[ca] Aquesta tesi explora el dinamisme de la identitat docent en aspirants a professors deducació primària, basant-se en la Teoria del Jo Dialògic de Hermans (2001). L'objectiu principal és comprendre com els futurs professors construeixen la seva identitat docent, reconeixent que és un procés en canvi constant, considerat tant individual com social, continu i discontinu, múltiple i únic. La rellevància d'aquest estudi rau en la necessitat global de millorar la qualitat educativa i reduir les altes taxes de deserció a la professió docent, tal com ho destaca la UNESCO (2021). La construcció de la identitat docent és un procés complex, influït per factors personals i professionals, particularment per experiències educatives (Beijaard & Meijer, 2017; Stenberg & Maaranen, 2020). Investigadors com Hong et al. (2017) han analitzat com els professors en formació gestionen tensions entre els diversos aspectes de la identitat. Abordar aquestes dificultats des de l'inici de la formació, incloses experiències prèvies, és crucial per prevenir trajectòries problemàtiques que podrien portar al desgast i, en última instància, a l'abandonament de la professió (Alsup, 2006; Arvaja, 2023). Tot i això, moltes institucions no tenen estratègies adequades per proporcionar un acompanyament efectiu durant aquest procés formatiu (Izadinia, 2013), cosa que subratlla la necessitat d'implementar estratègies que responguin a les necessitats dels futurs professors (Lodders & Meijers, 2017). La Teoria del Jo dialògic ofereix un marc valuós per caracteritzar la identitat docent, entenent-la com un procés dialògic compost per múltiples posicions del Jo, que representen diferents aspectes de lexperiència personal i professional (Hermans, 2015). Aquestes posicions es configuren mitjançant diàlegs interns i externs, influenciats per interaccions socials, culturals, històriques i institucionals (Hermans & Hermans-Konopka, 2010). Tot i que la identitat docent ha estat àmpliament estudiada des de la perspectiva del Yo dialògic en contextos europeus, aquesta tesi aborda una bretxa a la literatura en explorar la dinàmica de la identitat docent en un context xilè. La investigació es va desenvolupar en una universitat a Xile, i va involucrar professors en formació de primer i quart any de la Cursa d'Educació General Bàsica. El primer estudi analitza les raons i les influències que van portar els participants a triar la carrera docent, així com les posicions del Jo dominants a l'inici i al final de la formació. Aquestes posicions s'estudien pel que fa al triangle didàctic d'Herbart (Kansanen, 2003), que examina les interaccions entre el professor, l'alumne i el contingut. L'anàlisi revela el dinamisme de la identitat docent, abastant-ne el caràcter continu i discontinu, social i individual, així com múltiple i únic. El segon estudi aprofundeix com els futurs professors construeixen un sentit de continuïtat i/o discontinuïtat en la seva identitat docent. Basat en els lineaments de van Rijswijk et al. (2018), aquest estudi explora els autoatributs expressats a les múltiples posicions del Jo, que s'originen en diferents moments i contextos, incloses les experiències escolars prèvies i les autopercepcions desenvolupades durant la pràctica professional. Aquest enfocament permet identificar possibles conflictes entre les posicions del Jo passat, el present i el futur, que poden influir en la decisió d'abandonar la professió o, en canvi, en l'enfortiment de la identitat docent. La tesi s'alinea amb el Contracte Social per a l'Educació de la UNESCO (2021), que subratlla la importància de preparar els futurs professors no només en habilitats tècniques, sinó també en la capacitat d'actuar i pensar de manera crítica i integrada davant els desafiaments del segle XXI. Hermans (2020) argumenta que l'autodiàleg és clau perquè els futurs docents gestionin les seves emocions i prenguin decisions de manera més conscient en un entorn d'incertesa creixent.

[en] This thesis explores the dynamism of teacher identity in primary education teacher candidates, based on Hermans' Dialogic Self Theory (2001). The main objective is to understand how student teachers construct their teacher identity, recognizing that it is a constantly changing process, considered both individual and social, continuous and discontinuous, multiple and unique. The relevance of this study lies in the global need to improve educational quality and reduce high dropout rates in the teaching profession, as highlighted by UNESCO (2021). The construction of teacher identity is a complex process, influenced by personal and professional factors, particularly by educational experiences (Beijaard & Meijer, 2017; Stenberg & Maaranen, 2020). Researchers such as Hong et al. (2017) have analyzed how student teachers manage tensions between the various aspects of their identity. Addressing these difficulties from the beginning of training, including previous experiences, is crucial to prevent problematic trajectories that could lead to burnout and, ultimately, to leaving the profession (Alsup, 2006; Arvaja, 2023). However, many institutions lack adequate strategies to provide effective support during this training process (Izadinia, 2013), which underlines the need to implement strategies that respond to the needs of future teachers (Lodders & Meijers, 2017). The Dialogic Self Theory offers a valuable framework to characterize teacher identity, understanding it as a dialogic process composed of multiple self-positions, which represent different aspects of personal and professional experience (Hermans, 2015). These positions are configured through internal and external dialogues, influenced by social, cultural, historical and institutional interactions (Hermans & Hermans-Konopka, 2010). Although teacher identity has been widely studied from the perspective of the dialogical Self in European contexts, this thesis addresses a gap in the literature by exploring the dynamics of teacher identity in a Chilean context. The research was developed at a university in Chile, involving first and fourth year pre-service teachers of the Basic General Education Degree. The first study analyses the reasons and influences that led participants to choose the teaching career, as well as the dominant Self positions at the beginning and end of training. These positions are studied in relation to Herbart's didactic triangle (Kansanen, 2003), which examines the interactions between teacher, student and content. The analysis reveals the dynamism of teacher identity, encompassing its continuous and discontinuous, social and individual, as well as multiple and unique character. The second study delves into how pre-service teachers construct a sense of continuity and/or discontinuity in their teaching identity. Based on the guidelines of van Rijswijk et al. (2018), this study explores self-attributes expressed in multiple self-positions, originating from different times and contexts, including previous school experiences and self-perceptions developed during professional practice. This approach allows to identify possible conflicts between past, present and future self-positions, which may influence the decision to leave the profession or, on the contrary, the strengthening of the teaching identity. The thesis is aligned with UNESCO's Social Contract for Education (2021), which underlines the importance of preparing future teachers not only in technical skills, but also in the ability to act and think critically and in an integrated manner in the face of the challenges of the 21st century. Hermans (2020) argues that self-dialogue is key for future teachers to manage their emotions and make decisions more consciously in an environment of increasing uncertainty.