[ca] Els sistemes de navegació global per satèl·lit (GNSS) s'han convertit, malgrat la seva breu història, en un component essencial en moltes aplicacions. La precisió i la fiabilitat en el posicionament i el temps són crucials per a nombrosos serveis. Tanmateix, en els últims anys, la vulnerabilitat d'aquests sistemes davant d'atacs com el spoofing ha generat preocupació. El programa europeu Galileo treballa per millorar-ne la resiliència desenvolupant nous serveis, com ara l'Autenticació del Missatge de Navegació del Servei Obert (OSNMA), que autentica les dades de navegació, i el Servei d'Autenticació de Senyal (SAS), que xifra els xips del codi d'escampament. Estratègies similars s'empren en el sistema CHIMERA per al GPS. Aquesta tesi aborda el SAS, originalment denominat ACAS, que està sent definit per Galileo. Aquest mode utilitza les claus TESLA, proporcionades per l'OSNMA en el senyal E1-B, per reencriptar segments del senyal E6-C. Els RECS, segments reencriptats, estan disponibles al Centre de Serveis Galileo (GSC) abans de l'emissió del senyal E6-C, perquè els receptors els descarreguin. Una vegada revelada la clau en el senyal E1-B, el receptor desencripta els RECS i els utilitza per correlacionar-se amb el senyal E6-C. Un pic de correlació exitós confirma l'autenticitat del senyal. Aquesta dissertació examina detalladament el SAS per respondre a preguntes clau sobre la seva definició: com afecta la longitud i la periodicitat dels RECS a la detecció del pic de correlació? Quins modes d'operació es poden contemplar? Quins són els paràmetres de disseny que més impacten en el seu rendiment? Les respostes consoliden els paràmetres del servei i poden guiar la selecció de maquinari per a un receptor SAS. La contribució d'aquesta tesi és doble. La primera part implica una anàlisi teòrica del servei, centrada en el procediment d'adquisició. Inicialment, es presenta un marc genèric utilitzant només mostres del senyal E6-C, i després es especialitza per incloure E1-B, un enfocament adoptat com a predeterminat per Galileo. S'avaluen paràmetres clau com la longitud dels RECS i s'identifiquen possibles amenaces. En la segona part, es presenta una plataforma de prova basada en SDR per avaluar el rendiment del SAS amb senyals reals. Aquesta plataforma captura mostres sincronitzades dels senyals E1-B i E6-C, essencials per caracteritzar-ne l'alineació. Els resultats validen l'ús d'estimacions del senyal E1-B per al SAS i s'avalua el rendiment en termes de detecció a nivell d'adquisició en diferents configuracions de RECS i relacions senyal/soroll.

[es] Los sistemas de navegación global por satélite (GNSS) se han convertido, a pesar de su breve historia, en un componente esencial en muchas aplicaciones. La precisión y fiabilidad en posicionamiento y tiempo son cruciales para numerosos servicios. Sin embargo, en los últimos años, la vulnerabilidad de estos sistemas frente a ataques como el spoofing ha generado preocupación. El programa europeo Galileo trabaja para mejorar su resiliencia desarrollando nuevos servicios, como la Autenticación del Mensaje de Navegación del Servicio Abierto (OSNMA), que autentica los datos de navegación, y el Servicio de Autenticación de Señal (SAS), que encripta los chips de código de dispersión. Estrategias similares se emplean en el sistema CHIMERA para GPS. Esta tesis aborda el SAS, originalmente denominado ACAS, que está siendo definido por Galileo. Este modo utiliza las llaves TESLA, proporcionadas por la OSNMA en la señal E1-B, para reencriptar segmentos de la señal E6-C. Los RECS, segmentos reencriptados, están disponibles en el Centro de Servicios Galileo (GSC) antes de la emisión de la señal E6-C, para que los receptores los descarguen. Una vez revelada la llave en la señal E1-B, el receptor desencripta los RECS y los usa para correlacionarse con la señal E6-C. Un pico de correlación exitoso confirma la autenticidad de la señal. Esta disertación examina detalladamente el SAS para responder preguntas clave sobre su definición: ¿cómo afecta la longitud y periodicidad de los RECS a la detección del pico de correlación? ¿Qué modos de operación se pueden contemplar? ¿Cuáles son los parámetros de diseño que más impactan en su rendimiento? Las respuestas consolidan los parámetros del servicio y pueden guiar la selección de hardware para un receptor SAS. La contribución de esta tesis es doble. La primera parte implica un análisis teórico del servicio, centrado en el procedimiento de adquisición. Inicialmente, se presenta un marco genérico usando solo muestras de la señal E6-C, y luego se especializa para incluir E1-B, un enfoque adoptado como predeterminado por Galileo. Se evalúan parámetros clave como la longitud de los RECS y se identifican posibles amenazas. En la segunda parte, se presenta una plataforma de prueba basada en SDR para evaluar el rendimiento del SAS con señales reales. Esta plataforma captura muestras sincronizadas de las señales E1-B y E6-C, esenciales para caracterizar su alineación. Los resultados validan el uso de estimaciones de la señal E1-B para el SAS y se evalúa el rendimiento en términos de detección a nivel de adquisición en distintas configuraciones de RECS y relaciones señal/ruido.