[ca] INTRODUCCIÓ: la inestabilitat anterolateral (IA) del genoll encara és un problema obert. En primer lloc, perquè no està clar com mesurar-ho objectivament. En segon lloc, perquè s'han proposat diferents solucions per tractar-lo, però encara falta una indicació concreta. La tenodesi anterolateral (TA) és la tècnica més utilitzada per fer front a la IA però els seus possibles inconvenients no s'han estudiat adequadament. A més, hauríem de tenir confirmació clínica que la TA pot ser una bona solució en categories específiques de pacients com la població pediàtrica i els pacients amb inestabilitat residual postoperatòria. JUSTIFICACIÓ CIENTIFICA: l'ús de TA és cada cop més freqüent en la cirurgia del genoll. És de gran importància conèixer les seves indicacions correctes, els seus possibles inconvenients i els resultats clínics en les diferents categories de pacients. HIPÒTESIS I OBJECTIUS: H: la TA pot ser la solució per a la IA, però pot tenir alguns desventatges i inconvenients intraoperatoris i postoperatoris. El seu ús podria ser especialment útil en algunes categories de pacients amb inestabilitat residual o alt risc de fracàs després de la reconstrucció del lligament encreuat anterior (LEA). Hem de desenvolupar un mètode més objectiu per mesurar la IA per obtenir una indicació adequada per realitzar una TA. O: Confirmar la utilitat de la TA en població general i en categories específiques de pacients. Estudiar algunes possibles complicacions en l'ús de la TA. Avaluar noves possibilitats de mesurar la IA. DISSENY DE L'ESTUDI: - un estudi de revisió (capítol2) - un estudi d'enginyeria experimental (capítol3) - Dos estudis observacionals prospectius d'un sol centre (capítol4-6) - un estudi comparatiu retrospectiu d'un sol centre (capítol5) - un estudi comparatiu multicèntric prospectiu (capítol7) RESULTATS: - Revisant les causes de fracàs del LEA en esportistes hem trobat que la IA es considera una de les causes i que la TA pot ser útil per resoldre'l - La tecnologia presentada per mesurar la IA va ser capaç de detectar i quantificar la diferència entre als genolls lesionades i no lesionades del LEA. - Quan es combinen un LEA i una TA, hi ha fins a un 15,4% de col·lisions dels túnels. Si el túnel de la TA es fa amb 15° d'inclinació anterior la taxa de col·lisió disminueix. - La maduració postoperatòria del LCA avaluada amb el quocient senyal/soroll en ressonància magnética va mostrar valors més baixos en un grup de pacients sotmesos a una reconstrucció aïllada del LEA en comparació amb un grup de pacients en què es van combinar LEA i TA. Això vol dir que en aquest darrer grup la maduració del LEA va ser més lenta. - Es va detectar una reducció significativa de la inestabilitat rotacional anterolateral amb el pacient sota anestèsia i amb el pacient despert quan es va utilitzar una TA en pacients que es queixaven d'inestabilitat del genoll després d'una reconstrucció no anatòmica del LEA. - L'addició d'una TA en pacients pediàtrics al mateix temps que la reconstrucció del LEA va millorar l'estabilitat anteroposterior i rotacional. El grup de pacients pediàtrics en què no es va realitzar la TA va tenir una taxa de fracàs acumulat significativament més alta. CONCLUSIONS: s'han desenvolupat nous mètodes per a la mesura de l'IA que es va demostrar que era una causa de fracàs després de l'AEL. La IA es pot tractar amb una TA, però hem de tenir en compte els inconvenients intraoperatoris i postoperatoris com ara la possible col·lisió dels túnels entre el LEA i la TA o els canvis en la maduració del LEA a causa de la TA. S'ha demostrat una indicació concreta i objectiva per a l'ús d'una TA en categories específiques com ara pacients pediàtrics o pacients amb inestabilitat persistent després de la reconstrucció del LEA.

[en] INTRODUCTION: anterolateral instability (AI) of the knee is still an open problem. Firstly, because it is not clear how to objectively measure it. Secondly because different solutions have been suggested to treat it, but a concrete indication is still lacking. Anterolateral tenodesis (ALT) is the most used technique to deal with AI but its possible drawbacks have not been studied properly. Furthermore, we should have clinical confirmation that ALT can be a good solution in specific categories of patients like pediatric population, and patients with postoperative residual instability. CIENTIFIC INTEREST: the use of ALT is increasingly frequent in knee surgery. It is of outmost importance to know its correct indications, its possible disadvantages and the clinical results in the different categories of patients. HYPOTHESIS AND OBJECTIVES: H: ALT may be the solution for AI, but it can have some intraoperative and postoperative disadvantages and drawback. Its use could be especially useful in some categories of patients with residual instability or high risk of failure after anterior cruciate ligament (ACL) reconstruction. We need to develop more objective method to measure the AI for a proper indication to perform an ALT. O: to confirm the utility of the ALT in general population and in specific categories of patients. To study some possible complications in the use of ALT. To evaluate new possibilities of measuring AI. STUDY DESCRIPTION: - One was a review study (chapter 2) - One was an experimental engineering study (chapter 3) - Two were prospective observational single-center studies (chapter 4-6) - One was a retrospective comparative single-center study (chapter 5) - One was a prospective multicentric comparative study (chapter 7) RESULTS: - Reviewing the causes of failure of the ACL in athletes we found that AI is considered one of the causes and that ALT can be useful to solve it - The technology presented to measure the AI was able to detect and quantify difference between ACL injured and not injured legs. - When an ACL and ALT are combined, there are up to 15,4% of collisions of the tunnels. If the ALT tunnel is made with 15° of anterior inclination the rate of collision decrease. - The postoperative maturation of the ACL evaluated with the signal to noise quotient in magnetic resonance showed lower values in a group of patients that underwent an isolated ACL reconstruction in comparison with a group of patients in which an ACL and ALT were combined. That means that in the latter group the maturation of the ACL was slower. - A significant reduction in anterolateral rotational instability was detected with the patient under anesthesia as well as with the patient awake when an ALT was used in patients that were complaining about knee instability after a no anatomical ACL reconstruction - Adding an ALT in pediatric patients at the same time of ACL reconstruction improved anteroposterior and rotational stability. The group of pediatric patients in which the ALT wasn't performed had a significatively higher cumulative failure rate. CONCLUSIONS: they have been developed new methods for the measuring of the AI that was shown to be a cause of failure after ACL. AI can be addressed by an ALT but we should take in account intraoperative and postoperative drawback such as the possible collision of the tunnels between the ACL and the ALT or the changes in ACL maturation because of the ALT. Concrete and objective indication for the use of an ALT have been proven in specific categories such as pediatric patients or patients with persistent instability after ACL reconstruction.