[ca] Drosophila suzukii es una plaga invasora que ataca a fruits vermells, maduixes i cireres ja que les larves se'n alimenten abans de la maduració del fruit. En aquesta tesis s'avalua la potencialitat dels nematodes entomopatògens com agents de control biològic per controlar D. suzukii, al mateix temps que es determina el paper del sistema immunològic de l'insecte en front la infecció. En els dos primers capítols, s'analitza la susceptibilitat de les diferents etapes de desenvolupament de la mosca enfront dels nematodes Steinernema feltiae, Steinernema carpocapsae i Heterorhabditis bacteriophora en condicions de laboratori. Les larves són altament susceptibles a totes les espècies de nematodes emprades, en canvi no es va registrar cap infecció durant l'etapa de pupa. En la fase adulta només S. carpocapsae va ser capaç d'infectar aconseguint un percentatge d'infecció molt elevada en adults que acabaven d'emergir en comparació als adults madurs. A més també s'han dut a terme dues proves preliminars d'aplicació de nematodes sobre fruit i a terra en condicions de laboratori. Per tal de combinar l'aplicació de nematodes amb altres agents de control biològic com són insectes depredadors o parasitoids, en el tercer capítol s'han realitzat assajos de compatibilitat en placa de Petri i en planta. Aquests experiments han demostrat que els nematodes no han infectat els insectes beneficiosos en condicions de planta i podrien ser utilitzats conjuntament. El desenvolupament de la resposta immune en el procés infectiu de S. carpocapsae i el bacteri simbiont X. nematophila és desconegut en D. suzukii i per tant s'han enfocat dos capítols per l'estudi a nivell efectiu i regulador. Mitjançant assajos fisiològics i d'expressió gènica s'han avaluat 6 vies immunològiques incloent processos humorals, cel·lulars i d'activació global. Pel que fa la resposta humoral, no s'ha detectat una activació en presència del nematode i només s'han activat els gens de Toll i Imd quan s'ha alliberat el bacteri. A nivell efector va significar un augment de pèptids antimicrobians en l'hemolimfa, tot i que la seva activitat va ser bloquejada per l'acció del bacteri. A nivell cel·lular, el nematode tampoc va ser reconegut pels receptors corresponents i no es van activar ni la via Jak/STAT ni proPO. Per tant els hemòcits no es van activar i no es va detectar ni encapsulació del nematode ni fagocitosi del bacteri. A més sense l'activació de les cèl·lules cristal·lines tampoc s'allibera l'enzim fenol-oxidasa i no es pot desenvolupar la resposta de melanització. Igualment s'ha descrit com en presència de X. nematophila, l'enzim presenta una baixada d'activitat en l'hemolimfa. Finalment, JNK i TGF-β són vies relacionades amb l'activació global en condicions d'estrès que no s'han vist alterades per la infecció nematode-bacteriana. Aquests resultats mostren els mecanismes emprats pel complex S. carpocapsae - X. nematophila per superar les defenses de l'insecte. Aquesta tesis engloba la relació entre nematodes entomopatògens i D. suzukii establint les bases de susceptibilitat amb les quals desenvolupar una estratègia de control biològic, i el coneixement del procés infectiu entre hoste i patogen.

[es] Drososphila suzukii es una plaga invasora que ataca a frutos rojos, fresas y cerezas ya que las larvas se alimentan antes de la maduración del fruto. En esta tesis se evalúa la potencialidad de los nematodos entomopatógenos como agentes de control biológico para controlar D. suzukii, a la vez que se determina el papel del sistema inmunológico del insecto frente a la infección. En los dos primeros capítulos, se analiza la susceptibilidad de las etapas de desarrollo de la mosca frente a los nematodos Steinernema feltiae, Steinernema carpocapsae y Heterorhabditis bacteriophora en condiciones de laboratorio. Las larvas son altamente susceptibles a todas las especies de nematodo usadas, en cambio no se registró ninguna infección durante la etapa de pupa. En la fase adulta solo S. carpocapsae fue capaz de infectar, consiguiendo un porcentaje de infección elevado en adultos que acaban de emerger en comparación con adultos maduros. Además, también se realizaron dos pruebas preliminares de aplicación de nematodos en fruto y tierra en condiciones de laboratorio. Para combinar la aplicación de nematodos con otros agentes de control biológico como son insectos depredadores y parasitoides, en el tercer capítulo se han realizado ensayos de compatibilidad en placa de Petri y en planta. Estos experimentos han demostrado que los nematodos no han infectado los insectos beneficiosos en condiciones de planta y podrían ser usados conjuntamente. El desarrollo de la respuesta inmune en el proceso infectivo de S. carpocapsae y la bacteria simbionte X. nematophila es desconocido en D. suzukii y por lo tanto se ha abordado en dos capítulos el estudio a nivel efectivo y regulador. Mediante ensayos fisiológicos y de expresión génica se han evaluado 6 vías inmunológicas incluyendo procesos humorales, celulares i de activación global. En la respuesta humoral no se detectó una activación en presencia del nematodo y solo se activaron los genes Toll y Imd cuando fue liberada la bacteria. A nivel efector eso significó un aumento de péptidos antimicrobianos en hemolinfa, a pesar de que su actividad fue bloqueada por la acción de la bacteria. A nivel celular, el nematodo tampoco fue reconocido por los receptores correspondientes i no se activó ni la vía Jak/STAT ni proPO. Por lo tanto, los hemocitos no se activaron y no se encapsularon los nematodos ni fagocitó la bacteria. Además, sin la activación de las células cristalinas tampoco se liberó la enzima fenol-oxidasa y no se pudo desarrollar la respuesta de melanización. Igualmente se ha descrito como en presencia de X. nematophila, la enzima presenta una bajada de actividad en hemolinfa. Finalmente, JNK y TGF-β son vías relacionadas con la activación global en condiciones de estrés que no se han alterado por la infección. Estos resultados muestran los mecanismos usados por el complejo S. carpocapsae – X. nematophila para superar las defensas del insecto. Esta tesis engloba la relación entre nematodos entomopatógenos y D. suzukii estableciendo las bases de susceptibilidad con las cuales desarrollar una estrategia de control biológico, y el conocimiento del proceso infectivo entre huésped y patógeno.