[ca] Actualment, el combustible nuclear és una de les fonts d'energia més emprades del planeta. En la majoria de casos, l'òxid d'urani (UO2) constitueix majoritàriament el combustible degut a la seva alta eficiència i les seves beneficioses propietats. No obstant, l'ús d'aquest genera una immensa quantitat de residus altament radioactius i, per tant, necessaris de gestionar. Un dels conceptes més acceptats que ja s'ha començat a posar en marxa en alguns països és l'emmagatzematge geològic profund: un sistema multi barrera d'aïllament natural que té l'objectiu d'acumular el combustible nuclear gastat durant milers d'anys i així, protegir el medi ambient de qualsevol radiació perillosa. Tot i que el disseny d'aquestes estructures està molt examinat, els enginyers preveuen el seu possible fracàs i conseqüentment, el contacte de les aigües subterrànies amb l'òxid d'urani en un futur llunyà. D'aquesta manera, una gran quantitat d'estudis han focalitzat el seu propòsit en determinar les possibles reaccions i processos que es durien a terme si l'esdeveniment de fallada succeís. Aquest projecte forma part del grup d'investigació "R2EM Resource Recovery and Environmental Management" de l'Escola d'Enginyeria de Barcelona Est (EEBE). Una de les principals finalitats del treball és recopilar i analitzar informació bibliogràfica respecte la corrosió del combustible nuclear gastat en les condicions esperades de l'emmagatzematge geològic profund. Mitjançant aquesta exhaustiva recerca, s'han identificat algunes de les diferents situacions experimentals que encara estan per ampliar, com per exemple: els combustibles dopats, les condicions híper alcalines i la presència de calci i silicat en les aigües subterrànies, entre d'altres. Per aquesta raó, s'ha dissenyat un futur pla d'investigació que treballa en aquestes determinades circumstàncies i que descriu detalladament les tècniques de caracterització i els diferents mètodes necessaris per tal de realitzar estudis electroquímics d'òxid d'urani dopat amb gadolini. D'aquesta manera, serà possible generar nous resultats cobrint les especificades condicions i alhora, complementant l'actual literatura.

[es] Actualmente, el combustible nuclear es una de las fuentes de energía más empleadas del planeta. En la mayoría de casos, el óxido de uranio (UO2) constituye mayoritariamente el combustible debido a su alta eficiencia y a sus propiedades beneficiosas. Sin embargo, el uso de este genera una inmensa cantidad de residuos altamente radiactivos y, por lo tanto, necesarios de gestionar. Uno de los conceptos más aceptados que ya se ha comenzado a poner en marcha en algunos países es el almacenamiento geológico profundo: un sistema multi barrera de aislamiento natural que tiene el objetivo de acumular el combustible nuclear gastado durante miles de años y así, proteger el medio ambiente de cualquier radiación peligrosa. Aunque el diseño de estas estructuras está muy examinado, los ingenieros prevén su posible fracaso y consecuentemente, el contacto de las aguas subterráneas con el óxido de uranio en un futuro lejano. De este modo, una gran cantidad de estudios han focalizado su objetivo en determinar las posibles reacciones y procesos que se llevarían a cabo si el evento de fallo sucediera. Este proyecto es parte del grupo de investigación R2EM (Resource Recovery and Environmental Management) de la Escuela de Ingeniería de Barcelona Este (EEBE). Una de las principales finalidades del trabajo es recopilar información bibliográfica acerca de la corrosión del combustible nuclear gastado en las condiciones esperadas en el repositorio. Mediante esta búsqueda exhaustiva, se han identificado diferentes situaciones experimentales que están aún por ampliar, como, por ejemplo: los combustibles dopados, las condiciones hiper alcalinas, la presencia de calcio y silicato en aguas subterráneas, entre otras. Así pues, se ha diseñado un futuro plan de investigación que trabaja en estas determinadas circunstancias y, además, describe detalladamente las técnicas de caracterización y los distintos métodos analíticos necesarios para hacer realizar estudios electroquímicos de óxido de uranio dopado con gadolinio. De esta manera, será posible generar nuevos resultados cubriendo las condiciones especificadas y a su misma vez, complementar la actual literatura.