[ca] L'objecte d'estudi d'aquesta tesi és l'obra de la compositora Maria Schneider, considerada un dels referents de les darreres dècades a la música escrita per a Big Band. Amb la seva orquestra, Schneider ha creat un estil que, des del jazz, abraça elements de la música clàssica i de la música popular, fusionant-los en una expressió artística única i personal que trenca fronteres per a endinsar-se en gèneres que ben bé poden anar des de la música clàssica contemporània a músiques d'arrel folklòrica i popular. Un breu repàs de la seva vida i obra ofereix un perfil sobre les seves influències i el seu impacte en les noves generacions de compositors i arranjadors de Big Band. Aquesta tesi explora els orígens i el desenvolupament de les Big Bands, seguint la seva evolució des de les primeres orquestres de jazz a Nova Orleans o el gran èxit comercial de l'era del swing, arribant fins a les expressions més contemporànies del jazz progressiu, el jazz rock o el free jazz. Es descriuen els canvis estètics i d'instrumentació, a més de postular els motius pels quals van caldre aquestes grans orquestres de jazz. S'introdueixen les tècniques tradicionals d'escriptura per a aquestes agrupacions i es descriuen els mètodes que els més reconeguts arranjadors van utilitzar per a definir el so de les Big Bands durant el segle XX, per a després contextualitzar les innovadores contribucions de Schneider. Un detallat i ampli marc teòric navega a través d'elements musicals fonamentals com la melodia, l'harmonia, tipologies d'acords, disposicions de notes i textures orquestrals, proporcionant la base conceptual per a desentrellar les complexes composicions de Schneider. En un apartat de caràcter analític, fragments seleccionats de l'obra de Schneider serveixen com a finestres al seu univers sonor. L'anàlisi de les obres seleccionades descriu processos melòdics i contrapuntístics a la seva música, estudia la seva capacitat per a incorporar dissonàncies i estructures harmòniques complexes de manera estèticament útil, i penetra en els mètodes que utilitza per a la disposició d'acords a les seccions de vents. Després d'aquestes aproximacions històriques, teòriques i pràctiques a l'obra de Maria Schneider, aquesta tesi pretén aportar models per a la comprensió de la seva música dins del panorama del jazz orquestral, alhora que ofereix nombroses eines per a futures recerques.

[es] El objeto de estudio de esta tesis es la obra de la compositora Maria Schneider, considerada uno de los referentes de las últimas décadas en la música escrita para Big Band. Con su orquesta, Schneider ha creado un estilo que, desde el jazz, abraza elementos de la música clásica y de la música popular, fusionándolos en una expresión artística única y personal que rompe fronteras para adentrarse en géneros que pueden ir desde la música clásica contemporánea a músicas de raíz folklórica y popular. Un breve repaso de su vida y obra ofrece un perfil sobre sus influencias y su impacto en las nuevas generaciones de compositores y arreglistas de Big Band. La presente tesis explora los orígenes y el desarrollo de las Big Bands, rastreando su evolución desde las primeras orquestas de jazz en Nueva Orleans o el gran éxito comercial de la era del swing, llegando hasta las expresiones más contemporáneas del jazz progresivo, el jazz rock o el free jazz. Se describen los cambios estéticos y de instrumentación, además de postular los motivos por los que fueron necesarias estas grandes orquestas de jazz. Se introducen las técnicas tradicionales de escritura para estas agrupaciones y se describen los métodos que los más reconocidos arreglistas utilizaron para definir el sonido de las Big Bands durante el siglo XX, para luego contextualizar las innovadoras contribuciones de Schneider. Un detallado y amplio marco teórico navega a través de elementos musicales fundamentales como la melodía, la armonía, tipologías de acordes, disposiciones de notas y texturas orquestales, proporcionando la base conceptual para desentrañar las complejas composiciones de Schneider. En un apartado de carácter analítico, fragmentos seleccionados de la obra de Schneider sirven como ventanas a su universo sonoro. El análisis de las obras seleccionadas describe procesos melódicos y contrapuntísticos en su música, estudia su capacidad para incorporar disonancias y estructuras armónicas complejas de manera estéticamente útil, y penetra en los métodos que utiliza para la disposición de los acordes en las secciones de vientos. Tras esas aproximaciones históricas, teóricas y prácticas a la obra de Maria Schneider, la presente tesis pretende aportar modelos para la comprensión de su música en el panorama del jazz orquestal, a la vez que ofrece abundantes herramientas para futuras investigaciones.