restants i els consensos assolits per la renovada història política de les bullangues de Barcelona. Paraules clau: classes populars, burgesia, revolució liberal, bullangues, historiografia.

[en] The historical research on the topic of Barcelona's first "bullangues", a key process to understand the unstable and turbulent long decade of 1830-1843, has been subject to a profound historiographical renovation caused by the adoption of a social and cultural perspective by political historians. The concurrence between the nineteenth-fifties to nineteen-seventies socioeconomic historiography and late-twentieth-century political historians, has enabled the creation of a new and holistic perspective of the phenomenon in question. The article that follows elaborates a historiographical review focusing on the aforementioned hybridization while, on the other hand, presents the debates and consensus that the new political history has constructed around Barcelona's first "bullangues". Keywords: working class, bourgeoise, liberal revolution, bullangues, historiography.
[ca] Luis G. Berlanga (1921-2010) és reconegut, avui dia, com el cineasta espanyol més rellevant de la dictadura franquista, encara que, per contra, l'aparició de la seva obra al NO-DO va ser minoritària. Durant gairebé quatre dècades, el cèlebre noticiari va condicionar la història cultural d'Espanya projectant una informació basada en l'ideal de la censura, i que en el camp de la cinematografia va resultar especialment incisiu en els casos d'emblemàtics directors com ara Berlanga, Bardem o Saura. L'article planteja un recorregut pel cinema de Berlanga segons l'esbiaixada visió del NO-DO, comparant-ho amb les anàlisis ofertes per una sèrie de revistes especialitzades (Primer plano, Otro cine, Film ideal, Dirigido por…, etc.), que entre els anys 1950 i 1980 van cobrir el dèficit impulsat des de les institucions franquistes.

[en] Luis G. Berlanga (1921-2010) is renowned as the most significant Spanish filmmaker of the Franco's dictatorship. However, his work had limited exposure in the NO-DO. For four decades, the Spanish newsreel wielded a substantial influence on Spain's cultural history, projecting information through the lens of censorship. This influence significantly affected the realm of cinema, affecting iconic directors like Berlanga, Bardem or Saura. This article delves into Berlanga's cinematic contributions within the constrained framework of the NO-DO, comparing them with content offered by specialized journals (Primer plano, Otro cine, Film ideal, Dirigido por…, etc.), that covered the period between 1950 and 1980, an era marked by the pervasive influence of Francoist institutions.
[ca] Aquest treball estudia la llengua catalana com a llengua pluricèntrica. Després d'una aproximació al concepte de pluricentrisme, s'analitza el procés històric que ha desembocat en l'aparició de més d'una varietat estàndard en català. L'estudi se centra en el cas del País València, on l'adaptació de la normativa fabriana ha fet possible la consolidació d'una varietat estàndard valenciana en connivència amb l'Institut d'Estudis Catalans. Ara bé, les circumstàncies sociopolítiques valencianes han portat a la creació d'un centre codificador propi, l'Acadèmia Valenciana de la Llengua. L'estudi compara els aspectes ortogràfics, gramaticals i lèxics dels diferents models de llengua associats als diversos centres emissors i posa de manifest el simbolisme que adquireixen determinats trets lingüístics com a referents identitaris.

[en] This paper studies the Catalan language as a pluricentric language. We approach the concept of pluricentricity and we deal with the historical process which results in more than one standard variety in Catalan. This research focuses on the area of the Valencian Community where an adaptation of Fabra's linguistic codification was devised and, subsequently, validated by the Institut d'Estudis Catalans. However, the Valencian socio-political environment caused a new linguistic norm-centre to be born, the Acadèmia Valenciana de la Llengua. We compare the consequences of this pluricentricity, analysing differences in orthography and grammatical and lexical features between the standard variety of Catalonia and that of the Valencian Community. In addition, we address the coexistence of two standard varieties in the Valencian area, where some features are viewed as symbols of identity.
[ca] INTRODUCCIÓ. En l'actualitat, la competència entre les universitats ha augmentat de forma important i els alumnes poden triar entre moltes opcions. En aquest context, les universitats necessiten el màrqueting per destacar i per ser les escollides. En l'era d'Internet i el web 2.0 part de la comunicació universitària s'ha traslladat a les xarxes socials, i aquestes són una de les millors maneres d'arribar als estudiants. Aquest treball investiga les xarxes socials de les universitats de Catalunya. MÈTODE. S'han estudiat els seguidors, les publicacions i la interacció que aconsegueixen a Facebook, Instagram, Twitter i YouTube les dotze universitats catalanes. Es van recopilar les dades en dos moments: entre el 15 i el 21 de febrer de 2018 (seguidors) i entre el 20 i el 26 de juny de 2018 (totes les variables). RESULTATS. S'aprecia un ús molt desigual de les xarxes entre les diferents universitats i també en una mateixa universitat. Es detecten diferències importants entre els resultats en valors absoluts i relatius, així com entre les universitats públiques i privades. DISCUSSIÓ. S'observa una manca de planificació i estratègia a les xarxes socials per part de les universitats, accentuada a les universitats públiques en contrast amb les privades.

[en] INTRODUCTION. Competition between universities has increased significantly in recent times and students can now choose from many options. In this new context, universities need to use marketing in order to stand out from their competitors. In the age of Internet and Web 2.0, universities have transferred part of their communication to the social networks, an environment that is an ideal vehicle for reaching students. The present study investigates Catalan universities social networks. METHOD. The study focused on 12 Catalan universities and their followers, publications and interactions on Facebook, Instagram, Twitter and YouTube. Data were collected at two time points; between 15 and 21 February 2018 (followers) and between 20 and 26 June 2018 (all variables). RESULTS. The use of social networks varied widely both between different universities and inside the same university. Significant differences were detected between the results in both absolute and relative values, and also between public and private universities. DISCUSSION. A lack of planning and strategy regarding social networks was observed among the universities. This lack of planning was more notable among the publicly funded universities than in the private ones.
[ca] Des de l'aparició de la noció de gen com a unitat de transmissió d'informació genètica, la consideració del codi genètic com a llenguatge ha estat una idea desafiant, però poc estudiada. Aquest article vol ser una petita contribució en aquest camp, incidint en algunes característiques lingüístiques de l'ADN. En primer lloc, es fa un petit repàs històric de l'intercanvi metodològic entre la biologia molecular i la lingüística. Després, s'estudien els isomorfismes estructurals entre el codi genètic i el llenguatge verbal, i es fa un especial èmfasi en les distintes unitats, la seva definició i configuració: nucleòtid, codó, gen, operó i reguló. Es proposen paral·lelismes sintàctics i es presenten breument alguns problemes semàntics de l'ADN. Finalment, es suggereixen algunes línies de recerca conjuntes dins un marc d'interacció comú sota el paraigua del sistemes adaptatius complexos.

[en] Since the emergence of the concept of gene as the unit of transmission of genetic information, the idea of considering the genetic code as a language has presented new challenges, but has been poorly studied. This article aims to make a small contribution to this field, focusing on several linguistic features of DNA. First, a brief historical review of the methodological exchange between molecular biology and linguistics is provided.Afterwards, we study the structural isomorphism between the genetic code and verbal language, with special emphasis on the various units, their definition and configuration: nucleotide, codon, gene, operon and regulon. Some syntactic parallelisms and semantic problems are presented. Finally, we suggest several joint research lines within an interactive framework under the umbrella of complex adaptive systems.
[ca] En aquest treball es presenten els resultats d'un projecte de gamificació realitzat en l'àmbit del Màster Oficial en Direcció d'Empreses (MBA, Universitat Politècnica de València, Campus d'Alcoi). En l'experiència es pretenen identificar els punts forts i dèbils d'una empresa real. Per això s'utilitza com a eina de joc Lego Serious Play (LSP). Els subjectes de la gamificació són els alumnes del MBA i els treballadors de l'empresa analitzada, treballant barrejats en equips diversos. Els resultats van ser molt positius tant pel que fa als objectius aconseguits com a la col·laboració entre alumnes i treballadors de l'empresa.

[en] This work presents the results of a gamification project developed in the scope of the Business Administration Master (BAM, Universitat Politècnica de València, Campus d'Alcoi). The main goal of the project was to identify a set of strengths and weaknesses in a real company. The tool used for the game was Lego Serious Play (LSP). The people involved in the project were the BAM students mixed together with the company workers. The results were positive in both levels, the achieved goals and the students/workers cooperation.
[ca] D'entre les 366 composicions que conformen el Cançoner de Fran-cesco Petrarca, la sextina que ocupa el lloc 239 reuneix una sèrie de característiques que suposen un veritable repte per al traductor poètic. En primer lloc, la sextina com a forma mètrica es caracteritza per uns esquemes totalment rígids basats, de vegades, en la poli-sèmia de les sis paraules en rima a la llengua origen. Al costat d'aquest factor, comú per a totes les composicions que empren aquesta estrofa, a la Rvf 239, el sintagma "l'aura", que amaga el senyal petrarquesc del nom de l'estimada, apareix en posició de rima. Tenint en compte els procediments de què Petrarca es va servir per construir aquest senyal, és a dir, de la formació d'un sintagma que combina l'article determinat singular "l'" amb el subs-tantiu "aura", s'estudiaran les quatre traduccions canòniques del Cançoner petrarquista al castellà (Jacobo Cortines), català (Miquel Desclot), gallec (Xohán Cabana) i portuguès (Vasco Graça Moura). A través de la comparació entre aquestes quatre versions de la sextina Rvf 239 s'analitzarà com cada traductor ha manipulat tant el component retòric que suposa el senhal com les múltiples dificultats mètriques que implica l'ús de la sextina com a estrofa.

[en] Of the 366 compositions that constitute Petrarch's Canzoniere, the sestina which occupies number 239 has a series of characteristics that pose a real challenge for the poetic translator. Firstly, the sestina itself as a metrical form is characterised by totally rigid schemes based, sometimes, on the polysemy of the six rhyming words in the source language. In addition to this fact, which is common to all the compositions that use this stanza, in Rvf 239, the syntagma "l'aura", which hides the Petrarchan senhal of the belove's name, appears in rhyming position. Taking into account the procedures that Petrarch used to construct this senhal, i.e. the formation of a structure combining the singular definite article "l'" with the noun "aura", I aim to study the four canonical translations of the Petrarchan Canzionere into Spanish (Jacobo Cortines), Catalan (Miquel Desclot), Galician (Xohán Cabana) and Portuguese (Vasco Graça Moura). By comparing these four versions of the sestina Rvf 239, I will analyse how each translator has manipulated both the rhetorical component of the senhal and the multiple metrical difficulties involved in the use of the sestina as a stanza.
[ca] Ens proposem abordar la construcció discursiva, reflectida per la premsa regional, vinculada a l'associació entre la idea de nació i l'apropiació del territori que es constituirà entre 1944 i 1955 a Governació Militar de Comodoro Rivadavia. Busquem analitzar de quina manera els grups econòmics representats en les opinions abocades a la revista Argentina Austral i al diari El Chubut, reflecteixen una sèrie d'interessos associats a la defensa del territori en termes nacionalistes i la necessitat d'explotació econòmica que demandava la inserció de les terres patagòniques al context nacional i internacional. La connotació militar que tindran aquests reclams va conduir a atorgar legitimitat a la militarització del territori sota l'òrbita de la governació militar. En aquest sentit, la premsa ocuparà un lloc transcendental pel seu contingut, el qual serà analitzat en aquest article. En particular ens aboquem a l'anàlisi del debat al voltant del "repartiment de les terres públiques", que ocupava gran part de les notes de premsa de les fonts assenyalades.

[en] This article addresses the discursive construction reflected in regional press regarding the association of the idea of "nation" with the appropriation of territory, within the scope of the 1944-1955 military government in Comodoro Rivadavia. It aims to show how the economic groups represented through opinions expressed in Revista Argentina Austral magazine and daily newspaper El Chubut reflect a range of interests associated with territorial defense in nationalist terms and the economic need for exploitation which demanded the inclusion of Patagonian lands in the national and international context. The military connotation of these reclamations led to the granting of legitimacy to the militarization of the territory, under the umbrella of the military government. In this sense, the press played a significant role corresponding to its content, which will be discussed in this article. In particular, the analysis focusses on the debate surrounding the "distribution of public lands" which was the subject of many of the press releases from the sources indicated.
[ca] L'experimentació genètica amb cèl·lules animals i d'éssers humans ha estat objecte d'estudi i d'experimentació científica durant dècades, la qual cosa ha donat lloc a la creació de les anomenades quimeres o animals quimèrics en etapes primerenques de gestació embrionària. Tanmateix, en els darrers anys, s' ha avançat progressivament en aquests experiments, despertant preocupació a nivell científic, acadèmic i periodístic davant els desafiaments ètics i legals que representa la creació i investigació de quimeres. És per això que, el present treball pretén contribuir en la discussió i reflexió d' aquests desafiaments, aportant amb l' exposició de les diferents perspectives amb les quals es pot analitzar aquesta problemàtica des del pla de la bioètica i el dret, a fi de sostenir que aquest tipus d' experiments científics han de ser desenvolupats amb prudència i sentit de la responsabilitat científica, per així tractar de trobar les respostes adequades a aquesta problemàtica amb vista al futur, ja que si bé l' experimentació ha estat incipient, probablement s' arribarà al punt de comptar amb la tecnologia per ser capaços de crear quimeres humà-animals, la qual cosa podria trobar-se al límit del que la dignitat humana i els valors ètics autoritzarien.

[en] Genetic experimentation with animal and human cells has given rise to the creation of so-called chimeras or chimeric animals in early stages of embryonic gestation, generating ethical and legal challenges. From the ethical perspective, the anthropocentric vision is confronted with the biocentric one, while in the legal field there is insufficient regulation that allows or tolerates these practices. In view of this, this work contributes to the discussion of these challenges and argues that research should be developed with caution and scientific responsibility, respecting the limits of human and animal dignity. Although the creation of human-animal chimeras is at an early stage, technological progress places these experiments at a critical point that limits the boundaries of what is ethically acceptable, demanding a deep reflection on the implications of these practices in the protection of the dignity of all species involved.
[ca] El Camp de Tarragona, al llarg de l'edat moderna, va estar amenaçat pels perills del mar, un dels quals van ser les epidèmies. Fins al segle XVIII, la pesta va generar inquietuds; des del segle xix, la febre groga, el còlera i altres malaltiesm van ocupar el seu lloc. Aquest estudi analitza les mesures preventives que, per evitar la difusió del contagi, van ser activades per les autoritats sanitàries tarragonines entre 1720 i 1819. Els avisos de l'existència d'epidèmies procedents dels ports del Mediterrani eren el senyal d'alarma que accionava el protocol sanitari. Tot això dins el marc del context polític, econòmic i social. Al llarg dels dos moments de major activitat legislativa, a l'àrea estudiada, no es va produir cap contagi. En altres moments, malgrat les alarmes enviades a les localitats, sí que va haver-hi contagi. Tot i el temps que va passar entre una data i l'altra, les prevencions no van canviar gaire, afirmació que podem estendre a èpoques anteriors i posteriors.

[en] During the Modern Age, the Camp de Tarragona region was susceptible to the perils of the sea, one of which were epidemics. Until the eighteenth century, the plague spread fear; in the nineteenth century, yellow fever, cholera and other diseases took its place. In this study, we analyse the preventive measures taken by the health authorities of Tarragona between 1720 and 1819 to avoid the spread of disease. News of the existence of epidemics coming from Mediterranean ports were the warning alarm that activated health protocols. All occurring within the political, economic and social context. In the two periods in which more legislation was issued, in the area of this study, no contagion was reported. At other times, although the villages were alert, there were infections. Despite the time elapsed between the two dates, preventative measures remained more or less the same. This statement can also be applied to previous and later stages.