BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] NTRODUCCIÓ. El treball s'emmarca dins d'una experiència d'innovació docent, en la qual es proposa un projecte d'aprenentatge servei centrat en l'ONG local Maset de Frater. Aquesta ONG està integrada per persones amb discapacitat. L'objectiu principal de l'article ésmostrar com es pot implementar una campanya de conscienciació ("ApS microhistòries de vida"), duta a terme per l'alumnat del mòdul formatiu Màrqueting Digital i centrada en els integrants de l'ONG mateixa. A més, es presenta la valoració que diferents agents fan de la proposta.MÈTODE. S'adopta una metodologia qualitativa basada en la realització d'entrevistes multifocals. En concret, es van fer entrevistes en profunditat a tres professors del cicle formatiu de Màrqueting i Publicitat de l'IES La Mola (Novelda, Alacant) i al tutor del grup de teatre que forma part de l'ONG Maset de Frater (Castelló).RESULTATS. S'evidencia que la proposta d'aprenentatge servei (ApS) pot ser d'utilitat per a l'aprenentatge de l'alumnat i per oferir un servei a l'ONG Maset de Frater. DISCUSSIÓ. La recerca contribueix acadèmicament a mostrar els avantatges que, segons els implicats, té aquesta proposta d'innovació docent. Finalment, es recomana dur a terme el projecte de manera interdisciplinària, entre diferents mòduls del cicle formatiu.

[es] INTRODUCCIÓN. El presente trabajo se enmarca en una experiencia de innovación docente, en la que se propone un proyecto de aprendizaje-servicio (ApS) centrado en la ONG local Maset de Frater. Esta organización está integrada por personas con discapacidad. El principal objetivo del artículo es mostrar cómo implementar una campaña de concienciación ("ApS microhistorias de vida"),a realizar por alumnado del módulo formativo Marketing Digital y centrada en los integrantes de dicha ONG. Asimismo, se presentala valoración que diferentes agentes implicados hacen de la propuesta.MÉTODO. Se adopta una metodología cualitativa basada en la realización de entrevistas multifocales. En concreto, se entrevistó en profundidad a tres profesores del ciclo formativo Marketing y Publicidad en el IES La Mola (Novelda, Alicante) y al tutor del grupo de teatro que forma parte de la ONG Maset de Frater (Castelló). RESULTADOS. Se evidencia que la propuesta de ApS puede ser de utilidad para el aprendizaje del alumnado y para ofrecer un servicio a la ONG Maset de Frater. DISCUSIÓN. La investigación contribuye académicamente al mostrar las ventajas que, según los implicados, tiene esta propuesta de innovación docente. Finalmente, se recomienda realizar este proyecto de manera interdisciplinar entre diferentes módulos del ciclo formativo.
[ca] La demanda de turisme de naturalesa està creixent a Espanya, seguint la tendència marcada a nivell mundial des de fa més d'una dècada. Els parcs nacionals i naturals protagonitzen la major part d'aquest creixement. Aquest article proporciona la metodologia per a l'obtenció d'un conjunt d'indicadors de fàcil càlcul a partir de les fonts estadístiques disponibles actualment, així com per a la interpretació dels resultats amb la finalitat d'una gestió turística sostenible dels parcs naturals. L'aplicació de la metodologia proposada s'ha realitzat a Andalusia, la situació de la qual respecte a les circumstàncies plantejades és molt semblant a la que viuen la resta de comunitats autònomes.

[es] La demanda de turismo de naturaleza está creciendo en España, siguiendo la tendencia marcada a nivel mundial desde hace más de una década. Los parques nacionales y naturales protagonizan la mayor parte de este crecimiento. Este artículo proporciona la metodología para la obtención de un conjunto de indicadores de fácil cálculo a partir de las fuentes estadísticas disponibles actualmente, así como para la interpretación de los resultados en aras a una gestión turística sostenible de los parques naturales. La aplicación de la metodología propuesta se ha realizado en Andalucía, cuya situación respecto a las circunstancias planteadas es muy similar a la que viven el resto de Comunidades Autónomas.
[ca] S'ha estudiat l'entomofauna de quatre zones ubicades dins del campus universitari de la Universitat Jaume I a la ciutat de Castelló de la Plana. Els mostratges es van realitzar des d'abril del 2008 fins a abril del 2009, utilitzant trampes cromàtiques adhesives i trampes de gravetat. La prospecció de l'entomofauna ha permés obtindre una mostra de 6.360 exemplars pertanyents a 21 ordres d'Artròpodes i Mol·luscs repartits entre Insectes, Aràcnids, Crustacis i Miriàpodes. Aquests ordres representen grups sovint detectats en estudis de la fauna terrestre de la Península Ibèrica. El tàxon millor representat ha sigut Hymenoptera al llarg de tot l'estudi, representació fortament influenciada per l'alta abundància registrada en algunes zones de mostratge per les formigues. Per un altre costat s'observa una sèrie de diferències quant a l'abundància i freqüència de certs grups, la qual cosa podria atribuir-se a les característiques biogeogràfiques de les zones i les estructurals de la població mostrejada.

[es] Se ha estudiado la entomofauna de cuatro zonas ubicadas en el campus universitario de la Universidad Jaume I en la ciudad de Castellón de la Plana. Los muestreos se realizaron desde abril de 2008 hasta abril de 2009, utilizando trampas cromáticas adhesivas y trampas de gravedad. La prospección de la entomofauna ha permitido obtener una muestra de 6.360 ejemplares pertenecientes a 21 órdenes de Artrópodos y Moluscos repartidos entre Insectos, Arácnidos, Crustáceos y Miriápodos. Estos órdenes representan a grupos frecuentemente detectados en estudios de la fauna terrestre de la Península Ibérica. El taxón mejor representado ha sido Hymenoptera a lo largo de todo el estudio, representación fuertemente influenciada por la alta abundancia registrada, en algunas zonas de muestreo, por las hormigas. Por otro lado se observa una serie de diferencias en cuanto a la abundancia y frecuencia de ciertos grupos, lo que parece deberse a las características biogeográficas de las zonas y las estructurales de la población muestreada.
[ca] El present article intenta descriure les formes que va adquirir la presentació d'un conflicte ambiental a la regió del Delta del riu Paraná. La consolidació de la categoria d'aiguamoll ha estat fonamental en l'emergència de narratives sobre la necessitat de la seua conservació i aprofitament sostenible. En aquests termes es va anar generant un llenguatge institucional basat en els aiguamolls, que ha estat part d'intenses disputes polítiques en la cerca de la seua normativització. Reconstruiré alguns d'aquests processos, incorporant a partir del treball etnogràfic, reflexions sobre tècniques i experiències de persones que viuen quotidianament en aquesta regió. M'interessa particularment pensar en contrast amb la categoria d'aiguamoll, la noció local de l'illa, problematitzant així les formes en què es defineix el problema en termes socioambientals en la arena política. Acudint a algunes aportacions de l'antropologia i filosofia contemporània és que aquest article es pregunta què implica pensar l'illa com una proposició cosmopolítica?

[es] El presente artículo intenta revisar las formas que adquirió la presentación de un conflicto ambiental en la región del Delta del río Paraná. La consolidación de la categoría de humedal ha sido fundamental en la emergencia de narrativas acerca de la necesidad de su conservación y aprovechamiento sostenible. En estos términos se fue generando un lenguaje institucional basado en los humedales, que ha sido parte de intensas disputas políticas en la búsqueda de su normativización. Intentaré aquí reconstruir algunos de estos procesos, incorporando a partir del trabajo etnográfico, reflexiones sobre técnicas y experiencias de personas que viven cotidianamente en estos lugares. Me interesa particularmente pensar contrastivamente a partir de una categoría local, la isla, problematizando así las formas en que se define el problema en términos socio- ambientales en la arena política. Siguiendo la propuesta de Isabelle Stengers nos preguntamos ¿qué implica pensar la isla como una proposición cosmopolítica?
[ca] Visió sintètica alhora que descriptiva del patrimoni natural d'un tros representatiu de la Plana Baixa, com ho és el terme de Borriana. Aquest article presenta una perspectiva històrica i crítica de la seua evolució i dels canvis que han afectat la biodiversitat d'aquest territori els darrers anys.

[es] Visión sintética a la vez que descriptiva del patrimonio natural de una zona representativa de la Plana Baixa, como lo es el término municipal de Borriana. En este artículo se ofrece una perspectiva histórica y crítica de su evolución y de los cambios que han afectado a la biodiversidad de este territorio en los últimos años.
[ca] La importància mediàtica concedida a les competicions esportives internacionals no s'ha escapat de l'atenció d'alguns dirigents autonòmics que hi veuen un símbol d'identitat i visibilitat exterior. Negada aquesta possibilitat de moment en els esports més rellevants, les comunitats van iniciar durant la dècada dels vuitanta un camí de reivindicació política, legislativa i judicial dirigit a aconseguir que les seues seleccions nacionals autonòmiques puguen participar en competicions internacionals del màxim nivell. La projecció exterior de les comunitats autònomes va ser marginada en els primers estatuts; però, la sentència del Tribunal Constitucional 165/94 va permetre un enorme espai per a la seua projecció exterior en fer-la dependre del seu àmbit de competències i de la seua pertinència per a una efectiva execució d'aquestes. Recentment, les reformes estatutàries hi han atorgat un tractament preferent derivat de la seua importància per a la conformació de l'estat. A través de la connexió amb la competència relativa a la cultura i a la promoció de l'esport, com mitjançant la força dels fets, les seleccions autonòmiques disposen cada dia de major suport per a la inclusió en competicions internacionals.

[es] La importancia mediática concedida a las competiciones deportivas internacionales no ha escapado de la atención de algunos dirigentes autonómicos que ven en ellas un símbolo de identidad y visibilidad exterior. Negada esta posibilidad por el momento en los deportes más relevantes, las Comunidades iniciaron en la década de los ochenta un camino de reivindicación política, legislativa y judicial dirigido a conseguir que sus selecciones "nacionales" autonómicas puedan participar en competiciones internacionales del máximo nivel. La proyección exterior de las Comunidades Autónomas fue marginada en los primeros Estatutos, pero, la sentencia del Tribunal Constitucional 165/94 permitió un enorme espacio para su proyección exterior al hacerla depender de su ámbito de competencias y de su pertinencia para una efectiva ejecución de las mismas. Recientemente, las reformas estatutarias le han otorgado un tratamiento preferente derivado de su importancia para la conformación del Estado. A través de su conexión con la competencia relativa a la cultura y a la promoción del deporte, como mediante la fuerza de los hechos, las selecciones autonómicas disponen cada día de mayor soporte para su inclusión en competiciones internacionales.
[ca] La marca-territori cada vegada guanya més pes en les relacions interestatals i la reputació de la regió en el estranger es torna més influent en els assumptes de la nació. La globalització i la mercantilització de la política otorguen a les relacions públiques un paper fonamental a nivell internacional. En els darrers anys, Uruguay ha aconseguit introduir-se en l'agenda pública mundial com el país de moda. Les mesures legislatives i la figura de Mujica han donat la volta al món, atorgant-li una gran popularitat. Mujica ha actuat com ambaixador de la marca trencant amb els esquemes de la classe política establerts fins el moment. Ha demostrat que existeix una forma diferent de governar un país amb coherència als valors que predica. No obstant, amb el canvi de president, Uruguay podría tornar a quedar-se a l'ombra. En esta investigació, analitzaré el Fenomen Uruguay i el posicionament de la regió en el panorama internacional. Pretenc desenvolupar la influència de la funció persuasiva de la comunicació en la percepció exterior del país. Estudiaré el paper del ex president com el màxim representant del país, més enllà de la política. El principal objectiu será demostrar que Mujica ha sigut un actiu fonamental en el posicionament internacional del país i que ha transmés els valors vigents en la societat uruguaya.

[es] La marca-territorio cada vez gana más peso en las relaciones interestatales y la reputación de la región en el extranjero se vuelve más influyente en los asuntos de la nación. La globalización y la mercantilización de la política otorgan a las relaciones públicas un papel fundamental a nivel internacional. En los últimos años, Uruguay se ha logrado introducir en la agenda pública mundial como el país de moda. Las medidas legislativas y la figura de Mujica han dado la vuelta al mundo, otorgándole una gran popularidad. Mujica ha actuado como embajador de la marca rompiendo con los esquemas pre-establecidos de la clase política. Ha demostrado que existe una forma diferente de gobernar un país en coherencia a los valores que predica. Sin embargo, con el cambio de presidente, Uruguay podría volver a quedarse a la sombra. En esta investigación, analizaré el Fenómeno Uruguay y el posicionamiento de la región en el panorama internacional. Pretendo desarrollar la influencia de la función persuasiva de la comunicación en la percepción exterior del país. Estudiaré el papel del ex presidente como el máximo representante del país, más allá del mundo de la política. El principal objetivo será demostrar que Mujica ha sido un activo fundamental en el posicionamiento internacional del país y que ha transmitido los valores vigentes en la sociedad uruguaya.
[ca] El llenguatge o les pràctiques lingüístiques són susceptibles de crear lligams comuns en què es materialitzen, simbòlicament o específicament, les identitats culturals. La transmissió de l'espai sahelià de Camerun amb el vocable "Sahel" i els seus derivats terminològics en són un exemple. De fet, aquesta paraula descriu i participa a una geografia tranquil·la de la sociocultura o a una semiòtica de la vida diària. "Sahel" és el terme que designa un univers sociocultural vast i la "sahélitude" és la seua pràctica, és a dir, els fonaments d'un model de discurs identitari o d'una visió política objectiva. Com que els discursos que giren al voltant de l'aïllament i l'exclusió social són inoperatius per a les societats que busquen la integració i polítiques públiques més justes, els posicionaments relativistes i consensuals s'imposen com a mesura pal·liativa. Per tant, l'ecònim pot substituir l'antroposociònim per a constituir un mode in vivo de dir reflexiu o dir alteritari.

[es] El lenguaje o las prácticas lingüísticas son susceptibles de crear lazos comunes en los que cristalicen, simbólicamente o específicamente, las identidades culturales. La plasmación del espacio saheliano de Camerún mediante el vocablo "Sahel" y sus derivados terminológicos son un ejemplo de ello. De hecho, esta palabra describe y participa en una geografía tranquila de la sociocultura o en una semiótica del día a día. "Sahel" es el término que designa un universo sociocultural vasto y la "sahélitude" es su práctica, es decir, los cimientos de un modelo de discurso identitario o de una visión política objetiva. Dado que los discursos centrados en el desgarro y la exclusión social son inoperativos para las sociedades que buscan la integración y políticas públicas más justas, los posicionamientos relativistas y consensuales se imponen como medida paliativa. Por tanto, el ecónimo puede suplantar al antroposociónimo para constituir un modo in vivo de decir reflexivo o alteritario.
[ca] El paradigma de la sostenibilitat i les eines per al seu mesurament —com ara els sistemes d'indicadors— formen part d'una línia d'investigació de destacat interès, com mostren els múltiples informes, publicacions i la utilitat de la seua aplicació. En el cas de les destinacions turístics, els indicadors cobren més rellevància perquè ja es comença a relacionar la qualitat i competitivitat de la destinació amb el grau de sostenibilitat aconseguit. Aquest article proposa un "estat de la qüestió" sobre els sistemes d'indicadors de sostenibilitat, les seues principals característiques i un breu repàs als diversos models i tendències. A continuació es mostra l'aplicació d'un sistema d'indicadors amb la particularitat que avança més respecte als clàssics indicadors perquè aprofundeix en els límits del creixement i integra el concepte de capacitat de càrrega en una destinació turística (Costa del Sol Oriental, Màlaga-Espanya). La finalitat és demostrar la utilitat de l'ús dels sistemes d'indicadors de sostenibilitat aplicats a les activitats turístiques.

[es] El paradigma de la sostenibilidad y las herramientas para su medición —como los sistemas de indicadores— forman parte de una línea de investigación de destacado interés, como muestran los múltiples informes, publicaciones y la utilidad de su aplicación. En el caso de los destinos turísticos los indicadores cobran más relevancia porque ya se empieza a relacionar la calidad y competitividad del destino con el grado de sostenibilidad alcanzado. Este artículo propone un "estado de la cuestión" sobre los sistemas de indicadores de sostenibilidad, sus principales características y un breve repaso a los distintos modelos y tendencias. Seguidamente se muestra la aplicación de un sistema de indicadores con la particularidad de que avanza más respecto a los clásicos indicadores porque profundiza en los límites del crecimiento e integra el concepto de capacidad de carga en un destino turístico (Costa del Sol Oriental, Málaga-España). La finalidad es demostrar la utilidad del uso de los sistemas de indicadores de sostenibilidad aplicados a las actividades turísticas.
[ca] En aquest article es presenta una investigació duta a terme en tres aules multilingües en la qual es compta amb els textos identitaris com a eina didàctica central adaptada a cadascun dels nivells: Educació Infantil, segon i sisè de Primària. L'ús d'aquest recurs possibilita la introducció de les llengües familiars a l'aula i incentiva la col·laboració de les famílies. A partir d'observacions d'aula i entrevistes a docents, pares i mares, queda constància que les tasques proposades fomenten la literacitat plurilingüe tant en alumnat al·lòglot com no al·lòglot. A més, es presenten les principals estratègies de gestió de repertoris lingüístics desenvolupades pels infants al llarg del procés. Les conclusions de l'article apunten a la necessitat d'un treball planificat amb llengües familiars durant tota l'escolarització que incloga un rol definit per a la participació de les famílies.

[es] En este artículo se presenta una investigación llevada a cabo en tres aulas multilingües en la cual se cuenta con los textos identitarios como herramienta didáctica central adaptada a cada uno de los niveles: Educación Infantil, segundo y sexto de Primaria. El uso de este recurso posibilita la introducción de las lenguas familiares en el aula e incentiva la colaboración de las familias. A partir de observaciones de aula y entrevistas a docentes, padres y madres, se vislumbra que las tareas propuestas fomentan la literacidad plurilingüe tanto en el alumnado alógloto como no alógloto. Además, se presentan las principales estrategias de gestión de repertorios lingüísticos desarrollados por los niños y niñas a lo largo del proceso. Las conclusiones del artículo apuntan a la necesidad de un trabajo planificado con lenguas familiares durante toda la escolarización que incluya un rol definido para la participación de las familias.
[ca] L'assetjament escolar o bullying és un tipus de violència entre iguals que es dóna en aules de tot el món. A mesura que avança la societat sorgeixen noves formes de dur a terme aquesta classe d'abusos. Amb aquest estudi es pretén conéixer el grau de coneixement de docents en formació i comprovar si compten amb les estratègies per afrontar aquesta problemàtica. En els resultats del mateix es pot observar que, encara que alguns d'aquests docents en formació són conscients del que són els problemes de convivència i saben com afrontar-los, encara hi ha una gran majoria que ho desconeix en gran part o inclús per complet. Per aquesta raó i basant-nos en les discussions dels autors esmentats en el marc teòric, considerem que encara falta un llarg camí a recórrer pel que fa a la formació dels mestres en la problemàtica de l'assetjament escolar.

[es] El acoso escolar o bullying es un tipo de violencia entre iguales que se da en aulas de todo el mundo. A medida que avanza la sociedad surgen nuevas formas de llevar a cabo este tipo de abusos. Con este estudio se pretende conocer el grado de conocimiento de docentes en formación y comprobar si cuentan con las estrategias para afrontar esta problemática. En los resultados del mismo se puede observar que, aunque algunos de estos docentes en formación son conscientes de lo que son los problemas de convivencia y saben cómo afrontarlos, aún existe una gran mayoría que lo desconoce en gran parte o incluso por completo. Por esta razón y basándonos en las discusiones de los autores citados en el marco teórico, consideramos que todavía falta un largo camino a recorrer en lo que respecta a la formación de los maestros en la problemática del acoso escolar.
[ca] La pràctica de la ciutadania troba als mitjans tant limitacions com un espai de possibilitats per a la participació i el canvi. La falta de crítica davant la ingent quantitat d'informació deriva en un risc d'adoctrinament i en la dificultat de construir imatges alternatives. La nostra reflexió, des de l'anàlisi dels discursos d'informants amb una gran trajectòria en participació ciutadana, adverteix d'aquests riscos, alhora que assenyala altres usos que poden aproximar-nos a una ciutadania crítica, participativa i orientada a la transformació social. Els exemples recollits —ràdio comunitària i vídeo participatiu— reflecteixen el valor com a procés i l'interès per a implicar-hi les persones i els grups com a productors d'informació. Es faciliten experiències d'apropiació dels mitjans. Aquesta hauria de ser l'orientació per al desenvolupament d'una educació mediàtica necessària per a l'aprenentatge i la pràctica de la ciutadania.

[es] La práctica de la ciudadanía encuentra en los medios tanto limitaciones como un espacio de posibilidades para la participación y el cambio. La falta de crítica ante la ingente cantidad de información deriva en un riesgo de adoctrinamiento y en la dificultad de construir imágenes alternativas. Nuestra reflexión, a partir del análisis de los discursos de informantes con amplia trayectoria en participación ciudadana, advierte de estos riesgos a la vez que señala otros usos que pueden aproximarnos hacia una ciudadanía crítica, participativa y orientada a la transformación social. Los ejemplos que recogemos —radio comunitaria y vídeo participativo— reflejan su valor como proceso y su interés por implicar a las personas y grupos como productores de información, facilitando experiencias de apropiación de los medios. Ésta debiera ser la orientación para el desarrollo de una educación mediática necesaria para el aprendizaje y la práctica de la ciudadanía.