[ca] El propòsit d'aquesta tesi ha estat analitzar l'ensenyament de la poesia a l'educació secundària xilena, des de la interacció didàctica de professors i estudiants al voltant de les activitats d'aula. S'ha buscat fer una aportació, així, a la formació de lectors de poesia a la classe de Llengua i Literatura, des d'un enfocament que posa èmfasi en els vincles entre les pràctiques discursives i les propostes didàctiques posades en joc en la interacció, amb un especial interès pel què, el com i el qui d'aquesta interacció. En la convergència de les seves línies d'investigació, el treball s'adscriu a tres camps d'estudi principals: 1) el de la didàctica de la poesia, com a àmbit de recerca de l'educació poètica i, per tant, de l'educació literària; 2) el camp d'estudi de la interacció discursiva a l'aula i 3) la línia de recerca de les activitats i tasques de l'ensenyament i l'aprenentatge escolar. Pel que fa al disseny metodològic, el treball s'emmarca dins les propostes del paradigma qualitatiu-interpretatiu, considerant una perspectiva ecològica de la realitat personal i social dels subjectes, intervinguda pel llenguatge i les pràctiques discursives. En coherència amb això, la investigació ha proposat un estudi de cas interpretatiu, sobre la base d'un model de generalització analítica. En aquest estudi han participat com a informants una professora de Llengua i Literatura d'ensenyament secundari i els estudiants de dos cursos de 2n Any Mitjà del sistema educatiu xilè (equivalent a 4t de l'ESO del sistema educatiu espanyol), d'un institut públic de la Regió Metropolitana, a Santiago de Xile. Com a instrument de recollida de dades, s'ha recorregut a l'observació d'aula i, complementàriament, a l'ús de notes de camp. En els resultats, la investigació ratifica la rellevància de la interacció didàctica i de les activitats per a la comprensió de l'ensenyament-aprenentatge a l'aula, i es constata una relació de sabers, processos i aportacions dels participants molt poc consistents amb les possibilitats didàctiques del gènere líric i, particularment, amb les de la lectura, interpretació i comentari dels textos poètics. Les classes es projecten, així, escassament favorables per a la formació escolar de lectors de poesia; especialment, en considerar els vincles estètics, socials i culturals que la comunicació poètica requereix per a la interpretació i el gaudi de les obres.

[es] La presente tesis ha tenido como propósito analizar la enseñanza de la poesía en la educación secundaria chilena, desde la interacción didáctica de profesores y estudiantes en torno a las actividades de aula. Se ha buscado aportar, así, a la formación de lectores de poesía en la clase de Lengua y Literatura, desde un enfoque que releva los vínculos entre las prácticas discursivas y las propuestas didácticas puestas en juego en la interacción, con un especial interés por el qué, el cómo y el quién de dicha interacción. En la convergencia de sus líneas investigativas, el trabajo adscribe a tres principales campos de estudio: 1) el de la didáctica de la poesía, en tanto ámbito de investigación de la educación poética y, por tanto, de la educación literaria; 2) el campo de estudio de la interacción discursiva en el aula y 3) la línea de investigación de las actividades y tareas de la enseñanza y el aprendizaje escolar. En cuanto a su diseño metodológico, el trabajo se enmarca en las propuestas del paradigma cualitativo-interpretativo, considerando una perspectiva ecológica de la realidad personal y social de los sujetos, mediada por el lenguaje y las prácticas discursivas. Coherentemente con ello, la investigación ha propuesto un estudio de caso interpretativo, en base a un modelo de generalización analítica. En dicho estudio han participado como informantes una profesora de Lengua y Literatura de enseñanza secundaria y los estudiantes de dos cursos de 2° Año Medio (equivalente a 4° de la ESO, en el sistema educativo español), de un liceo público de la Región Metropolitana, en Santiago de Chile. Como instrumentos de construcción de datos, se ha recurrido a la observación de aula y, complementariamente, al uso de notas de campo. En sus resultados, la investigación ratifica la relevancia de la interacción didáctica y de las actividades para la comprensión de la enseñanza-aprendizaje en el aula, constatándose una relación de saberes, procesos y aportes de los participantes muy poco consistentes con las posibilidades didácticas del género lírico y, particularmente, con las de la lectura, interpretación y comentario de los textos poéticos. Las clases se proyectan, así, escasamente favorables para la formación escolar de lectores de poesía; especialmente, al considerar los vínculos estéticos, sociales y culturales que la comunicación poética requiere para la interpretación y disfrute de las obras.