[ca] Aquest estudi analitza la dinàmica en la qual s'han construït imatges enemigues de la població siriana a Turquia en el discurs de l'oposició política turca (OPT). Introdueix la noció de discurs enemic contra els sirians a Turquia. L'estudi examina els discursos en els contextos històric, polític i social turcs. La qüestió dels sirians a Turquia s'ha convertit en una de les eines d'inversió política més rendibles per a la OPC, encara que fins ara no ha aconseguit desallotjar al president turc del poder. Per tant, el TPO va crear un discurs particular en dirigir-se als sirians, que aquest estudi marca com el discurs de l'enemic. Mitjançant l'ús de representacions i llenguatge específics en els mitjans de comunicació convencionals i socials, el OPC ha construït l'estereotip del "sirià malvat" fins al punt que la pròpia paraula "sirià" s'ha convertit en un pejoratiu. Paral·lelament, el OPC ha mobilitzat el sentiment negatiu contra els sirians i el govern que va seguir una política de portes obertes cap a ells per a guanyar punts en la carrera pel poder. Es va utilitzar l'anàlisi crítica del discurs (ACD) per a examinar un conjunt de llibres, declaracions, tuits, articles i vídeos. El ACD i l'anàlisi de contingut també es van utilitzar en un mètode mixt quantitatiu/qualitatiu en un capítol d'aquest estudi. Aquestes mostres de discurs es van seleccionar perquè pertanyen a les institucions i figures d'elit més famoses de la OPC de Turquia. Així, expliquen el procés de construcció de l'enemic i demostren com els discursos es sinergizan per a aconseguir la dominació. A més, s'han comparat dos tipus de discurs de la OPC relatius als sirians. El primer es va incloure en les campanyes electorals, i el segon després de guanyar en alguns municipis. Finalment, l'estudi va proporcionar exemples de les manifestacions del discurs de l'enemic en la cognició social.

[en] This study discusses the dynamics in which enemy images of the Syrian population in Turkey have been constructed in the discourse of the Turkish political opposition (TPO). It introduces the notion of enemy discourse against the Syrians in Turkey. The study examines discourses in the Turkish historical, political, and social contexts. The issue of Syrians in Turkey has become one of the most profitable tools of political investment for the TPO, although it has so far failed to remove the Turkish president from power. Therefore, the TPO created a particular discourse when addressing Syrians, which this study marks as the enemy discourse. By using specific representations and language in mainstream and social media, the TPO has constructed the stereotype of 'the evil Syrian' to the extent that the word 'Syrian' itself has gained currency as a pejorative. Parallelly, the TPO has mobilized the negative sentiment against Syrians and the government that followed an open-door policy towards them to score brownie points in the race for power. The critical discourse analysis (CDA) was used to examine a set of books, statements, tweets, articles, and videos. CDA and content analysis were also used in a mixed quantitative/qualitative method in a chapter of this study. These discourse samples were selected because they belong to Turkey's most famous TPO elite institutions and figures. Thus, they explain the enemy-constructing process and demonstrate how discourses synergize to gain domination. Besides, two types of TPO discourse relating to the Syrians have been compared. The first was included in the election campaigns, and the second was after winning in some municipalities. Finally, the study provided examples of the manifestations of the enemy discourse in social cognition.