[ca] La introducció de la tecnologia moderna del reg en els agroecosistemes sovint condueix a una intensificació de les pràctiques de gestió del sòl. La irrigació moderna està destinada a augmentar la productivitat, però al mateix temps també pot tenir impactes ambientals negatius, com ara les emissions de gasos d'efecte hivernacle, la contaminació de l'aigua, i/o impactes socials, com per exemple, l'accés desigual als recursos naturals. Itoiz-Canal de Navarra és un projecte de regadiu modern que s'està adoptant en una zona de navarresa, al nord d'Espanya. Aquesta regió està experimentant una transformació rural significativa mitjançant la intensificació de la gestió de la terra, associada al reg modern, que alhora afavoreix l'ús de maquinària pesada, i majors aplicacions de fertilitzants i pesticides. Aquesta tesi inclou vuit capítols, entre ells un capítol conceptual, un altre metodològic, i quatre capítols empírics. En el primer capítol empíric, adopto l'enfocament dels mitjans de vida rurals per descobrir els diversos mitjans de vida rurals existents en la dita regió en transformació. He trobat quatre tipologies principals de mitjans de vida rurals: agricultors de petita escala diversificats, agricultors orgànics de mitjana escala, i dos graus diferenciats de mitjans de vida intensius. Aquesta classificació té en compte la combinació d'actius de capital associats a determinades intensitats de gestió de la terra. El regadiu modern s'ha adoptat principalment pels agricultors intensius amb una clara agricultura orientada al mercat. Per contra, els agricultors diversificats a petita escala no adopten la irrigació moderna i conseqüentment són desplaçats del paisatge agrari, ja que alguns decideixen vendre les seves terres. En el segon capítol empíric mostro com les perspectives dels agricultors i els seus valors respecte als serveis dels ecosistemes agraris es veuen afectats per les seves pràctiques de gestió de la terra. Utilitzo l'enfocament de valoració socio-cultural i trobo que els agricultors intensius valoren altament la capacitat de la terra agrària per absorbir contaminants, mentre que no tenen en compte altres serveis culturals com els coneixements tradicionals. Per contra, els agricultors diversificats a petita escala aprecien els serveis culturals en major mesura que altres tipologies d'agricultors, essent el grup més conscient dels efectes que les seves pràctiques agrícoles tenen en la qualitat dels aliments. En el tercer capítol empíric, destaco que en el cas d'estudi de Itoiz-Canal de Navarra, els mitjans de vida dels agricultors estan exposats a factors d'estrès com les pertorbacions climàtiques i les transformacions econòmiques estructurals que fan que els preus dels cultius fluctuïn, augmentant d'aquesta manera la potencial vulnerabilitat dels agricultors. Utilitzo aquí el marc de la doble vulnerabilitat i el combino amb l'ecologia política per a respondre a la pregunta de si l'adopció de la tecnologia moderna de reg fa que els agricultors siguin més capaços d'adaptar-se o, pel contrari, augmenten la seva vulnerabilitat. Trobo que el nou regadiu fa més robustos als agricultors davant dels factors d'estrès mencionats, però al mateix temps també trobo que els agricultors més intensius són més sensibles quan han adoptat la irrigació moderna degut a la seva dedicació a temps complet a l'agricultura i la seva especialització en cultius comercials amb alta demanda d'aigua, entre altres factors. En el quart i últim capítol empíric avaluo el paper que desenvolupen les institucions (formals i informals) relacionades amb el regadiu modern per influir en la gestió de la terra i l'accés als recursos de propietat comuna. Trobo que el nou regadiu és més sòlid respecte a la gestió dels recursos hídrics i de la terra ja que sembla augmentar el control sobre el consum d'aigua. Tot i així, té un impacte negatiu sobre el reconeixement del dret dels agricultors a organitzar-se. Això fa que els agricultors siguin més dependents de les empreses que controlen l'aigua de reg, alhora, fent-los més dependents de l'ajuda externa en cas de necessitat. A més, l'aproximació analítica des de la legitimitat i l'equitat mostra que aquells agricultors doblement vulnerables - els agricultors diversificats a petita escala - no estan reconeguts en les normes que legitimen la introducció del reg modern i la seva participació en la presa de decisions és menor en comparació amb els agricultors més intensius. Aquesta tesi retrata les diferències sobre visions referents al valor dels serveis dels ecosistemes, el desenvolupament rural i els efectes de la modernització i la vulnerabilitat dels agricultors integrats en el més ampli nexe entre medi ambient i desenvolupament. Aquesta investigació s'espera que sigui d'interès per les comunitats interessades en debats sobre els serveis dels ecosistemes i els mitjans de vida rurals dels sistemes socio-ecològics agraris influïts pel procés de canvi global.

[es] La introducción de la tecnología moderna de riego en los agro-ecosistemas a menudo conduce a una intensificación de las prácticas de manejo del suelo. La irrigación moderna está destinada a aumentar la productividad, pero al mismo tiempo también puede tener impactos ambientales negativos, tales como las emisiones de gases de efecto invernadero, la contaminación del agua, y / o impactos sociales, como por ejemplo, el acceso desigual a los recursos naturales. Itoiz-Canal de Navarra, una región del norte de España, está experimentando una transformación rural significativa mediante la intensificación del manejo de la tierra cuya transformación está asociada al riego moderno, que a su vez favorece el uso de maquinaria pesada, y mayores aplicaciones de fertilizantes y pesticidas. Esta tesis incluye ocho capítulos, entre ellos un capítulo conceptual, otro metodológico, y cuatro capítulos empíricos. En el primer capítulo empírico, adopto el enfoque de medios de vida rurales para descubrir los diversos medios de vida rurales existentes en dicha región en transformación. He encontrado cuatro tipos principales de medios de vida rurales: agricultores de pequeña escala diversificados, agricultores orgánicos de mediana escala y dos grados diferenciados de los medios de vida intensivos. Esta clasificación atiende a la combinación de activos de capital asociados a determinadas intensidades de manejo de la tierra. El regadío moderno ha sido adoptado principalmente por los agricultores intensivos con una clara agricultura orientada al mercado. Por el contrario, los agricultores diversificados a pequeña escala no adoptan la irrigación moderna y consecuentemente son desplazados del paisaje agrario dado que algunos deciden vender sus tierras. En el segundo capítulo empírico muestro cómo las perspectivas de los agricultores y sus valores con respecto a los servicios de los ecosistemas agrarios se ven afectados por sus prácticas de manejo de la tierra. Utilizo un enfoque de valoración socio-cultural y encuentro que los agricultores intensivos valoran altamente la capacidad de la tierra agraria para absorber contaminantes, mientras que no tienen en cuenta otros servicios culturales como el conocimiento tradicional. Por el contrario, los agricultores diversificados a pequeña escala aprecian los servicios culturales en mayor medida que otros tipos de agricultores, siendo este grupo además más consciente de los efectos que sus prácticas agrícolas tienen en la calidad de los alimentos. En el tercer capítulo empírico, destaco que en el caso de estudio de Itoiz-Canal de Navarra, los medios de vida de los agricultores están expuestos a factores de estrés como las perturbaciones climáticas, y las transformaciones económicas estructurales que hacen que los precios de los cultivos fluctúen, aumentando de esta manera la potencial vulnerabilidad de los agricultores. Empleo el marco de doble vulnerabilidad y lo combino con la ecología política para responder a la pregunta de si la adopción de la tecnología moderna de riego hace que los agricultores sean más capaces de adaptarse o, por el contrario, aumentan su vulnerabilidad. Encuentro que el nuevo regadío hace más robustos a los agricultores frente a los factores de estrés mencionados pero también encuentro que al mismo tiempo los agricultores más intensivos son más sensibles al adoptar la irrigación moderna debido a su dedicación a tiempo completo a la agricultura y su especialización en cultivos comerciales con alta demanda de agua, entre otros factores. En el cuarto y último capítulo empírico evalúo el papel que desempeñan las instituciones (formales e informales) relacionadas con el regadío moderno para influir en la gestión de la tierra y el acceso a los recursos de propiedad común. Encuentro que el nuevo regadío es más sólido respecto a la gestión de los recursos hídricos y de la tierra debido a que parece aumentar el control sobre el consumo de agua. Sin embargo, tiene un impacto negativo sobre el reconocimiento del derecho de los agricultores a organizarse. Esto hace que los agricultores sean más dependientes de las empresas anidadas que controlan el agua de riego, a su vez, haciéndolos más dependientes de la ayuda externa en caso de necesidad. Además, la aproximación de análisis desde la legitimidad y la equidad, muestra que aquellos agricultores doblemente vulnerables - los agricultores diversificados a pequeña escala - no están reconocidos en las normas que legitiman la introducción del riego moderno y su participación en la toma de decisiones es menor en comparación con los agricultores más intensivos. Esta tesis retrata diferentes visiones acerca del valor de los servicios de los ecosistemas, el desarrollo rural y los efectos de la modernización y la vulnerabilidad de los agricultores integrados en el más amplio nexo entre medio ambiente y desarrollo. Esta investigación se espera que sea de interés para comunidades interesadas en debates sobre los servicios de los ecosistemas y los medios de vida rurales de los sistemas socio-ecológicos agrarios influidos por el proceso de cambio global.