[ca] Introducció: Les oclusions coronàries cròniques (OCC) són les lesions coronàries més complexes de tractar de forma percutània, encara que cada vegada la taxa d'èxit és més gran. Això no obstant, en el seguiment a llarg s'ha observat una taxa de reclusió significativa. Les armacons vasculars bioabsorbibles (AVB) que s'han utilitzat en diversos escenaris incloent-hi OCC, encara que l'evidència científica és escassa. Hipòtesi: - Els AVB a les OCC són una alternativa viable als stents metàl·lics amb diversos avantatges - En el seguiment a llarg (3 anys) i molt llarg termini (7 anys) la reabsorció completa de l'AVB corregeix mala aposició adquirida, permet la recuperació de la motilitat vascular, la remodelació positiva, i facilita l'avaluació mitjançant la tomografia computeritzada multitall ( TCMC). Objectius: Objectiu principal: investigar la factibilitat de la utilització dels AVB (Absorb™; Abbott Vascular, Santa Clara, CA, USA) a lesions coronàries complexes com l'OCC a molt llarg termini tant des del punt de vista clínic com la valoració multimodal per imatge i estudi funcional. Els objectius secundaris: 1. Valorar els resultats clínics a llarg i molt llarg termini després d'implantar l'AVB a OCC (als 3 i als 7 anys, respectivament). 2. Valorar la permeabilitat del segment tractat i el patró de remodelació als 3 anys mitjançant angiografia coronària, tomografia de coherència òptica (TCO) i als 7 anys mitjançant TCMC. Mètodes: L'assaig ABSORB-CTO va incloure de forma prospectiva, consecutiva 33 pacients amb OCC (35 lesions) durant el període 2013-2014 tractats mitjançant implant d'AVB Absorb. Es va fer el seguiment següent: 1) clínic als 6 mesos, i cada any fins als 7 anys; 2) angiogràfic i per TCO a l'any i als 3 anys; 3) per TCMC als 6 mesos i als 7 anys. Als 3 anys es va avaluar la funció endotelial mitjançant test d'acetilcolina i nitroglicerina. Resultats: 33 pacients amb 35 OCC van ser tractats amb èxit mitjançant angioplàstia amb AVB. La majoria van ser homes (84%), amb una edat mitjana de 61.0±9.7 anys. S'implantaren una mitjana de 2.16±0.9 AVB per lesió i una longitud d'AVB de 52.5±22.8 mm. Als 7 anys, la mortalitat global i cardiovascular va ser del 3%, la taxa de trombosi d'AVB del 3%, i la reclusió d'AVB de l'11.4%. Des del tercer al setè any cap pacient va experimentar esdeveniments coronaris isquèmics. Per angiografia, es va observar una pèrdua luminal tardana del diàmetre mínim del got de 0.23 ± 0.46 mm a l'any en comparació del resultat final després d'angioplàstia (p = 0.001) i un guany de 0.05 ± 0.29 mm entre el primer i tercer any (p = 0.220). La TCO va mostrar que el percentatge d'estenosi de l'àrea neoíntimal va progressar de l'11.45% als 12 mesos al 17.10% als 36 mesos (p<0.001) i l'àrea mitjana de l'AVB va augmentar als 12 (+12%; p<0.001 ) i als 36 mesos (+ 14.85%; p = 0.001). La majoria dels casos (69%) van respondre a estímuls vasomotors dependents/independents de l'endoteli. Al control per TCMC als 7 anys es va observar una reducció no significativa del diàmetre mínim dels segments prèviament tractats amb AVB Absorb i cap estenosi significativa o reoclusió. Conclusions: La recanalització amb èxit de l'OCC amb la implantació d'AVB s'associa a resultats clínics i d'imatge favorables i consistents a llarg termini. Tot i la restauració de la motilitat dels gots, les OCC tractades amb èxit romanen amb cert grau de disfunció endotelial. Els diferents mètodes d'imatge coronària són factibles i es poden reproduir en aquests tipus de stents.

[en] Introduction: Chronic coronary occlusions (CTO) are the most complex coronary lesions to treat percutaneously, although the success rate is increasing. However, in long-term follow-up, a significant reocclusion rate has been observed. Bioresorbable vascular scaffolds (BVS) have been used in various settings including CTO, although scientific evidence is little. Hypothesis: - BVS in CTO are a viable alternative to metallic stents with several advantages - In long-term (3 years) and very long-term (7 years) follow-up, complete resorption of BVS corrects acquired malapposition, allows recovery of vascular motility, positive remodeling, and facilitates evaluation by multislice computed tomography (MSCT). Objectives: Main objective: to investigate the feasibility of using BVS (Absorb™; Abbott Vascular, Santa Clara, CA, USA) in complex coronary lesions such as CTO in the very long term, both from a clinical point of view and multimodal imaging evaluation, and functional study. Secondary objectives: 1. To assess the long-term and very long-term clinical results after BVS implantation in CTO (at 3 and 7 years, respectively). 2. Assess the patency of the treated segment and the pattern of remodeling at 3 years by coronary angiography, optical coherence tomography (OCT) and at 7 years by MSCT. Methods: The ABSORB-CTO trial is a prospectively, consecutively study which included 33 patients with 35 CTO during the period 2013-2014 treated with Absorb BVS. The follow-up was performed as follows: 1) clinical at 6 months, and every year up to 7 years; 2) angiographic and OCT at 1 and 3 years; 3) by MSCT at 6 months and 7 years. At 3 years, endothelial function was evaluated by acetylcholine and nitroglycerin tests. Results: 33 patients with 35 CTO were successfully treated with BVS. Most were men (84%), with a mean age of 61.0±9.7 years. A mean of 2.16±0.9 BVS per lesion and a BVS length of 52.5±22.8 mm was implanted. At 7 years, overall and cardiovascular mortality was 3%, the rate of BVS thrombosis was 3%, and BVS reocclusion was 11.4%. From the third to the seventh year, no patient experienced coronary ischemic events. By angiography, a late luminal loss of 0.23 ± 0.46 mm was observed at one year compared to the final result after angioplasty (p = 0.001) and a gain of 0.05 ± 0.29 mm between the first and third year (p = 0.220). OCT showed that the percentage of stenosis of the neointimal area progressed from 11.45% at 12 months to 17.10% at 36 months (p <0.001) and the mean BVS area increased at 12 (+12%; p <0.001). ) and at 36 months (+ 14.85%; p = 0.001). Most cases (69%) responded to endothelium-dependent/independent vasomotor stimuli. At follow-up by MSCT at 7 years, a non-significant reduction in the minimum diameter of the segments previously treated with Absorb and no significant stenosis or reocclusion were observed. Conclusions: Successful recanalization of CTO with BVS implantation is associated with very long-term consistent and favorable clinical and imaging outcomes. Despite restoration of vessel motility, successfully treated CTO remain with some degree of endothelial dysfunction. The different coronary imaging methods are feasible and reproducible with these types of stents.