[ca] Com i què precipita el naixement d'un sant en un cementiri urbà? Quins processos i factors hi intervenen? I, sobretot, què i qui manté viu tal fenomen? A partir de dades històrico-etnogràfiques recollides entre el 2017 i el 2022, el present article exposa el cas del Santet del Poblenou, un Sant canonitzat i elevat als altars a instàncies populars i fora de les estructures de la fe normativa i institucional, la sepultura del qual s'ubica a l'illa IV del departament primer del Cementiri del Poblenou o Cementiri Vell de Barcelona. S'analitzen les condicions del sorgiment d'aquesta devoció a la Barcelona de finals del segle XIX i principis del XX i la seva consolidació com a devoció popular, pròpia de les classes subalternes. En un segon terme, a partir de materials etnogràfics actuals, s'examinen algunes de les continuïtats pràctiques i discursives que han mantingut aquest fenomen fins els nostres dies, sempre com a culte referent de les classes populars barcelonines. L'objectiu és mostrar la importància d'atendre la pràctica religiosa com un àmbit en què s'expressen velles i noves formes d'exclusió social més àmplies, reflectides en àmbits com poden ser l'econòmic, el polític, el mèdic o el familiar; alhora que, tanmateix, constitueix un espai i un instrument per la generació i posterior habitació d'universos simbòlics propis. D'aquesta manera, el que es pretén és desentramar com el cementiri, i en particular la canonització popular d'un sant al cementiri, brinda la possibilitat d'establir una urbanitat que sobrepassa els límits d'allò ordinari, que transcendeix les normes i fronteres de gènere, classe, econòmiques, polítiques, urbanes, que configuren les vulnerabilitats de les què són víctimes els grups socials protagonistes d'aquestes devocions. Fent palès, novament, que la religió pot ser presa no sols com una expressió de resignació davant la misèria real sinó també com una eina de resistència i emancipació.

[en] How and what precipitates the birth of a saint in an urban cemetery? What processes and factors are involved in its birth? What and who keeps it alive? Based on historical-ethnographic materials collected between 2017 and 2022, this article presents the case of the Santet del Poblenou, a saint canonised and raised to the altars at the popular request and outside the structures of normative and institutional faith, whose tomb is located on the island IV of the first department of the Poblenou Cemetery. We analyse the conditions of the emergence of this cult in Barcelona at the end of the 19th century and the beginning of the 20th, as well as its consolidation as a popular devotion of the subaltern classes. Secondly, based on current ethnographic materials, we examine some of the practical and discursive continuities that have maintained this phenomenon up to the present day, always as a reference point for Barcelona's working classes. The aim is to show the importance of paying attention to religious practice as a sphere in which old and new forms of broader social exclusion are expressed, reflected in areas such as the economic, political, medical and family spheres; at the same time, however, it constitutes a space of resistance and an instrument to generate and inhabiting symbolic universes of its own. We aim at unraveling how the cemetery, and more particularly the popular canonization of a saint, provides the possibility to establish an urbanity that exceeds the limits of the ordinary and trascends norms and the gender, class, economic, political and urban frontiers that configure those vulnerabilities of which the main social groups practising these devotions are victims. Revealing that religion might be understood not just as an expression of resignation to real misery, but as a tool of resistance and emancipation.