BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] El presente treball recull la necesitat d' incorporar l'art, i més concretament les instal·lacions artístiques a l'aula d'Educació Infantil, com a recursos o eines d'aprenentatge. Els objetius són conéixer el concepte d'instal·lació, el seu origen i característiques en el món de l'art, i la seva relació amb l'àmbit educatiu (valor pedagògic, rols, potencialitats, etc.). Tanmateix es realitza un estudi de cas a Paloma García, mestra d'Educació Infantil, la pràctica educativa del qual està basada en l'ús de les instal·lacions d'art contemporani. L'esmentat estudi afavorirà i impulsarà l'últim apartat del present treball: l'elaboració d'una proposta i la seva posada en pràctica a una aula d'Educació Infantil d'un centre educatiu a Santander. Tot això esn permetrà veure el valor pedagògic de les instal·lacions, el seu caràcter innovador, els seus beneficis en el procés d'ensenyament-aprenentatge i altres aspectes beneficiosos per a l'educació.

[es] El presente trabajo recoge la necesidad de incorporar el arte, y más concretamente las instalaciones artísticas en el aula de Educación Infantil, como recursos o herramientas de aprendizaje. Los objetivos del mismo son conocer el concepto de instalación, su origen y características en el mundo del arte, así como su relación con el ámbito educativo (valor pedagógico, roles, potencialidades, etc.). Asimismo, se realiza un estudio de caso a Paloma García, maestra de Educación Infantil cuya práctica educativa está basada en el uso de las instalaciones de arte contemporáneo. Dicho estudio favorecerá e impulsará el último apartado del presente trabajo: la elaboración de una propuesta y su puesta en práctica en una aula de Educación Infantil de un centro educativo en Santander. Todo esto permitirá ver el valor pedagógico de las instalaciones, su carácter innovador, sus beneficios en el proceso de enseñanza-aprendizaje y otros aspectos beneficiosos para la educación.
[ca] L'article fa un recorregut pel tradicional abordatge criminològic dels processos de victimització de les dones fins a l'emergència del feminicidi com a categoria d'anàlisi fenomenològic i penal. S'hi aborden el procés de tipificació del delit de feminicidi a l'Amèrica Llatina i Argentina, l'ús de les tècniques de neutralització per part dels diferents actors i institucions socials davant l'ocurrència de l'esmentat crim i la necessitat d'una anàlisi des de la criminologia cautelar del feminicidi en la societat argentina, basat en les estadístiques del Registre Nacional de Feminicidis corresponent als anys 2014 a 2017.

[es] El artículo hace un recorrido por el tradicional abordaje criminológico de los procesos de victimización de las mujeres hasta la emergencia del femicidio como categoría de análisis fenomenológico y penal. Se abordan el proceso de tipificación del delito de femicidio en América Latina y en Argentina, el empleo de las técnicas de neutralización por parte de los distintos actores e instituciones sociales ante la ocurrencia del referido crimen, y la necesidad de un análisis desde la criminología cautelar del femicidio en la sociedad argentina, con base en las estadísticas del Registro Nacional de Femicidios correspondiente a los años 2014 a 2017
[ca] La crisi de COVID19, ha resignificat la forma de vida producció i les metodologies de treball .: però, durant aquest període l'actitud positiva de la ciutadania ha aportat significativament a superar la primera part de la crisi, donant suport a la àrdua tasca dels agricultors , netejadors, transportistes, conductors d'autobús i metro, reposadors, caixers de supermercat, policies, sanitaris, i personal de la salut, que han format una una primera línia de lluita per contenir el virus ia això se suma la disciplina de la ciutadania confinada els que han agredgado a les seves rutines per demostrar suport a la valenta lliurament dels qui han permès mantenir la cotideaneidad en les nostres vides.El desenvolupament de les activitats en el període de la crisi de COVID19, ha resignificat la forma d'habitar els espais; evidentment el adaptar-se a les noves circumstàncies és un repte, ja que es reconceptualiza la idea de públic i privat.

[es] La crisis de COVID19, ha resignificado la forma de vida producción y las metodologías de trabajo.: sin embargo, durante este periodo la actitud positiva de la ciudadanía ha aportado significativamente a superar la primera parte de la crisis, apoyando la árdua labor de los agricultores, limpiadores, transportistas, conductores de autobús y metro, reponedores, cajeros de supermercado, policías, sanitarios, y personal de la salud, quienes han formado una una primera línea de lucha para contener el virus y a esto se suma la disciplina de la ciudadanía confinada quienes han agredgado a sus rutinas para demostrar apoyo a la valiente entrega de quienes han permitido mantener la cotideaneidad en nuestras vidas.El desarrollo de las actividades en el periodo de la crisis de COVID19, ha resignificado la forma de habitar los espacios; evidentemente el adaptarse a las nuevas circunstancias es un reto, ya que se reconceptualiza la idea de público y privado.
[ca] Aquest treball constitueix una aproximació a l'estudi de la recepció productiva de la tradició clàssica grecollatina en la dramatúrgia contemporània de Tucuman (Argentina). Per a aquesta anàlisi hem seleccionat una producció del grup teatral Manojo de Calles: el drama El país de las lágrimas o lamento de Ariadna (1998), de Verónica Pérez Lluna, la ficció del qual es construeix a partir d'una apropiació del cicle cretenc. Aquesta obra s'inscriu en un moment de transició d'instàncies poètiques de l'agrupació: conclou, d'una banda, la fase inicial, iniciada el 1993, i inaugura, de l'altra, el moment de la seva consolidació escènica.

[es] El presente trabajo constituye una aproximación al estudio de la recepción productiva de la tradición clásica grecolatina en la dramaturgia contemporánea de Tucumán (Argentina). Seleccionamos, en esta oportunidad, una producción del grupo teatral Manojo de Calles: el drama El país de las lágrimas o lamento de Ariadna (1998), autoría de Verónica Pérez Luna, cuya ficción se construye a partir de una apropiación del ciclo cretense. Esta pieza se inscribe en un momento de transición de instancias poéticas de la agrupación: concluye por un lado la fase inicial, iniciada en 1993, e inaugura el momento de su consolidación escénica.
[ca] Aquest article, a través de la revisió i anàlisi de fonts primàries, dades estadístiques en enquestes de població i agrícoles, i fonts secundàries com llibres i articles científics, demostra la manera com s'ha desenvolupat el sistema agrícola costarricense durant la major part del segle XIX, recolzat per ramaderia, conreus i extracció de fusta, provocant un sever impacte ambiental reflectit principalment en la reducció dels boscos. Aquesta pressió sobre els boscos ha provocat l'aparició de conflictes ambientals, entesos com una determinada forma d'explotació i administració dels recursos forestals que els actors socials valoren com a exclusius i contràries al benestar comú.

[es] Este artículo, a través de la revisión y análisis de fuentes primarias, datos estadísticos de encuestas poblacionales y agrícolas, y fuentes secundarias como libros y artículos científicos, demuestra la forma en que se ha desarrollado el sistema agrícola costarricense durante la mayor parte del siglo XIX, apoyado por la ganadería, los cultivos y la extracción de madera, provocando un severo impacto ambiental reflejado principalmente en la reducción de bosques. Esta presión sobre los bosques ha provocado el surgimiento de conflictos ambientales, entendidos como una determinada forma de explotación y administración de los recursos forestales que los actores sociales valoran como excluyentes y contrarias al bienestar común.
[ca] Encara que la noció de frontera expressa sempre un límit, no pot assimilar-se a una mera delimitació territorial. El territori és substrat del que és fronterer, però la seva funcionalitat suggereix entendre-la, més aviat, com un espai de govern: un camp d'intervenció acotat, de manera més o menys precisa, per una sèrie de dispositius i pràctiques de poder. En aquesta clau, l'objecte de la gestió fronterera transita des del territori cap a la mobilitat que el travessa. És un espai d'estriacions incessants que intenten condicionar aquella mobilitat, segons els casos, impedint-la, interrompent-la, retenint-la, revertint-la, empenyent-la. El límit que expressa la frontera és el que discerneix entre la circulació desitjable i indesitjable, entre l'acceptació i el rebuig dels cossos en trànsit. L'evolució dels dispositius de control fronterer, en els seus components polítics, jurídics i tecnològics, proposa solucions afinades a aquest problema de govern sota un pragmatisme obert. Aquest monogràfic atén aquestes transformacions dels dispositius de gestió de la mobilitat a Europa, en les seves projeccions exteriors i interiors, i a les recomposicions espacials de la frontera que se'n dedueixen.

[es] Aunque la noción de frontera expresa siempre un límite, no puede asimilarse a una mera delimitación territorial. El territorio es sustrato de lo fronterizo, pero su funcionalidad sugiere entenderla, más bien, como un espacio de gobierno: un campo de intervención acotado, de forma más o menos precisa, por una serie de dispositivos y prácticas de poder. En esa clave, el objeto de la gestión fronteriza transita desde el territorio hacia la movilidad que lo atraviesa. Es un espacio de estriaciones incesantes que tratan de condicionar aquella movilidad, según los casos, impidiéndola, interrumpiéndola, reteniéndola, revirtiéndola, empujándola. El límite que expresa la frontera es el que discierne entre la circulación deseable e indeseable, entre la aceptación y el rechazo de los cuerpos en tránsito. La evolución de los dispositivos de control fronterizo, en sus componentes políticos, jurídicos y tecnológicos, proponen soluciones afinadas a ese problema de gobierno bajo un abierto pragmatismo. Este monográfico atiende a esas transformaciones de los dispositivos de gestión de la movilidad en Europa, en sus proyecciones exteriores e interiores, y a las recomposiciones espaciales de la frontera que se deducen.
[ca] La satisfacció materna és un indicador de qualitat de l'atenció en salut, en aquest sentit els països són els responsables d'impartir noves eines que abordin mesures centrades en les persones, per a disminuir la desigualtat de gènere. L'objectiu d'aquest estudi és explorar l'estat de la qüestió dels resultats de satisfacció de les dones en l'atenció del part, a través d'instruments quantitatius, segons l'anàlisi de l'Índex de Desigualtat de Gènere. Es va realitzar una scoping review per mitjà de bases de dades electròniques Pubmed, Scopus i Scielo i un cercador de literatura grisa. Els criteris generals de cerca van ser articles complets, de no més de 10 anys i que estiguessin en anglès o espanyol. L'índex Kappa va revelar una concordança molt bona (0,903). Es van utilitzar 78 estudis, on el 88,5% dels estudis va evidenciar que les dones es van trobar satisfetes. Respecte al IDG, 37 articles corresponen a països amb un IDG molt baix, tenint un resultat de satisfacció amb una qualificació òptima. El 23,5% dels estudis identificats amb un IDG baix va presentar una qualificació de satisfacció subòptima. Es va trobar una quantitat mínima d'estudis amb un IDG mitjà i posseeixen una major proporció de resultats subòptims. En països on hi ha un baix IDG, els resultats de satisfacció són positius en comparació a països on la desigualtat de gènere encara és un repte que cal treballar.

[es] La satisfacción materna es un indicador de calidad de la atención en salud. En este sentido, los países son los responsables de impartir nuevas herramientas que aborden medidas centradas en las personas para disminuir la desigualdad de género. El objetivo de este estudio es explorar el estado de la cuestión de los resultados de satisfacción de las mujeres en la atención del parto, a través de instrumentos cuantitativos, bajo el análisis del Índice de Desigualdad de Género. Se realizó una scoping review por medio de bases de datos electrónicas Pubmed, Scopus y Scielo y un buscador de literatura gris. Los criterios generales de búsqueda fueron artículos completos, de no más de 10 años y que estuviesen en inglés o español. El índice Kappa reveló una concordancia muy buena (0,903). Se utilizaron 78 estudios, donde el 88,5% evidenció que las mujeres se encontraron satisfechas. Con respecto al IDG, 37 artículos corresponden a países con un IDG muy bajo, teniendo un resultado de satisfacción con una calificación óptima. El 23,5% de los estudios identificados con un IDG bajo presentó una calificación de satisfacción subóptima. Se encontró una cantidad mínima de estudios con un IDG mediano que poseen una mayor proporción de resultados subóptimos. En países donde hay un bajo IDG, los resultados de satisfacción son positivos en comparación a países en donde la desigualdad de género aún es un desafío por trabajar.
[ca] A Euskal Herria existeixen dos estudis bàsics que aporten informació rellevant per conèixer els usos lingüístics de la població: l'operació basada en l'observació sistemàtica denominada Mediació a Euskal Herria de l'ús de l'euskera (MEHUE) y l'Enquesta Sociolingüística (ESL). Les dades que aporten ambdues fonts, no obstant, no són directament comparables. En aquest article es presenta una proposta metodològica per homogeneïtzar les dades provinents d'ambdues fonts i poder realitzar així una lectura global sobre el tema.Un cop homogeneïtzades i recalculades les dades, es realitza un primer anàlisi sobre el desajustament entre l'índex d'ús de l'euskera recollit mitjançant tècniques d'observació i l'ús declarat a les enquestes. L'anàlisi comparada de les dades de les dues fonts demostra que l'ús declarat a les enquestes és clarament superior a l'ús recollir mitjançant l'observació.

[es] En Euskal Herria existen dos estudios básicos que aportan información relevante para conocer los usos lingüísticos de la población: la operación basada en la observación directa denominada Medición en Euskal Herria del uso del euskera (MEHUE) y la Encuesta Sociolingüística (ESL). Los datos que ofrecen ambas fuentes, sin embargo, no son directamente comparables. En el presente artículo se presenta una propuesta metodológica para homogeneizar los datos provenientes de ambas fuentes y poder realizar así una lectura global sobre el tema.Una vez homogenizados y recalculados los datos, se realiza un primer análisis sobre el desajuste entre la tasa de uso del euskera recogido mediante técnicas de observación y el uso declarado en las encuestas. El análisis comparado de los datos de ambas fuentes demuestra que el uso declarado en las encuestas es claramente superior al uso recogido mediante la observación.
[ca] Des dels estudis de gènere, efectuem una aproximació comparativa de l'aportació femenina basant-nos en els projectes socioculturals i polítics de les entitats socials que van ser fundades per les comunitats catalana i basca a l'Argentina durant la primera meitat del segle XX. Dos casos que han estat poc examinats per les historiografies americana i espanyola. Busquem contribuir a rastrejar i descriure de manera diacrònica les xarxes associatives locals en què basques i catalanes es van integrar en dues de les ciutats argentines més vinculades amb el desenvolupament econòmic vernacle del període: Buenos Aires i Rosario. A partir de fonts poc treballades assenyalarem diferències i similituds entre els dos casos estudiats, una línia d'investigació que fins ara no ha estat analitzada.

[es] Desde los estudios de género, efectuamos una aproximación comparativa de la aportación femenina basándonos en los proyectos socioculturales y políticos de las entidades sociales que fueron fundadas por las comunidades catalana y vasca en la Argentina durante la primera mitad del siglo xx. Dos casos que han sido poco examinados por las historiografías americana y española. Buscamos contribuir a rastrear y describir de manera diacrónica las redes asociativas locales en las que vascas y catalanas se integraron en dos de las ciudades argentinas más vinculadas con el desarrollo económico vernáculo del periodo: Buenos Aires y Rosario. A partir de fuentes poco trabajadas señalaremos diferencias y similitudes entre los dos casos estudiados, una línea de investigación que hasta ahora no ha sido analizada.
[ca] Les Jornades d'Educació Física, Esport i Inclusió desenvolupades durant el cursos 2022-23 i 2023-24, en el marc de les vint-i-sisenes i vint-i setenes Convocatòries d'Ajudes de Primavera de la Facultat d'Educació de la Universitat de Barcelona (UB), per a l'organització d'activitats acadèmiques, culturals i d'extensió universitària, estan orientades a aportar un valor afegit a la docència dels graus que s'imparteixen a la Facultat d'Educació de la UB, i crear un espai de coneixement compartit i de reflexió. En el nostre cas, el principal objectiu era sensibilitzar la comunitat educativa sobre la necessitat de generar espais inclusius en els seus futurs àmbits professionals, tot utilitzant l'activitat física, l'educació física i l'esport com a eina transmissora del beneficis personals i socials que poden aportar als col·lectius amb altres capacitats. Els resultats de les enquestes de satisfacció als participants mostren la importància de realitzar aquestes accions per adquirir nous recursos, conviure amb la diversitat, contactar amb professionals de l'esport adaptat i en definitiva adoptar una altra mirada en relació a la discapacitat.

[es] Las Jornadas de Educación Física, Deporte e Inclusión desarrolladas durante los cursos 2022-23 y 2023-24, en el marco de las vigesimosexta y vigesimoséptima convocatorias de las Ayudas de Primavera de la Facultad de Educación de la Universidad de Barcelona (UB) para la organización de actividades académicas, culturales y de extensión universitaria, están orientadas a aportar un valor añadido a la docencia de los grados que se imparten en la Facultad de Educación de la UB, y crear un espacio de conocimiento compartido y de reflexión. En nuestro caso, el principal objetivo era sensibilizar a la comunidad educativa sobre la necesidad de generar espacios inclusivos en sus futuros ámbitos profesionales, utilizando la actividad física, la educación física y el deporte como herramienta transmisora de los beneficios personales y sociales que pueden aportar a los colectivos con otras capacidades. Los resultados de las encuestas de satisfacción a los participantes muestran la importancia de realizar estas acciones para adquirir nuevos recursos, convivir con la diversidad, contactar con profesionales del deporte adaptado y, en definitiva, adoptar otra mirada en relación con la discapacidad.
[ca] El portafolis digital, com a eina per a l'avaluació dels processos d'ensenyament-aprenentatge, està prenent cada cop més força en els diferents àmbits i etapes educatives i, entre aquests, a l'àrea de l'educació musical. Aquest article presenta, d'una banda, el procés de construcció d'una rúbrica per a l'avaluació del portafolis digital en la formació inicial del professorat de secundària de música. Aquesta rúbrica es concep, dissenya i consensua dins un grup de treball mixt entre professorat de secundària i professorat universitari, que es reuneix durant 6 hores repartides en diferents sessions. S'exposa, per tant, el procés de creació i les categories clau del contingut emergit al grup de treball per tal d'explicitar el complex engranatge a què dona resposta. D'altra banda, es presenta la pròpia rúbrica, que està dissenyada amb un enfocament transversal i competencial, i que considera i diferencia entre: a) les evidències relacionades amb els processos d'aprenentatge; b) el contingut de la rúbrica; i c) el format. D'acord amb la literatura existent, aquesta rúbrica estableix els principals punts d'interès del portafolis digital, com són fomentar la reflexió del propi aprenentatge, l'adquisició de competències professionals, així com pretén ser una eina útil per a la posterior praxi docent. Es valora com una rúbrica útil més enllà de la matèria de música i també per a altres contextos de formació.

[es] El portafolio digital, como herramienta para la evaluación de los procesos de enseñanza-aprendizaje, está tomando cada vez más fuerza en los distintos ámbitos y etapas educativas y, entre estos, en el área de la educación musical. Este artículo presenta, por un lado, el proceso de construcción de una rúbrica para la evaluación del portafolio digital en la formación inicial del profesorado de Educación Secundaria Obligatoria de música. Esta rúbrica se concibe, diseña y consensúa dentro de un grupo de trabajo mixto entre profesorado de secundaria y profesorado universitario, que se reúne durante 6 horas repartidas en diferentes sesiones. Se expone, por tanto, el proceso de creación y las categorías clave del contenido emergido en el grupo de trabajo con el fin de explicitar el complejo engranaje al que da respuesta. Por otro lado, se presenta la rúbrica propiamente, que está diseñada con un enfoque transversal y competencial, y que considera y diferencia entre: a) las evidencias relacionadas con los procesos de aprendizaje; b) el contenido de la rúbrica; y c) el formato. Acorde con la literatura previa, esta rúbrica establece los principales puntos de interés del portafolio digital como son el fomentar la reflexión del propio aprendizaje, la adquisición de competencias profesionales, así como supone ser una herramienta útil para la posterior praxis docente. Se valora como una rúbrica útil más allá de la materia de música y también para otros contextos de formación.