[ca] Els transposons són elements genètics que tenen la capacitat de modificar la seva posició dins el genoma. Com a conseqüència, tenen un impacte en l'evolució del genomes inactivant o alterant els gens de l'hoste i proporcionant noves funcions gèniques. Els transposons ocupen una fracció important de tots els genomes seqüenciats. L'objectiu del treball presentat en aquesta tesis consisteix en estudiar els diversos impactes de transposons tant en els gens com en l'evolució dels genomes de diferents espècies de plantes. En aquesta tesis, s'ha analitzat la fracció de transposons en meló i cogombre, dues espècies molt properes. Els resultats suggereixen que els transposons han proliferat més en meló, causant un augment de la mida del genoma. Els transposons no es troben distribuïts habitualment de forma homogènia i tendeixen a acumular-se en les regions pericentromèriques heterocromàtiques, com el cas dels genomes de meló i cogombre. Curiosament, els resultats presentats mostren que els transposons han expandit les regions pericentromèriques en meló, demostrant que els transposons poden modificar l'estructura dels genomes. El número de genomes de referència de plantes disponibles i el número de varietats reseqüenciades ha crescut exponencialment permetent estudiar la correlació entre les variacions genètiques i fenotípiques. El propòsit del treball resumit en la segona part d'aquesta tesis consisteix en analitzar l'impacte dels transposons en genomes d'espècies cultivables detectant els polimorfismes deguts a la presència o absència de transposó en un locus concret, comparant una varietat reseqüenciada respecte al seu genoma de referència. L'anàlisi d'insercions polimòrfiques de transposons s'ha realitzat en tres espècies diferents: meló, palmera datilera i Physcomitrella patens. Els resultats obtinguts poden ajudar a identificar famílies de transposons actives recentment i proporcionar informació nova sobre polimorfismes genètics que poden estar lligats a caràcters seleccionats durant l'evolució recent d'aquestes tres espècies. Per tal d'estudiar l'impacte de la transposició en la regulació gènica, el treball presentat en la tercera part d'aquesta tesis se centra en la capacitat dels transposons en amplificar i redistribuir llocs d'unió a factors de transcripció. Els resultats mostren que algunes famílies de MITEs s'han amplificat i han redistribuït els llocs d'unió del factor de transcripció E2F durant l'evolució d'algunes espècies del gènere Brassica. L'objectiu d'aquest treball és avaluar l'impacte dels llocs d'unió a E2F localitzats dins de transposons reprogramant la regulació de gens de la xarxa transcripcional de E2F. Els resultats obtinguts han determinat que els llocs d'unió a E2F localitzats dins de transposons tenen la capacitat d'unir-se als factors de transcripció de E2F in vivo, independentment de les marques epigenètiques de la regió. A més a més, els transposons s'han convertit en eines genètiques útils per generar col·leccions de mutants en animals i plantes degut a la seva capacitat d'integrar còpies en el genoma. En plantes, alguns retrotransposons s'integren preferentment a prop de gens sent particularment interessants per la mutagènesis. Entre tots ells, el retrotransposó de tabac Tnt1 s'ha utilitzat per generar mutants en diferents espècies de plantes. L'última part d'aquesta tesis consisteix en analitzar la capacitat del retrotransposó de tabac Tnt1 en transposar en la molsa Physcomitrella patens. S'ha demostrat que Tnt1 transposa eficientment en P. patens i s'integra preferentment a prop de gens. Aquest estudi presenta vectors derivats de Tnt1 dissenyats per transposar amb alta eficiència i ser utilitzats per generar col·leccions de mutants amb insercions estables en aquest briòfit.

[en] Transposable elements are genetic elements that have the capacity to modify their position within the genome. As a consequence, they impact the evolution of genomes by inactivating or altering host genes and by providing new gene functions. Transposons account for an important fraction of all sequenced genomes. The goal of the work presented in this dissertation is to investigate the diverse impacts of transposons on gene and genome evolution in different plant species. The transposon content has been analyzed in melon and cucumber, two closely related species. The results suggest that transposons have proliferated to a greater extend in melon, causing an increase of its genome size. Transposable elements are usually not homogenously distributed and tend to accumulate in heterochromatic pericentromeric regions. This is also the case of melon and cucumber genomes. Interestingly, the results presented show that transposons have expanded the pericentromeric regions in melon, showing that transposons can modify the structure of genomes. The number of plant reference genomes made available and the number of varieties resequenced is growing exponentially, and this is allowing to study the correlation between genetic and phenotypic variations. The purpose of the work summarized in the second part of this dissertation is to analyze the impact of transposons in crop genomes by detecting polymorphisms due to the presence or absence of transposon at a given locus, comparing one resequenced variety respect to the reference genome. The analysis of transposon-related polymorphism insertions has been performed in three different species: melon, date palm and Physcomitrella patens. The results obtained can help to identify the transposon families recently active and to provide new information on genetic polymorphisms that can be linked to traits selected during the recent evolution of these three species. In order to study the impact of transposition on gene regulation, the work reported in the third part of this dissertation focuses on the capacity of transposons to amplify and redistribute transcription factor binding sites. The results show that some MITE families have amplified and redistributed the binding sites of E2F transcription factor during Brassica evolution. The goal of this study was to assess the impact of E2F binding sites located within a transposon in reprogramming gene regulation on the E2F transcriptional network. The results obtained have determined that E2F binding sites located within transposons have the capacity to bind E2F transcription factor in vivo, regardless the epigenetic mark context. Moreover, transposons have become a useful genetic tool to generate mutant collections in animals and plants due to the capacity to insert copies into the genome. In plants, some retrotransposons have been shown to integrate preferentially near genes making them particularly interesting for mutagenesis. Among them, the tobacco retrotransposon Tnt1 has been used to generate mutants in different plant species. The last part of this dissertation consists in analyzing the capacity of the tobacco retrotransposon Tnt1 to transpose in the moss Physcomitrella patens. It shows that Tnt1 efficiently transposes in P. patens and inserts preferentially in genic regions. This work presents Tnt1-derived vectors designed for high efficiency transposition that could be used to generate stable insertion mutant collections in this bryophyte species.