BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Teucrium pumilum y T. libanitis son dos especies que han sido citadas como presentes en la provincia de Valencia desde mediados del siglo XX, para los yesos que afloran en la comarca del Valle de Ayora-Cofrentes. El análisis de las etiquetas de los pliegos de los herbarios no es concluyente; ningún pliego testigo certificaría la presencia de estas especies. La determinación de visu por parte de Rivas Goday, y su inclusión en una tabla de inventarios fitosociológica, son el único fundamento de su existencia en la zona en algún momento determinado de la reciente historia botánica española. Además, para T. pumilum, el pliego de herbario que tradicionalmente se ha asignado a la cita valenciana se trata de una confusión en la determinación por parte de algunos autores con su congénere T. carolipaui, siendo imposible al mismo tiempo asignar una localidad geográfica concreta a este material. [ct] Teucrium pumilum i T. libanitis són dues espècies que han estat citades com a presents a la província de València des de mitjans del segle XX, sobre els guixos que afloren a la comarca de la Vall d'Aiora-Cofrents. L'anàlisi de les etiquetes dels plecs dels herbaris no és concloent; cap plec testimoni certificaria la presència d'aquestes espècies. La determinació de visu per part de Rivas Goday, i la seva inclusió en una taula d'inventaris fitosociològica, són l'únic fonament de la seva existència a la zona en un moment determinat de la recent història botànica espanyola. A més, per a T. pumilum, el plec d'herbari que tradicionalment s' ha assignat a la cita valenciana es tracta d'una confusió en la determinació per part d'alguns autors amb el seu congènere T. carolipaui, essent impossible al mateix temps assignar una localitat geogràfica concreta a aquest material.

[en] Teucrium pumilum and T. libanitis have been cited from Valencia province (Spain) since the middle of the XXth Century from the gypsic soils in the Valle de Ayora-Cofrentes shire. The analysis of specimens and labels is not conclusive; no specimen would certify the presence of any of these taxa. The field identification and their inclusion in a phyotosociological table (relevé) by Rivas Goday are the only basis of their presence in the territory in a particular moment of the recent Spanish botanical history. Additionally, the unique herbarium specimen from Valencia, impossible to assign a concrete geographic locality, which was traditionally assigned to T. pumilum by some authors, is actually its congeneric T. carolipaui.
[ca] S'ofereix una detallada descripció d'una peculiar forma de creixement d'E. hedyotoides N. E. Or. procedent del sud de Madagascar. Es situa,juntament amb E. eliotii Léandri, en un grup separat : el grup E. hedyotoides.

[en] A detailed description is given or Euphorbia hedyotoides N. E. Or. from southern Madagascar with a peculiar growth-form. Together with E. eliotii Léandri it is placed in a separate group: the E. hedyotoides-group.
[ca] La condició d'andromonoècia ha estat descrita per a una població natural de Cneorum tricoccon L. (Cneoraceae) provinent de Mallorca. Hom ha trobat que la relació entre flors perfectes y flors estaminals varia al llarg de cicles reproductors consecutius de manera que va ser més baixa l' any sec de 1990 i més alta l'any següent, més humil. Les plantes són auto-compatibles i són pol.linitzades per un nombre reduït d' insectes (principalment Himenòpters). Neochamaeiea pulverulenta (Vent.) Erdtm. de les Illes Canàries també ha estat descrita com andromonoica. Això significa que dos dels tres representants de la família són andromonoics i no hermafrodites comfins ara s'havia suposat.

[en] The floral biology of a natural population or Cneorum tricoccon L. (Cneoraceae) from Majorca (Balearic Islands, Spain) has been proven to be andromonoecious, a condition not yet described for this species. The ratio perfect: staminate flowers varied along two consecutive reproductive cycles, being low in the dry year 1990 and high in the humid year 1991. The plants are self-compatible and cross-pollinated by a short number or pollinating insects (mainly Hymenoptera). Neochamaelea pulverulenta (Vent.) Erdtm. from the Canary Islands (Spain) has also been recognized as andromonoecious. This means that two of the three representatives of the family are andromonoecious and not hermaphroditic, as previously reported
[ca] En l'història prelinneana de les lleterasses es reconeixen tres moments fonamentals: el seu establiment per Dioscàrides i Plini, tots dos partint d'una font comú, la seva sistematització al segle XVI per Cesalpini i la definitiva denominació del grup per Linné.

[en] The pre-Linnaean history of spurges can be divided into three basic periods: their establishment by Dioscorides and Pliny. who undoubtedly worked from a common source; their systematization in the 16th century by Cesalpino; and the definitive denomination of the groups by Linnaeus.
[ca] Teucrium x mailhoi Giraudias nothosubsp. orientalis nova, un nou híbrid del vessant meridional dels Pirineus.- Donem notícia de l'observació d'una petita població de l'híbrid entre Teucrium aureum Schreb. subsp. aureum i T. pyrenaicum L. subsp. guarensis P. Monts. al vessant sud de la serra de Moixeró (Pirineus orientals), que proposem com a nova notosubespècie. Fem també una comparació morfològica entre l'híbrid i els dos presumptes parentals, i en presentem imatges de materials d'herbari i de la població natural. [es] Teucrium x mailhoi Giraudias nothosubsp. orientalis nova, un nuevo híbrido de la vertiente sur pirenaica.- Damos a conocer una pequeña población de un híbrido entre Teucrium aureum Schreb. subsp. aureum y T. pyrenaicum L. subsp. guarensis P. Monts. de la vertiente sur de la Serra de Moixeró (Pirineos orientales), que proponemos como nueva notosubespecie. Presentamos asimismo una comparación de la morfología del híbrido con la de los dos presuntos parentales así como algunas imágenes tanto de especímenes de herbario como de la población natural.

[en] Teucrium x mailhoiGiraudias nothosubsp. orientalis nova, a new hybrid from the Southern face of the Pyrenees.- We give advice about a small population of Teucrium aureum Schreb. subsp. aureum x T. pyrenaicum L. subsp. guarensis P. Monts., observed in the Southern slope of the Serra de Moixeró (Eastern Pyrenees), which is proposed as a new nothosubspecies. We present also a morphological comparison between the hybrid and the two presumed parental species, and some images of herbarium specimens and plants in the field.
[ca] Han estat estudiades les granes de Chamaesyce segons la presència o no de testa mucilaginosa. Les mostres van ésser seleccionades per tal de representar tot es les principals seccions del gènere. Les observacions han estat fetes al microscopi de disseció desprès d'hidratar breument les llavors; addicionalment s'han fet observacions en el MER de llavors seques, senceres i fracturades , de les espècies seleccionades. Amb poques excepcions, la major part de les subseccions de Boissier presenten els tests de presència de mucílags a les granes positius; no obstant, els mucilags generalment no es presenten en les subseccions Gymnadeniae i "Scterophyltae", per a les quals l'absència de mucilags es considerada comuna pèrdua secundària a partir d'avantpassats mucilaginosos. Encara que la producció de mucilags s'associa amb les capes subepidèrmiques ben definides de les macroesclereides, en realitat es la capa de cèl-lules superficials la que secreta mucilags. Les cèl-lules secretores de mucílags i les macroesclereides de la testa madura s' interpreten com desenvolupades a partir de les capes epidèrmiques dels teguments extern i intern, respectivament. El mucilag de les granes possiblement juga un paper en la hidratació i/o dispersió de les granes.

[en] Seeds of Chamaesyce were studied for presence of mucilaginous testa. Samples were selected to represent all major systematic sections within the genus. Observations were made with a dissecting microscope following brief hydration of seeds; additional SEM observations of both intact and fractured dry seeds were made for selected species. With few exceptions, most of Boissier's subsections test positively fo r seed mucilage; however, mucilage is generally absent in subsections Gymnadeniae and "Sclerophyllae", for wich absence of mucilage is regarded as secondary loss from mucilagionus ancestors. Although mucilage production is associated with a well-defined subepidermal layer of macroesclereids, it is the surface layer of cells that actually secrete mucilage. Mucilage secreting cells and macroesclereids of mature testa are interpreted to develop from the epidermal layers of outer and inner integuments, respectively. Seed mucilages may play a role in seed hydration and/or seed dispersal.
[ca] Les característiques avançades de Delphinium L. subgèn. Delphinium (tàxons anuals) són comparades amb les del subgèn. Delphinastrum (DC.) Wang i del subgèn. Oligophyllon Dimitrova (tàxons perennes). La morfologia norai mostra un intercanvi de funcions entre els pètals laterals i els pètals superiors i l'estructura de la inflorescència de molts tàxons anuals afavoreix un augment de les taxes de geitonogàmia-autogàmia. L'evolució dels cariotips és basada en una disminució de la longitud total dels cromosomes i en un increment del grau d'asimetria; el nombre cromosòmic roman constant per a totes les espècies anuals (2n = 16). l'eficàcia de la dispersió de les espècies anuals és mes gran que no pas la de les espècies perennes, per causa d'un increment en la producció de granes i per l'augment de la flotabilitat. tant a l'aire com a l'aigua. D'altres característiques adaptatives avançades són l'adquisició de noves defenses químiques i l'aparició d'un nou tipus embriogènic. Els nínxols ecològics del subgèn. Delphiniumcorresponen a hàbitats oberts i alterats, en comparació amb els hàbitats estables i relativament tancats dels subgèneres Delphinastrum i Oligophyllon. Es presenta una hipòtesi global de les tendències evolutives observades en anuals vs. perennes en connexió amb consideracions biogeogràfiques, així com un taxonòmic final.

[en] The advanced features of Delphinium lo subgen. Delphinium(annual taxa) are compared with those of subgen. Delphinastrum (DC.) Wang and subgen. Oligophyllon Dimitrova (perennial taxa). F1ower morphology shows a functional interchange between lateral petals and upper petals. and inflorescence structure favours geitonogamy-autogamy rates. Karyotype evolution is based on a decrease in the total length of chromosomes and on an increase in the degree of asymmetry: the chromosome number remains constant (2n = 16) in the subgen. Delphinium.The dispersal efficiency of the annual species is higher than that of perennials due to seed set increase and improved floatability. both in water and in air. Other advanced adaptive features are the acquisition or new chemical weapons and the emergence of a new embryonogenic type. The ecological niches or subgen. Delphinium correspond to open and disturbed habitats in contrast to the stable and relatively closed ones or subgenera Delphinastum and Oligophyllon. A final hypothesis is made concerning the evolutionary trends observed in annuals vs. perennials in connexion with biogeographical considerations, and a final taxonomic summary is given.
[ca] Síntesi del tractament taxonòmic de les espècies d'Euphorbia s.l. de la Xina. En conjunt es reconeixen per aquest país 5 subgèneres, 12 seccions i 77 espècies (incloent cultivades i naturalitzades). També es presenten claus de subgèneres, seccions i espècies; a més s'apona per a cada espècie lloc de publicació. sinònims i distribució a nivell provincial dins la Xina i més breument per a fora de la Xina, així com comentaris on siguin precisos. Es descriu una nova espècie (E. tongchuanensis Wu & Ma.) i un nova secció (Sect. Wentsai Wu & Ma.).

[en] A taxonomic treatment or the Chinese species or Euphorbia (s.l.) is summarized. Altogether 5 subgenera., 12 sections and 77 species (including cultivated and escaped ones) are recognized as occurring in China. Keys to subgenera., sections and species of Euphorbia (s.l.) found in China are presented; the original literature of each species, synonyms and distribution to the provincial level within China and more briefly outside China, as well as comments where necessary, are reported also. One new species (E.tlongchuanensis C. Y. Wu & J. S. Ma, sp. nov.) and one new section (Sect. Wentsai C. Y. Wu & J.S. Ma, sect. nov.) are described.
[ca] La morfologia de les granes de 28 espècies de Delphinium recollides a Turquia ha estat estudiada per mitjà de la Microscòpia Electrònica de Rastreig (MER). Quatre tipus principals de granes són reportats: subgloboses amb anells continus de lamelles, subpiramidals amb esquames amples o primes, subpiramidals allargades amb esquames i sector-esferoïdals reticulades, que es corresponen amb les seccions reconegudes en els sistemes taxonòmics habituals del gènere, cosa que indica llur bona resolució taxonòmica. Es discuteixen les implicacions biogeogràfiques i sistemàtiques.

[en] The seed morphology or 28 species or Delphinium collected from Turkey is surveyed by Scanning Electron Microscopy (SEM). Four major seed types are reported; subglobose with continous rings or lamellae. subpyramidal with narrow or wide scales, elongate subpyramidal with scales and sector-sphercidal reticulate, corresponding with the sections recognized in the current taxonomic systems or the genus, thus indicating its good taxonomic resolution. Biogeographical and systematic implications are discussed.
[ca] Este trabajo presenta una síntesis de la prospección etnobotánica llevada a cabo en la comarca del Ripollès entre los años 2004 y 2013. Mediante entrevistas semiestructuradas con 163 informantes nacidos entre 1915 y 1988, hemos obtenido información sobre nombres y usos populares de 457 táxones (incluyendo especies, subespecies y variedades), 15 de los cuales solamente han sido determinados hasta el nivel de género. Sobre estas plantas, los informantes han referido 7192 reportes de uso. En este artículo incluimos comentarios generales sobre diversos usos (medicinales, alimentarios y de otro tipo) y presentamos, en dos apéndices, el catálogo completo de la etnoflora comarcal. [ct] Aquest treball presenta una síntesi de la prospecció etnobotànica duta a terme a la comarca del Ripollès entre els anys 2004 i 2013. A través d'entrevistes semiestructurades amb 163 informants nascuts entre 1915 i 1988, hem obtingut informació sobre noms i usos populars de 457 tàxons (comptant-hi espècies, subespècies i varietats), 15 dels quals només han estat determinats fins al nivell de gènere. Sobre aquestes plantes, els informants han fet 7192 reports d'ús. En aquest article fem comentaris generals sobre els diversos usos (medicinals, alimentaris i d'altra mena) i presentem, en dos apèndixs, el catàleg complet de l'etnoflora comarcal.

[en] This paper presents a synthesis of the ethnobotanical prospection performed in the Ripollès district between 2004 and 2013. Through semistructured interviews with 163 informants born between 1915 and 1988, we obtained information on popular names and uses of 457 taxa (including species, subspecies and varieties), 15 of which have only been determined at the genus level. About these plants, the informants have produced 7192 use reports. In this article we provide general comments on the different uses (medicinal, food and others) and we present, in two appendices, the complete catalogue of the district's ethnoflora.
[ca] Centaurea subtilis del sureste de Italia y C. exarata del suroeste de la Península Ibérica fueron clasificadas anteriormente en el grupo Acrolophus-Phalolepis y dentro de él en la sect. Maculosae. Una revisión molecular basada en secuencias de la región ITS indica que ambas deberían clasificarse en el grupo Jacea-Lepteranthus. Este cambio es coherente con el número cromosómico de las dos especies, que tienen x = 11 como el resto de las especies del grupo Jacea-Lepteranthus y no x = 9 como las especies del grupo Acrolophus-Phalolepis. Estos resultados confirman advertencias anteriores sobre el carácter artificial de la sect. Maculosae. Centaurea exarata y C. subtilis son bastante diferentes de las otras especies de Jacea-Lepteranthus en algunos caracteres morfológicos importantes, resultado, según nuestra hipótesis, de adaptaciones a un clima más árido. La reducción o total pérdida de las flores estériles radiantes podría ser una adaptación a la falta de especies competidoras en la polinización. [ct] Centaurea subtilis del sud-est d'Itàlia i C. exarata del sud-oest de la Península Ibèrica han estat classificades en el grup Acrolophus-Phalolepis i, dins d'aquest grup, a la secció Maculosae. Una revisió molecular basada en seqüències de la regió ITS indica que ambdues espècies haurien de classificar-se en el grup Jacea-Lepteranthus. Aquest canvi és coherent amb el nombre cromosòmic de les dues espècies, que tenen x = 11 com la resta de les espècies del grup Jacea-Lepteranthus i no x = 9 com les espècies del grup Acrolophus-Phalolepis. Aquests resultats confi rmen advertències anteriors sobre el caràcter artificial de la sect. Maculosae. Centaurea exarata i C. subtilis són bastant diferents de les altres espècies de Jacea-Lepteranthus en alguns caràcters morfològics importants, degut, segons la nostra hipòtesi, a adaptacions a un clima més àrid. La reducció o la total pèrdua de les flors estèrils radiants podria ser una adaptació a la falta d'espècies competidores en la pol·linització.

[en] Centaurea subtilis from south east Italy and C. exarata from south west Iberia were classified in the Acrolophus- Phalolepis group and therein in section Maculosae. A molecular survey based on ITS sequence data indicates that both species should rather be placed in the Jacea-Lepteranthus group instead. This placement is consistent with the chromosome number of the two species, which is x = 11 like the rest of species of the Jacea-Lepteranthus group, and differs from the x = 9 of the other taxa included in sect. Maculosae. These results confi rm previous suggestions on the unnaturality of sect. Maculosae. Centaurea exarata and C. subtilis are quite different from the other species of Jacea-Lepteranthus in some striking morphological characters, which we hypothesize to be the result of parallel adaptation to dryer climates. The lack of competitors for pollination might be a good explanation for the partial or even total loss of showy flowers in these two species.
[ca] El herbario BC-Bernades es una de las colecciones más antiguas conservadas en el Instituto Botánico de Barcelona. Contiene parte de las recolecciones de Miquel Bernades y Mainader y Miquel Bernades y Clarís, médicos y botánicos catalanes del siglo XVIII establecidos en Madrid. Consta de 817 pliegos, la relación de los cuales presentamos en un anexo. También mostramos datos sobre las localidades de recolección, grupos taxonómicos y familias presentes, y una relación de pliegos de interés. Entre estos aparecen testimonios de plantas arvenses extinguidas o muy raras en tierras ibéricas como Hymenocarpos circinatus (L.) Savi o Securigera securidaca (L.) Degen & Dörfl , y también algunos de los primeros testimonios conocidos en España de plantas introducidas como Aster cordifolius L. o Bidens bipinnata L. [ct] L'herbari BC-Bernades és una de les col·leccions més antigues de les conservades a l'Institut Botànic de Barcelona. Conté part de les recol·leccions de Miquel Bernades i Mainader i Miquel Bernades i Clarís, metges i botànics catalans del segle XVIII establerts a Madrid. Consta de 817 plecs, la relació dels quals donem en un annex. També presentem dades sobre localitats de recol·lecció, grups taxonòmics i famílies presents, i una relació de plecs d'interès. Entre aquests hi fi guren testimonis de plantes arvenses extingides o molt rares a les terres ibèriques com Hymenocarpos circinatus (L.) Savi o Securigera securidaca (L.) Degen & Dörfl , i també alguns dels primers testimonis coneguts a Espanya de plantes introduïdes com Aster cordifolius L. o Bidens bipinnata L.

[en] The BC-Bernades herbarium is one of the oldest collections conserved in the Botanical Institute of Barcelona. It contains part of the field collections of Miquel Bernades i Mainader and Miquel Bernades i Clarís, doctors of medicine and botanists of Catalonian origin living in Madrid in the 18th century. The collection consists of 817 sheets, the complete list provided in the annexe. We also present information concerning the localities of certain specific recollections, the taxonomic groups and families, as well as a list of sheets of special interest. This list contains witness of cornfield weed now very rare or extinct in Iberian lands, such as Hymenocarpos circinatus (L.) Savi or Securigera securidaca (L.) Degen & Dörfl , and also some of the first witness known from Spain of introduced plants, such as Aster cordifolius L. or Bidens bipinnata L.
[ca] Entre comienzos del siglo XVIII y mediados del siglo XIX el gabinete de los Salvador era de visita obligada para cuantos interesados por la historia natural o simplemente curiosos o eruditos que pasaban por la ciudad de Barcelona. No todos aquellos visitantes han dejado testimonio escrito de su paso por el gabinete, ni menos aún testimonio publicado, pero el medio centenar de noticias, descripciones o juicios que hemos podido localizar cubren prácticamente la totalidad de este período (incluso lo superan) y constituyen un valioso testimonio de las transformaciones del gabinete y de la evolución en la valoración de éste y de su contenido por parte de los sucesivos visitantes. En el apéndice se incluyen los textos y las referencias de estas noticias, descripciones y juicios acerca del gabinete Salvador. [ca] Entre començaments del segle XVIII i mitjan segle XIX el gabinet dels Salvador va ser de visita obligada per a tots els interessats per la història natural o simplement curiosos o erudits que passaven per la ciutat de Barcelona. No tots aquells visitants han deixat testimoni escrit del seu pas pel gabinet ni encara menys testimoni imprès però el mig centenar de notícies, descripcions o judicis que hem pogut localitzar cobreixen pràcticament la totalitat d'aquest període (fins i tot l'ultrapassen) i constitueixen un valuós testimoni de les transformacions del gabinet i de l'evolució en la valoració del gabinet mateix i del seu contingut per part dels successius visitants. En l'apèndix s'inclouen els textos i les referències d'aquestes notícies, descripcions i judicis sobre el gabinet Salvador.

[en] Between the beginning of the 18th century and the mid-19th century the Salvador cabinet was a must for all those interested in natural history or simply curious people or scholars who passed through the city of Barcelona. Not all of these visitors have left written testimony of its passage by the cabinet, nor even less printed testimony, but the half a hundred of notices, descriptions or opinions that we have been able to locate cover virtually the whole of this period (even exceed it) and constitute a valuable witness to the transformations of the cabinet along time and of the evolution in the appraisal of the cabinet and its contents by the successive visitors. An Appendix includes texts and bibliographic references of this notices, descriptions or opinions about the Salvador cabinet.