[ca] Aquesta investigació versa sobre la necessitat de plena '"instauració d'existència" de les persones sense llar en tant que a subjectes de drets. Es parteix de la hipòtesi que aquestes persones estan mancades del ple reconeixement i senten negada la seva existència per part de l'Estat, com es constata per la violència a què estan sotmeses històricament i permanent. Des d'aquesta perspectiva, s'han investigat els mecanismes que dificulten o impedeixen que les persones sense llar esdevinguin subjectes de drets. Per a això, es van utilitzar teories d'Étienne Souriau, David Lapoujade, Peter Pál Pelbart i d'altres; a les quals es van afegir dades primàries i secundàries que van ser recopilades i operacionalitzades paral·lelament. Pel que fa a les estratègies metodològiques, es van realitzar investigacions de camp, en la modalitat d''investigació participant', amb observació directa orientada, recol·lecció i anàlisi de dades d'informes públics i legislacions, l'aplicació de qüestionaris semiestructurats, entrevistes orientades, conversa i debats, així com anàlisi de contingut a partir de la recopilació d'històries de vida. Per aconseguir una millor comprensió sobre les possibilitats i les dificultats per accedir als seus drets per part de la població sense llar, es va utilitzar com a recurs metodològic també l'estudi de la bibliografia rellevant i la seva metaanàlisi. Durant la pandèmia de Covid-19, es va consultar diversos actors estratègics involucrats amb l'accés als drets de la població sense llar. Tècnicament, el tema d'aquest estudi pertany a la Filosofia del Dret i el foment del respecte dels Drets Humans. Així, les anàlisis realitzades en aquesta investigació han tingut com a finalitat veure el dret no només com una llei sinó també com un fenomen humà i cultural. Perquè aquesta comprensió fos possible, s'ha fet servir la macrofilosofia per ordenar tota aquesta amalgama de visions, crítiques i perspectives. Al final de la investigació es va confirmar la hipòtesi que les persones sense llar estudiades han vist vulnerats els seus drets per part de la societat i de l'Estat, cosa que implica la negació de la seva existència plena com a subjectes de dret. A més, han sorgit reflexions crítiques posteriors en el sentit de qüestionar si aquesta violació de dret per part de l'Estat només representa la negació de l'existència en tant que subjectes de drets o implica, també, la negació d'altres formes d'existència.

[pt] Esta pesquisa versa sobre a necessidade de instauração de existência das pessoas em situação de rua enquanto sujeitos de direitos. O pressuposto hipotético considera que as pessoas em situação de rua têm a sua existência negada pelo Estado, dada a violência a que essas pessoas são submetidas histórica e permanentemente. A partir desta perspectiva, investigaram-se os mecanismos que dificultam ou impedem que as pessoas em situação de rua existam como sujeitos de direitos. Para se alcançarem os objetivos propostos, foram utilizadas como referenciais de análise as teorias de Étienne Souriau, David Lapoujade, Peter Pál Pelbart e outros; foram também levantados e operacionalizados dados primários e secundários. Em relação às estratégias metodológicas, fizeram-se pesquisas de campo, na modalidade pesquisa participante, adotando-se como procedimentos a observação direta dirigida, a coleta e análise de dados em relatórios públicos e legislações, a aplicação de questionário semiestruturado, entrevistas, conversas e discussões dirigidas e análise de conteúdo relativo às histórias de vidas coletadas. Para a compreensão do acesso aos direitos por parte da população em situação de rua utilizaram-se metodologicamente, também, a revisão da literatura e a metanálise. Para se analisar o acesso a direitos durante a pandemia da covid-19, consultaram-se atores estratégicos envolvidos com o tema. Tecnicamente, o tema desta pesquisa pertence à Filosofia do Direito e aos Direitos Humanos. Assim, as análises feitas neste estudo têm o objetivo de ver o direito não somente como norma, mas, também, como fenômeno humano e cultural. Para que essa compreensão fosse possível, aportou-se na Macrofilosofia como forma de ordenar toda a amálgama de visões, críticas e perspectivas em torno do problema estudado. Ao final da investigação, confirmou-se a hipótese inicialmente levantada, demonstrando que as pessoas em situação de rua têm os seus direitos violados pelo Estado, o que corresponde à negação de existência enquanto sujeitos de direitos. No entanto, algumas reflexões críticas surgiram, inclusive, no sentido de se questionar se essa violação de direitos por parte do Estado representa apenas a negação de existência enquanto sujeitos de direitos ou implica, também, na negação de outros modos existências.