[ca] L'objectiu experimental d'aquest treball és l'estudi de la dinàmica i l'estabilitat de dos compostos: el 2- bencilfenol, un reactiu utilitzat per la síntesis d'altres compostos a la indústria química, i el mitotane, un fàrmac utilitzat a la indústria farmacèutica generalment pel tractament de malalties associades a alteracions hormonals. Per a dur a terme aquest estudi es realitzen fonamentalment dues tècniques experimentals, la calorimetria diferencial d'escombrat (DSC) i la tècnica d'espectroscòpia dielèctrica. La tècnica de la calorimetria diferencial d'escombrat es una tècnica termoanalítica que s'ha utilitzat per identificar i estudiar les transformacions físiques que es tenen lloc en un compost en funció de la temperatura, el valor de la variació entàlpica associada als canvis de fase i les temperatures a les que es produeixen aquestes transformacions. La tècnica de l'espectroscòpia dielèctrica s'utilitza per mesurar les propietats dielèctriques del compost i la dinàmica de relaxació en un rang de freqüències determinat. D'aquesta manera es pot registrar el temps de resposta (temps de relaxació) dels dipols presents la substància per reorientar-se en la direcció del camp elèctric aplicat sobre la mostra en qüestió. Es pot conèixer la dinàmica de la fase amorfa d'un compost a partir dels temps de relaxació i la seva dependència amb la temperatura. Els resultats mostren dos pics de relaxació pel 2-bencilfenol: un lligat a la relaxació primària α i un pic lligat a la relaxació secundària β. Pel mitotane els resultats obtinguts mostren tres pics de relaxació diferents: Un pic de relaxació primària α i dos pics de relaxació secundària β y γ. A la present literatura s'interpreten i es discuteixen les possibles causes de l'origen d'aquests pics a partir dels resultats i l'anàlisi de l'estructura molecular del compost. Finalment, s'ha decidit introduir un estudi de la cinètica de la cristal·lització dels dos compostos, a causa de la recurrència de l'aparició d'aquest fenomen durant l'estudi de la fase amorfa. Per a dur a terme aquest estudi s'ha examinat el procés de cristal·lització per les dues substàncies a dues temperatures diferents, de manera que es pot comparar la morfologia dels cristalls formats i els mecanismes de cristal·lització en funció de la temperatura.

[es] El objetivo experimental de este trabajo es el estudio de la dinámica y la estabilidad de dos compuestos: el 2-bencilfenol, un reactivo utilizado para la síntesis de otros compuestos en la industria química, y el mitotano, un fármaco utilizado en la industria farmacéutica generalmente para el tratamiento de enfermedades asociadas a alteraciones hormonales. Para llevar a cabo este estudio se realizan fundamentalmente dos técnicas experimentales, la calorimetría diferencial de barrido (DSC) y la técnica de espectroscopia dieléctrica. La técnica de la calorimetría diferencial de barrido es una técnica termoanalítica que se ha utilizado para identificar y estudiar las transformaciones físicas que se dan en un compuesto en función de la temperatura, el valor de la variación entálpica asociada a los cambios de fase y las temperaturas a las que se llevan a cabo dichas transformaciones. La técnica de la espectroscopia dieléctrica se utiliza para medir las propiedades dieléctricas del compuesto y la dinámica de relajación en un rango de frecuencias determinado. De esta manera se puede registrar el tiempo de respuesta (tiempo de relajación) de los dipolos presentes en una sustancia para reorientarse en la dirección del campo eléctrico alterno aplicado sobre la muestra en cuestión. Se puede conocer la dinámica de la fase amorfa de un compuesto a partir de los tiempos de relajación y su dependencia con la temperatura. Los resultados muestran dos picos de relajación para el 2-bencilfenol: Uno ligado a la relajación primaria α, asociada al movimiento cooperativo de las moléculas y uno ligado a la relajación secundaria β, del cual se estudia y se discute su origen. Para el mitotano los resultados obtenidos muestran tres picos de relajación diferentes: Un pico de relajación primario α y dos picos de relajación secundarios β y γ. En la presente literatura se interpretan y se discuten las posibles causas del origen de estos picos a partir de los resultados y el análisis de la estructura molecular del compuesto. Finalmente, se ha decidido introducir un estudio de la cinética de la cristalización de ambos compuestos, debido a la recurrencia de la aparición de este fenómeno durante el estudio de la fase amorfa. Para llevar a cabo este estudio se ha examinado el proceso de cristalización para las dos sustancias a dos temperaturas distintas, pudiendo comparar de esta manera la morfología de los cristales formados y los mecanismos de cristalización en función de la temperatura.