[ca] Els accessos venosos per a hemodiàlisi són essencials en pacients amb insuficiència renal terminal. Consisteixen en procediments quirúrgics d'unió d'una vena i una artèria (fístula arterio-venosa) per obtenir un got que pugui puncionarse i proporcionar flux suficient per realitzar un filtrat extern de la sang. Quan aquest tipus d'accessos no poden realitzar-se, cal utilitzar un catèter venós, que presenta major reg de complicacions. La creació d'accessos vasculars, requereix una planificació acurada i el seu manteniment d'una vigilància específica, en la qual diferents especialistes mèdics estan involucrats de manera que actualment augmenten les iniciatives de maneig multidisciplinari en els centres. Analitzem variables relacionades amb els estàndards actuals del maneig dels accessos venosos per a pacients que van requerir un accés vascular, abans i després de la posada en funcionament d'un equip multidisciplinari. En el període previ es van realitzar 50 intervencions i 44 posteriorment. Més d'un 30% de pacients en els dos períodes presentava un catèter venós en la valoració inicial, i es va detectar l'absència d'una prova d'imatge en alguns dels pacients. Hi va haver un augment del percentatge de pacients valorats amb eco-Doppler en el segon període, però sense diferència significativa. Es va trobar una reducció de les reintervencions, significativa en el segon període, però no en el temps d'espera fins a la cirurgia ni en la necessitat d'intervencions de rescat. En conclusió, s'ha de fer una millora del funcionament de l'equip, per obtenir una optimització en el maneig d'aquests pacients.

[en] Venous accesses for hemodialysis are essential for patients with renal failure. Consisting in surgical procedures in which an artificial union between an artery and a vein is made (arterio-venous fistula) to obtain a vessel to provide through puncture sufficient flow to perform external filtering of the blood. When this type of access can not be done, the alternative is a venous catheter, which presents a higher risk of complications. The creation of vascular accesses requires careful planning and specific maintenance and surveillance, with different medical specialists involved, therefore the multidisciplinary management initiatives are now increasing. We analyzed such initiative in our hospital, trhough variables related to the current venous access management standards before and after the beginning of a multidisciplinary teamwork. In the period before the creation of the teamwork 50 interventions were performed and 44 later on. More than 30% of patients in both periods had a venous catheter in the moment of the first clinical evaluation, and some did not have an imaging test associated with the evaluation. There was an increase in the percentage of patients assessed with Doppler ultrasound in the second period but without significant difference. A significant reduction in the number of reinterventions was found in the second period, but not in the waiting time until surgery or in the need for rescue interventions (angioplasty). In conclusion, an improvement of the performance of the teamwork should be made to obtain an optimization in the management of these patients.