[ca] Tot filosofar, quan comprès en marcs hegelians, exigeix la prèvia constitució de coneixements científics, sobre els quals la Filosofia doncs es torna, com Saber dels sabers. Al temps de Hegel, la Ciència del Dret (doctrina) — tot i que busqués remuntar-se als grecs i romans, o a les moltes escoles d'estudi i ensenyament jurídic emergents amb la creació de les universitats medievals —, era encara incipient i insuficient per alimentar una Filosofia del Dret. Per això, no va ser possible per a Hegel produir una Filosofia del Dret, sinó una Filosofia de l'Estat. Només després del desenvolupament de les Ciències Jurídiques, als segles XIX i XX, l'hegelianisme va poder trobar en l'obra de Joaquim Carlos Salgado — filòsof brasiler del Dret i de l'Estat, format per l'introductor dels estudis hegelians al Brasil, Henrique Cláudio de Lima Vaz —, una Filosofia (hegeliana) de l'Estat i del Dret. El text reconstitueix l'itinerari lògic de l'aparició de la Filosofia del Dret salgadiana, revelant en la història del Dret, del pensament jurídic i de la Filosofia els principals passos necessaris a la construcció del seu pensament iusfilosòfic. Per redescobrir l'obra de Salgado, l'Autor és contextualitzat en el sistema universitari brasiler i en l'escola de pensament que lidera al Brasil per variades dècades — l'Escola Iusfilosòfica "Minera", situada a Belo Horizonte, Minas Gerais, sumaritzada en el text amb finalitats informatives —, i el seu projecte iusfilosòfic és comprès aleshores com un projecte hegelià, per això abans d'una Filosofia de l'Estat, concebut com a Estat de Dret, per llavors desplegar-se com una Filosofia del Dret, centrada en la primacia dels drets fonamentals en l'arquitectura del Dret.

[en] All philosophise, when comprised in hegelian frames, demands a previous constitution of scientific knowledges, on which Philosophy then goes back, as knowledge of knowledges. On Hegel's time, Jurisprudence (doctrine) — although it looked for to trace to the Greeks and Romans, or to a lot of schools of studying and emergent juridical education born with the creation of the mediaeval universities —, was still incipient and insufficient to feed a Law Philosophy. Therefore, it was not possible for Hegel to produce a Law Philosophy, but a Philosophy of the State. Only after the development of the Juridical Sciences, in the 19th and 20th centuries, hegelianism could find, at the work of Joaquim Carlos Salgado — Brazilian Law-and-State philosopher, formed by the Brazilian hegelian Studies introducer, Henrique Cláudio de Lima Vaz —, a (hegelian) State-and-Law Philosophy. The text reframes the logical way of salgadian Law Philosophy emergence, revealing at Law history, at History of juridical thought and at History of Philosophy the main necessary steps to the construction of his iusphilosophical thought. When re-discovering the work of Salgado, the Author is contextualised on Brazilian university system and in the school of thought that He leads in Brazil for several decades — the Iusphilosophical "Mining" School, based in Belo Horizonte, Minas Gerais, summarized in the text for informative goals —, and his iusphilosophical project is then comprised as a hegelian project, thus before Philosophy of the State, conceived like Rechtstaat, and then deployed as Law Philosophy, centered in the fundamental rights primacy above all Law architecture.