[ca] Aquesta tesi té com objectiu estudiar la arquitectura romana, tant la gran arquitectura pública com la privada, des del punt de vista de la construcció de la seva imatge visual. Això suposa aproximar-nos als processos de disseny arquitectònic dels espais interiors. Estudiar la dimensió espacial fa necessària una representació més pròxima a l'experiència personal; els instruments de representació virtual són una plataforma amb molt potencial però és important no perdre la visió analítica i conceptual en la seva aplicació. En aquest sentit, la tradició dels estudis de l'arqueologia de l'arquitectura, que com veurem es remunta al segle XVIII, pot ser un bon referent. La interpretació i reconstrucció de la imatge de diferents edificis romans ens permetrà aproximar-nos a l'experiència personal d'aquests espais, a la percepció de l'escenografia i representativitat. Amb això ens introduïm en l'estudi del valor semàntic de l'arquitectura romana: la decoració, les formes del llenguatge clàssic, la composició, la concepció espacial i jerarquització d'espais. Es tracta d'entendre la imatge visual de l'edifici des del punt de vista de l'espectador, el ciutadà romà que transitava per aquests edificis. L'arquitectura, com tot objecte cultural, reflexa la societat que la va construir. En l'època republicana, l'arquitectura pública i privada romana eren compartiments estancs. L'aspiració del poder va portar a les grans famílies aristocràtiques a incorporar a les seves residències elements que reflectien la imatge de l'arquitectura pública, tot aspirant a instituir-se del seu prestigi i solemnitat. Aquest procés va culminar en la Casa d'August, la residencia privada del jove Octavià i que es va convertir en la seu del poder de Roma.

[en] This thesis aims to study the Roman architecture, both large public and private architecture, from the point of view of building its visual image. This approach involves the processes of architectural design of the interior spaces. Study the spatial dimension calls for a closer representation to personal experience; virtual representation instruments are a platform with great potential but we must not lose the analytical and conceptual vision in his application. In this sense, the tradition of studies of the archaeology of the architecture, as we will be back to the eighteenth century, can be a good reference. Interpretation and image reconstruction of various Roman buildings allow us to approach the personal experience of these spaces, the perception of the scenery and representativeness. Thus we get into the study of the semantic value of Roman architecture: the decor, the forms of classical language, composition, spatial design and hierarchy of spaces. It is about understanding the visual image of the building from the point of view of the viewer, the Roman citizen who was passing through these buildings. Architecture, like any cultural object, reflects the society that built it. In republican era, the Roman public and private architecture were closed compartments. Aspiration of power led to the great aristocratic families to incorporate elements in their homes that reflect the image of public architecture, aspiring to be instituted of its prestige and solemnity. This process culminated in the House of Augustus, the private residence of the young Octavian and became the seat of power of Rome.