[ca] Els processos de Validació d'Aprenentatge Previs a Bolívia encara es troben limitats a la certificació de competències laborals des dels aprenentatges no formals i informals, però no s'ha plantejat la vinculació d'aquest reconeixement amb la seva inclusió a itineraris formatius que estableixin una relació funcional i de llarg abast entre el món laboral i l'acadèmic. Aquesta investigació té com a objectiu identificar les actituds que tenen els actors del món acadèmic envers aquesta possibilitat, específicament en relació amb itineraris de formació de grau en les tres universitats que pertanyen al Sistema de la Universitat Boliviana, a la ciutat de La Paz, i la inclusió de persones amb formació empírica en les carreres que ofereixen. Partint de la realitat de l'educació superior d'avui en dia, les seves característiques i els desafiaments en el món, a Llatinoamèrica i a Bolívia, es poden comprendre conceptes com l'aprenentatge al llarg de la vida com a dret fonamental, el reconeixement d'aquest aprenentatge i la realitat de diversos països referents en el món sobre aquesta temàtica, aterrant en el context bolivià. S'analitza també el constructe d'actituds des de la Teoria de l'Acció Planificada d'Ajzen i Fishbein, el que ha permès identificar els factors que hauran de ser treballats en un futur per posar a Bolívia en sintonia amb molts altres països que ja han introduït la possibilitat de reconèixer, avaluar i acreditar els aprenentatges no formals i informals, i vincular-los als graus acadèmics, assegurant que aquests processos es desenvolupin amb transparència i qualitat, de tal manera que les certificacions parcials o totals siguin realment equivalents a aquelles aconseguides a través de processos d'educació formal. Pel que fa a les característiques de la investigació i als seus participants, l'estudi de camp identifica la següent proposta metodològica: autoritats educatives universitàries com a informants claus, directors de carrera i docents de les carreres seleccionades els programes acadèmics dels quals han sigut estructurats d'acord amb un enfocament de formació basat en competències. També es plantegen els instruments emprats: enquestes, entrevistes, qüestionaris d'estimació directa i matrius de triangulació basant-se en les categories d'anàlisi i procediments definits. Tot això ha donat lloc a l'anàlisi de dades qualitatives i quantitatives presentat, tancant la triangulació de la informació aconseguida. Els resultats mostren un desconeixement significatiu dels processos de Validació d'Aprenentatges Previs per part de la majoria dels participants de la investigació. Amb tot, també s'observen carreres amb l'obertura necessària per a introduir-los com a formes alternatives d'admissió i la consideració de poblacions no tradicionals. Les diferències més rellevants s'observen en carreres tècniques i algunes de ciències socials i humanitats, especialment en disciplines vinculades a l'educació i la comunicació. Es conclou doncs, que acceptar aquests processos podria facilitar a les universitats l'obertura d'espais per democratitzar l'educació superior reconeixent l'experiència empírica de l'aprenentatge no formal i informal. Tanmateix, es presenta una proposta per incloure els processos de Validació d'Aprenentatges Previs en carreres de grau, partint de les pautes internacionals definides, i incloent l'anàlisi curricular i institucional prèvia a la decisió d'obrir la possibilitat d'aquesta inclusió; amb l'objectiu de preparar tota la normativa, els procediments, actors i protocols necessaris perquè aquest procés es pugui desenvolupar garantint la transparència i qualitat que asseguri la seva validesa, facilitant la inclusió de poblacions no tradicionals en formació terciària, afavorint el seu desenvolupament personal, la democratització de l'educació superior i la professionalització del recurs humà a nivells cada cop més elevats.

[en] In Bolivia, the Prior Learning Validation processes are still limited to the certification of labor competencies from non-formal and informal apprenticeships. However, linking this recognition with its inclusion in training itineraries that establish a functional and long-term relationship has not been proposed between the world of work and the academic world. This research aims to identify the attitudes that actors in the academic world have regarding this possibility, specifically concerning undergraduate training itineraries in the three universities that belong to the Bolivian University System in La Paz City and the inclusion of people with empirical training in the degrees they offer. Starting from the reality of higher education today, its characteristics and challenges in the world, in Latin America and Bolivia, it is possible to understand concepts such as lifelong learning as a fundamental right, the recognition of this learning, and the reality of several leading countries in the world on this issue, landing in the Bolivian context. Furthermore, the construct of attitudes is also addressed from the Theory of Planned Action of Ajzen and Fishbein, which has made it possible to identify the factors that should be worked on in the future to put Bolivia in tune with many other countries that have already introduced the possibility of recognizing, evaluating, and accrediting non-formal and informal learning. Additionally, such introduction links them to academic degrees, ensuring that these processes are developed with transparency and quality so that partial or total certifications are equivalent to those achieved through formal education processes. The field study identifies a methodological proposal in terms of characteristics of the research and the research participants: university educational authorities as key informants, department directors, and professors of the selected programs whose academic degrees have been structured based on an approach of competency-based training. The instruments used are also considered: surveys, interviews, direct estimation questionnaire and triangulation matrices based on the categories of analysis and defined procedures. This has led to the analysis of qualitative and quantitative data presented, closing with the triangulation of the information collected. The results show a significant ignorance of the Prior Learning Validation processes on the part of the majority of the participants. However, several programs have also been observed with an opening to introduce them as alternative forms of admission and consideration of non-traditional populations. The most relevant differences are observed in some technical and social and human sciences programs, especially in disciplines related to education and communication. It is concluded that accepting these processes could facilitate universities to open spaces to democratize higher education, recognizing the empirical experience of non-formal and informal learning. Similarly, a proposal is presented to include the processes of Validation of Prior Learning in undergraduate degrees, starting from the defined international guidelines. These guidelines include all the curricular and institutional analysis before opening the possibility of this inclusion to prepare all the regulations, procedures, actors, and protocols necessary for this process. Thus, this process should guarantee transparency and quality, ensuring its validity, facilitating the inclusion of non-traditional populations in tertiary training, favoring personal development, democratizing higher education, and professionalizing human resources at even higher levels.