[ca] La present tesi de recerca doctoral constitueix una contribució a la discussió i els estudis sobre el col·lectiu d'immigrants llatinoamericans a Espanya, concretament a la temàtica de les migracions internes i la mobilitat residencial, des de l'àmbit de coneixement de la Geografia i la Demografia. Constitueix una recerca en la modalitat de compendi d'articles científics, cinc, acceptats i publicats, que es presenten al llarg del document des d'una menor a una major escala tant territorial com d'anàlisi, signats amb diferents investigadors especialistes en l'àmbit, i que van ser produïts amb el principal objectiu de desenvolupar i aportar a aquesta tesi doctoral. Mereix atenció l'estudi específic del col·lectiu immigrant d'origen llatinoamericà a Espanya, ja que constitueix més del 41% del total de la població d'origen estranger resident al país, i prop del 6% del total de la seva població nacional (a 1 de gener de 2019), xifres rellevants, que incideixen inevitablement en les dinàmiques residencials que s'estableixen o són establertes en el territori de l'àmbit nacional. És dins d'aquest marc que a la present tesi s'estudia el període comprès des de l'any 2000 al 2017, identificant tres etapes: una primera d'expansió de 2000 a 2008; una segona de crisi de 2009 a 2014, i una tercera de postcrisi de 2015 a 2017. Aquests períodes són analitzats a diferents escales (des del nivell provincial, al municipal); i per a diferents àrees, on es parteix inicialment de l'estudi de tot el territori espanyol, per a després fer una sel·lecció a les àrees metropolitanes de Barcelona i Madrid. Igualment es realitza una caracterització sociodemogràfica i s'identifiquen les principals zones de concentració d'aquesta població, en les zones metropolitanes de Barcelona i Madrid, i també específicament per a l'Àrea Metropolitana de Barcelona. Es plantegen com a hipòtesi qüestionis com que la crisi econòmica hauria produït canvis en la dinàmica de la migració interna a Espanya, i particularment en la intensitat i direccionalitat de les migracions de manera diferenciada per a la població autòctona i la població immigrant; que el comportament espacial d'aquests immigrants s'explicaria en part per les seves característiques personals, però també per l'impacte diferencial de la crisi en els diferents territoris d'Espanya; que, les característiques sociodemogràfiques varien segons el nivell de concentració residencial i reflectiran una estratificació social inversa al grau de concentració; i la intensitat de la mobilitat residencial és la que determinaria els diferents nivells de concentració. Per això, els objectius d'aquesta tesi són dilucidar la intensitat i la direccionalitat dels fluxos interns dels llatinoamericans a Espanya; quantificar aquests canvis a causa de la crisi; caracteritzar sociodemográficament aquells migrants que han protagonitzat un moviment migratori intern; analitzar l'evolució dels estocs de població llatinoamericana i les seves pautes residencials segons la distància a les ciutats centrals a les àrees metropolitanes, i per períodes; i finalment estudiar per períodes els canvis de residència segons distància en les diferents fases del cicle econòmic estudiat. Els principals resultats, assenyalen què existeix un canvi en les pautes migratòries internes en els anys més recents que efectivament seria una resposta a la crisi econòmica; a més d'una tendència a la suburbanització de la població d'origen llatinoamericà en la fase d'expansió, que es va veure frenada amb la crisi, però que s'ha vist reactivada en la postcrisi, període on també s'ha donat de manera simultània un augment de la concentració a les ciutats centrals. A més, es constata que, si bé durant els primers anys analitzats, l'evolució de les concentracions de població es nodria de l'arribada de fluxos directament de l'estranger, amb la crisi econòmica aquests depenen de la migració interna; i l'estudi específic dels diferents espais de concentració, posa de manifest que hi ha una associació entre les característiques sociodemogràfiques dels individus i el seu lloc de residència. Geogràficament, la inserció territorial del col·lectiu llatinoamericà es caracteritza per l'existència de baixos nivells de segregació residencial.

[es] La presente tesis de investigación doctoral constituye una contribución a la discusión y estudios sobre el colectivo de inmigrantes latinoamericanos en España, concretamente en la temática de las migraciones internas y la movilidad residencial, desde el ámbito de conocimiento de la Geografía y la Demografía. Constituye una investigación en modalidad de compendio de artículos científicos, cinco, aceptados y publicados, que se presentan a lo largo del documento desde una menor a una mayor escala tanto territorial como de análisis, firmados con diferentes investigadores especialistas en el ámbito, y que fueron desarrollados con el principal objetivo de desarrollar y aportar a esta tesis doctoral. Merece la atención el estudio específico del colectivo inmigrante de origen latinoamericano en España, ya que constituye más del 41% del total de la población de origen extranjero residente en el país, y cerca del 6% del total de su población nacional (a 1 de enero de 2019), cifras relevantes, que inciden inevitablemente en las dinámicas residenciales que se establecen o son establecidas en el territorio a nivel nacional. Dentro de ese marco, es que en la presente tesis se estudia el período comprendido desde el año 2000 al 2017, identificando tres etapas: una primera de expansión de 2000 a 2008; una segunda de crisis de 2009 a 2014, y una tercera de poscrisis de 2015 a 2017. Dichos períodos son analizados en distintas escalas (desde el nivel provincial, al municipal); y para distintas áreas, donde se parte inicialmente sobre el estudio de todo el territorio español, para luego hacer una selección a las áreas metropolitanas de Barcelona y Madrid. Igualmente se realiza una caracterización sociodemográfica e identifican las principales zonas de concentración de esta población, en las zonas metropolitanas de Barcelona y Madrid, y también en específico para el Área Metropolitana de Barcelona. Se plantean como hipótesis cuestiones como que la crisis económica habría producido cambios en la dinámica de la migración interna en España, y particularmente en la intensidad y direccionalidad de las migraciones de modo diferenciado para la población autóctona y la población inmigrante; que el comportamiento espacial de estos inmigrantes se explicaría en parte por sus características personales, pero también por el impacto diferencial de la crisis en los distintos territorios de España; que, las características sociodemográficas ellos varían según el nivel de concentración residencial y reflejarán una estratificación social inversa al grado de concentración; y que la intensidad de la movilidad residencial es la que determinaría los distintos niveles de concentración. Por ellos, los objetivos de esta tesis son el dilucidar la intensidad y la direccionalidad de los flujos internos de los latinoamericanos en España; cuantificar dichos cambios debido a la crisis; caracterizar sociodemográficamente a aquellos migrantes que han protagonizado un movimiento migratorio interno; analizar la evolución de los de población latinoamericana y sus pautas residenciales según distancia a las ciudades centrales en la áreas metropolitanas, y por períodos; y finalmente estudiar por períodos los cambios de residencia según distancia en las distintas fases del ciclo económico estudiado. Los principales resultados, señalan qué existe un cambio en las pautas migratorias internas en los años más recientes que efectivamente sería una respuesta a la crisis económica; además de una tendencia a la suburbanización de la población de origen latinoamericano en la fase de expansión, que se vio frenada con la crisis, pero que se ha visto reactivada en la poscrisis, periodo donde también se ha dado de manera simultánea un aumento de la concentración en las ciudades centrales. Además, se constata que, durante los primeros años analizados, la evolución de las concentraciones de población se nutría de la llegada de flujos directamente del extranjero, con la crisis económica estos dependen de la migración interna; y el estudio específico de los distintos espacios de concentración, revelan una asociación entre las características sociodemográficas de los individuos y su lugar de residencia. Geográficamente, la inserción territorial del colectivo latinoamericano se caracteriza por la existencia de bajos niveles de segregación residencial.