[ca] L'ús de l'aigua residual com a recurs és una tecnologia molt prometedora ja que conté components que s'han d'eliminar per poder tornar-la a utilitzar, aquests nutrients poden ser font d'aliment per a algues, que, en augmentar la seva biomassa, es poden utilitzar com a font de bioenergia o per a la generació de bioplàstics. Aquest Treball Final de Grau forma part de l'inici d'un projecte que consisteix en la posada en marxa d'una planta pilot amb un sistema de fotobiorreactors per al tractament de l'aigua residual i l'avaluació d'aquest sistema per a la producció de cianobacteris per a la posterior producció de biogàs i bioplàstics. Es vol determinar el grau de tractament de l'aigua residual, fer un seguiment sobre el creixement de microalgues i el grau de selecció de cianobacteris. La planta pilot consta d'un tanc d'entrada que alimenta paral·lelament 3 fotobiorreactors de manera semi contínua, controlat amb el temps de retenció hidràulic. L'efluent dels fotobiorreactors passa a un tanc de recepció i d'aquí a un decantador lamel·lar que separa la biomassa. L'aigua residual a tractar és una mescla d'aigua residual domèstica i aigua residual agrícola. El fotobiorreactor està format per dos tancs de recepció oberts units amb tubs translúcids, es tracta d'un sistema obert-tancat de baix cost. S'analitzen els paràmetres bàsics per a la caracterització de l'aigua residual; terbolesa, pH, conductivitat elèctrica (CE), sòlids en suspensió totals i volàtils (SST/SSV), amoni, demanda química d'oxigen (DQO), anions i clorofil·la. També es mira la mostra al microscopi per identificar la població de microalgues. Com a resultats s'observa que no hi ha hagut eliminació de matèria orgànica però l'eliminació de nutrients ha estat satisfactòria. Pel que fa a l'amoni s'han assolit alts nivells d'eliminació, amb valors que van de 88,03 a 93,11%. També s'observa eliminació de nitrits, nitrats i fosfats, encara que és més difícil d'avaluar ja que els continguts inicials son molt baixos. S'ha aconseguit un augment de la biomassa fotosintètica en els reactors en el transcurs de l'experiència, sobretot en el fotobiorreactor 3. Hi ha hagut problemes tècnics en els fotobiorreactors 1 i 2 que s'han pogut solucionar, i només al fotobiorreactor 3 s'ha aconseguit una població majoritària de cianobacteris els últims dies de funcionament de la planta pilot. Aquesta dominància pot ser deguda als valors alts de pH i a la baixa concentració de fòsfor de l'aigua en els fotobiorreactors. Així dons, s'ha aconseguit construir la planta pilot i que funcioni correctament i es conclou que els fotobiorreactors poden assolir els objectius de reducció de nutrients de l'aigua residual i seleccionar cianobacteris, necessaris per a les fases posteriors del projecte.

[es] El uso de agua residual como recurso es una tecnología muy prometedora ya que contiene componentes que se tienen que eliminar para volver a usar esa agua, esos nutrientes pueden ser una fuente de alimento para las algas, que, al aumentar su biomasa, se pueden utilizar para obtener bioenergía o para generar bioplásticos. Este Trabajo Final de Grado forma parte del inicio de un proyecto que consiste en la puesta en marcha de una planta piloto de un sistema de fotobioreactores para el tratamiento del agua residual y evaluación de dicho sistema para la producción de cianobacterias, para la posterior producción de biogás y bioplásticos. Se quiere determinar el grado de tratamiento del agua residual, hacer un seguimiento del crecimiento de las microalgas y el grado de selección de las cianobacterias. La planta piloto está formada por un tanque de entrada que alimenta paralelamente 3 fotobiorractores de forma semi continua, controlado por el tiempo de retención hidráulica. El afluente de los fotobiorreactores pasa a un tanque de recepción y de aquí a un decantador lamelar que separa la biomasa. El agua residual a tratar es una mezcla de agua residual doméstica y agua residual agrícola. El fotobiorreactor está formado por dos tanques de recepción unidos con tuberías translucidas, se trata de un sistema abierto-cerrado de bajo coste. Se analizan los parámetros básicos para la caracterización del agua residual; turbidez, pH, conductividad eléctrica (CE), aniones y clorofila. También se mira la muestra en el microscopio con el fin de identificar la población de microalgas. Como resultados, se observa que no ha habido eliminación de materia orgánica pero la eliminación de nutrientes ha estado satisfactoria. El amonio ha conseguido altos niveles de eliminación, con valores que van del 88,03 a 93,11%. También se observa eliminación de nitrito, nitratos y fosforo, aunque es más difícil de avaluar ya que la concentración inicial es muy baja. Se ha conseguido un aumento de la biomasa fotosintética en los reactores durante la experiencia, sobretodo en el fotobiorreactor 3. Ha habido algunos problemas técnicos en los fotobiorreactores 1 y 2 que se han podido solucionar, solamente en el fotobiorreactor 3 se ha conseguido una población mayoritaria de cianobacterias los últimos días de funcionamiento de la planta piloto. Esta dominancia puede ser debida a los valores altos de pH i a la baja concentración de fosforo en el agua de los fotobiorreactores. Así, se consigue la construcción de la planta piloto y su correcto funcionamiento y se concluye que los fotobiorreactores pueden alcanzar los objetivos de reducción de nutrientes del agua residual y seleccionar cianobacterias, necesarias para las posteriores fases del proyecto.