BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] A la missió i el projecte educatiu de la Pontifícia Universidad Javeriana es declara la construcció d'una societat més justa, sostenible, inclusiva i respectuosa de la dignitat humana a través de la formació integral i la producció de coneixement pertinent. Tot i que al llarg de la història de la universitat hi ha hagut diferents experiències educatives properes a l'aprenentatge servei, aquest no s'ha institucionalitzat formalment. L'any 2019 es va començar a considerar aquesta possibilitat i posteriorment, el 2020, el Rector va subscriure l'acord de col·laboració interinstitucional amb UNISERVITATE i li va encarregar el lideratge i la gestió del projecte a l'Oficina per al Foment de la Responsabilitat Social Universitària. Aquest article té com a objectiu sistematitzar l'experiència per construir una ruta d'institucionalització de l'aprenentatge servei. A través d'entrevistes semiestructurades, grups focals, anàlisi documental i la tècnica de la sistematització, es va recollir la informació amb relació als sentits i les pràctiques associades al procés d'institucionalització. Això va permetre fer una triangulació per extreure'n les necessitats, potencialitats i reptes que implica institucionalitzar l'aprenentatge servei a la universitat. Es planteja la necessitat que l'aprenentatge servei tingui un suport institucional clar i normalitzat.

[es] En la misión y el proyecto educativo de la Pontificia Universidad Javeriana se declara la construcción de una sociedad más justa, sostenible, incluyente y respetuosa de la dignidad humana a través de la formación integral y la producción de conocimiento pertinente. Aunque a lo largo de la historia de la Universidad han existido diferentes experiencias educativas cercanas al aprendizaje-servicio, este no se ha institucionalizado formalmente. En el año 2019 se empezó a considerar esta posibilidad y posteriormente, en el 2020, el Rector suscribió el acuerdo de colaboración interinstitucional con UNISERVITATE y le encargó el liderazgo y gestión del proyecto a la Oficina para el Fomento de la Responsabilidad Social Universitaria. Este artículo tiene por objetivo sistematizar la experiencia para construir una ruta de institucionalización del aprendizaje-servicio. A través de entrevistas semi-estructuradas, grupos focales, análisis documental y la técnica de la sistematización, se recogió la información con relación a los sentidos y prácticas asociados al proceso de institucionalización. Ello permitió hacer una triangulación para extraer las necesidades, potencialidades y retos que implica institucionalizar el aprendizaje-servicio en la universidad. Se plantea la necesidad de que el aprendizaje servicio tenga un respaldo institucional claro y normalizado.
[ca] Aquest article analitza el fenomen de les empreses transnacionals, amb especial enfocament en el "xantatge locacional" i el "buit jurídic", que els permet operar sovint fora de l'abast efectiu de les regulacions estatals. El xantatge locacional es refereix a la capacitat d'aquestes empreses per pressionar els governs locals mitjançant l'amenaça de traslladar les seves operacions a països amb condicions més favorables, cosa que genera una flexibilització de les lleis laborals, fiscals i ambientals. Això no només desafia la sobirania estatal, sinó que exacerba les desigualtats globals, afavorint les regions desenvolupades i marginant aquelles amb menors connexions amb el capital transnacional. L'article aborda com el "buit jurídic" al voltant de les activitats de les empreses transnacionals es pot entendre a través de l'ètica de la responsabilitat de Hans Jonas. Segons Jonas, l'ètica ha d'expandir-se per considerar les conseqüències a llarg termini de les accions humanes sobre el medi ambient i les generacions futures. Així mateix, s'introdueix el concepte de "turboglobalització" de Gonçal Mayos, que descriu una fase de globalització accelerada i descontrolada, on les grans empreses transnacionals utilitzen el seu poder per modelar les polítiques dels Estats al seu favor, aprofundint les desigualtats i debilitant la capacitat dels governs per protegir els drets dels seus ciutadans.

[es] Este artículo analiza el fenómeno de las empresas transnacionales, con especial enfoque en la "chantaje locacional" y el "vacío jurídico", que les permite operar a menudo fuera del alcance efectivo de las regulaciones estatales. La chantaje locacional se refiere a la capacidad de estas empresas para presionar a los gobiernos locales mediante la amenaza de trasladar sus operaciones a países con condiciones más favorables, lo que genera una flexibilización de las leyes laborales, fiscales y ambientales. Esto no solo desafía la soberanía estatal, sino que exacerba las desigualdades globales, favoreciendo a las regiones desarrolladas y marginando a aquellas con menores conexiones al capital transnacional. El artículo aborda cómo el "vacío jurídico" alrededor de las actividades de las empresas transnacionales se puede entender a través de la ética de la responsabilidad de Hans Jonas. Según Jonas, la ética debe expandirse para considerar las consecuencias a largo plazo de las acciones humanas sobre el medio ambiente y las generaciones futuras. Asimismo, se introduce el concepto de "turboglobalización" de Gonçal Mayos, que describe una fase de globalización acelerada y descontrolada, donde las grandes empresas transnacionales utilizan su poder para moldear las políticas de los Estados en su favor, profundizando las desigualdades y debilitando la capacidad de los gobiernos para proteger los derechos de sus ciudadanos.
[ca] L'aparició dels primers símptomes d'una sensibilitat paisatgística a la Toscana fou un procés molt lent que hom pot anar seguint a la literatura, la pintura i l'arquitectura dels segles XIV i XV. Si això es fa evident en la transformació de les rocche en viles privades, encara se'n fa més en el conjunt de les viles medicees, i més especialment en les construccions arquitectòniques que Michelozzo di Bartolomeo realitzà per a Cosimo de Medici, tot transformant algunes granges i castells rurals en viles d'oci per al gaudi dels sentits. Les pintures que va fer Giusto Utens per decorar la vila d'Artimino són un testimoni fidel de com foren aquelles viles. El procés començà a les de Trebbio, Cafaggiolo i Careggi, i acabà en la construcció de nova planta de la vila de Fiesole, on la loggia ja només té un sentit: la contemplació desinteressada de les vistes de la vall.

[es] La aparición de los primeros síntomas de sensibilidad paisajista en la Toscana fue un proceso muy lento que se puede rastrear en la literatura, la pintura y la arquitectura de los siglos XIV y XV. Muy particularmente se hace evidente en la transformación de las rocche en villas. Esta evolución se hace evidente en el conjunto de las villas mediceas y, más concretamente, en las construcciones arquitectónicas que Michelozzo di Bartolomeo realizó para Cosimo de Medici, transformando algunas granjas y castillos rurales en villas de recreo para el disfrute de los sentidos. Los lunetos pintados por Giusto Utens para decorar la villa de Artimino son un fiel testimonio de cómo fueron aquellas villas. El proceso de transformación comenzó en las villas de Trebbio, Cafaggiolo y Careggi y culminó en la construcción, de nueva planta, de la villa de Fiesole, donde la loggia sólo tiene un sentido: la contemplación desinteresada de las vistas del valle.
[ca] L'assaig exposa, breument, les qüestions bàsiques que hauria de tenir en compte un procés de reforma constitucional (com el que es porta endavant actualment a Xile) sobre el dret financer i tributari. La proposta es basa en la tradició constitucional (occidental i regional) sobre la matèria, té en compte els desafiaments que planteja l'actualitat global i, en fi, es basa en un nou paradigma financer i tributari: la teoria general de la constitució financera. Es proposa en primer lloc, conforme una tendència present tant a l'Argentina com a Mèxic, la constitucionalització del Dret Internacional dels Drets Humans, qüestió clau en la mesura en què aquest té enormes efectes jurídics sobre la política fiscal. Després, es proposa una definició de Constitució Financera, així com una enumeració dels seus elements, que pot utilitzar-se com a guia per a la reforma constitucional: una sèrie de tècniques financeres; el deure de contribuir sobre la base de la capacitat contributiva; un conjunt de principis (clàssics, com la reserva de llei, i contemporanis, com la transparència); una sèrie d'atribucions de competències i procediments (que dissenyen un marc institucional bàsic), i eventuals òrgans financers específics (per exemple dedicats al control o a la coordinació financera territorial).

[es] El ensayo expone, brevemente, las cuestiones básicas que tendría que tener en cuenta un proceso de reforma constitucional (como el que se lleva adelante actualmente en Chile) sobre el derecho financiero y tributario. La propuesta se basa en la tradición constitucional (occidental y regional) sobre la materia, tiene en cuenta los desafíos que plantea la actualidad global y, en fin, se basa en un nuevo paradigma financiero y tributario: la teoría general de la constitución financiera. Se propone en primer lugar, conforme una tendencia presente tanto en Argentina como en México, la constitucionalización del Derecho Internacional de los Derechos Humanos, cuestión clave en la medida en que éste tiene enormes efectos jurídicos sobre la política fiscal. Luego, se propone una definición de Constitución Financiera, así como una enumeración de sus elementos, que puede utilizarse como guía para la reforma constitucional: una serie de técnicas financieras; el deber de contribuir sobre la base de la capacidad contributiva; un conjunto de principios (clásicos, como la reserva de ley, y contemporáneos, como la transparencia); una serie de atribuciones de competencias y procedimientos (que diseñan un marco institucional básico), y eventuales órganos financieros específicos (por ejemplo dedicados al control o a la coordinación financiera territorial).
[ca] Malgrat considerar-se una pràctica clínica de menor rellevància, la comunicació de males notícies en context sanitari és una de les tasques més difícils i amb major impacte emocional tant per a la persona atesa i els familiars propers com per al mateix metge. Si bé el pacient és, en aquest cas, l'eix central de la situació, tots els interlocutors experimenten dificultats pròpies que poden impedir una comunicació eficient, comportar conseqüències emocionals negatives i, en última instància, deteriorar la relació sanitària. En aquest sentit, és important reconèixer les veus de tots els protagonistes d'aquesta interacció i identificar quins són els reptes que cal afrontar a cada cas per poder atendre les seves necessitats i aconseguir una comunicació satisfactòria.

[es] A pesar de considerarse una práctica clínica de menor relevancia, la comunicación de malas noticias en contexto sanitario es una de las tareas más difíciles y con mayor impacto emocional tanto para la persona atendida y sus allegados como para el propio médico. Si bien el paciente es, en este caso, el eje central de la situación, los dos interlocutores experimentan dificultades propias que pueden impedir una comunicación eficiente, acarrear consecuencias emocionales negativas y, en última instancia, dañar la relación sanitaria. En este sentido, es importante reconocer las voces de todos los protagonistas de esta interacción e identificar cuáles son los desafíos que afrontan en cada caso para poder atender a sus necesidades y conseguir una comunicación satisfactoria.
[ca] L'objectiu és analitzar la Sentència del Tribunal Europeu de Drets Humans de 13 de febrer de 2020 ND i NT contra Espanya. Es buscaran els elements de continuïtat i de canvi respecte de la jurisprudència anterior del Tribunal Europeu sobre la prohibició d'expulsions col·lectives (article 4 del Protocol 4). L'anàlisi de la Sentència del Tribunal Europea s'emmarca, des de la perspectiva de l'ordenament espanyol, amb una breu referència a la legislació interna i a la posterior Sentència 172/2020, de 19 de novembre, del Tribunal Constitucional espanyol.

[es] El objetivo es analizar la Sentencia del Tribunal Europeo de Derechos Humanos de 13 de febrero de 2020 ND y NT contra España. Se buscarán los elementos de continuidad y de cambio respecto de la jurisprudencia anterior del Tribunal Europeo sobre la prohibición de expulsiones colectivas (artículo 4 del Protocolo 4). El análisis de la Sentencia del Tribunal Europeo se enmarca, desde la perspectiva del ordenamiento español, con una breve referencia a la legislación interna y a la posterior Sentencia 172/2020, de 19 de noviembre, del Tribunal Constitucional español.
[ca] La sentència analitzada va més enllà del cas concret que enjudicia, en realitzar importants pronunciaments sobre el "principi de no punició" a les víctimes de tràfic d´essers humans recollit en l'article 177 bis 11 del Codi penal, que restringeixen l'aplicació d'aquest principi, que és un dret de les víctimes. Ho fa, a més, amb una motivació descuidada que no es correspon amb la novetat i transcendència de les qüestions plantejades, ni amb l' enfocament de drets humans que ha presidir l' apropament a les víctimes d' explotació, que exigeix un deure reforçat d' atenció i motivació. La sentència del Suprem revoca una sentència absolutòria i retorna el cas al tribunal d'instància perquè examini altres possibilitats d'adequar la responsabilitat penal a la situació de necessitat i extrema vulnerabilitat d'Angelina i a l'abús que se'n va fer. Aquest treball finalitza apuntant algun d'aquests altres camins possibles.

[es] La sentencia analizada va más allá del caso concreto enjuiciado, al realizar importantes pronunciamientos sobre el "principio de no punición" a las víctimas de trata recogido en el art. 177 bis 11 del Código penal, pronunciamientos que restringen la aplicación de este principio, que es un derecho de las víctimas. Lo hace, además, con una motivación descuidada que no se corresponde con la novedad y trascendencia de las cuestiones planteadas, ni con el enfoque de derechos humanos que ha presidir el acercamiento a las víctimas de trata y que exige un deber reforzado de atención y motivación.&nbsp; La sentencia del Supremo revoca una sentencia absolutoria y devuelve el caso al tribunal de instancia para que examine otras posibilidades de adecuar la responsabilidad penal a la situación de necesidad y extrema vulnerabilidad de Angelina y al abuso que se hizo de ella. Este trabajo finaliza apuntando algunas alternativas posibles.&nbsp;
[ca] Des del 2008 s'utilitza el terme "TERF" per a referir-se a sectors del feminisme amb tendències transfòbiques i essencialistes. A l'Estat Espanyol, aquest feminisme s'ha emfatitzat en els últims anys, sobretot arran del debat de la Llei Trans. A través d'un anàlisi de conjuntura s'intentaran respondre les següents preguntes: qui són les TERF, què diuen i per què ho diuen. Així, els resultats permeten reflexionar sobre el feminisme TERF com a pugna de poder interna del feminisme (i no contra aquest) i sobre els paral·lelismes d'aquest discurs amb altres formes discursives, ja siguin moviments anti-feministes (com l'extrema dreta o l'ortodòxia religiosa) o sectors reaccionaris i conservadors de l'esquerra socialista.

[es] Desde 2008 se utiliza el término TERF para referirse a sectores del feminismo con tendencias transfóbicas y esencialistas. En España, este feminismo se ha enfatizado en los últimos años, sobre todo a raíz del debate de la Ley Trans. A través de un análisis de coyuntura se intentarán responder a las siguientes preguntas: quiénes son las TERF, qué dicen y por qué lo dicen. Así, los resultados permiten reflexionar sobre el feminismo TERF como pugna de poder interna del feminismo (y no contra éste) y sobre los paralelismos de este discurso con otras formas discursivas, ya sean movimientos antifeministas (como extrema derecha o la ortodoxia religiosa) o sectores reaccionarios y conservadores de la izquierda socialista.
[ca] Aquest article analitza l'evolució de la pobresa i la desigualtat social a Espanya (2007-2016). Indaga sobre l'increment actual del nivell d'aquestes i ofereix dades sobre la despesa pública associada. Per últim, rastreja algunes de les conseqüències socials que implica la persistència d'aquests fenòmens socials, el seu reflex en l'opinió pública espanyola i la seva implicació en alguna de les mobilitzacions socials actuals, com és el cas de la que estan protagonitzant els jubilats.

[es] Este artículo analiza la evolución de la pobreza y la desigualdad social en España (2007-2016). Indaga sobre su incremento de nivel actual y ofrece datos sobre el gasto público asociado. Por último, rastrea algunas de las consecuencias sociales que implica la persistencia de estos fenómenos sociales, su reflejo en la opinión pública española y su implicación en alguna de las movilizaciones sociales actuales, como es el caso de la que están protagonizando los jubilados.
[ca] Aquest treball mira d'explicar les característiques del procés de dispersió urbana experimentat per la Xarxa Metropolitana de Barcelona en les últimes dècades i la seva configuració actual. A més, vol identificar les conseqüències sociodemogràfiques de la crisi actual en aquesta mena d'espais urbans. Les característiques de l'"urbanisme social dispers" (el sobrecost de viure en aquests espais, l'elevat nivell d'endeutament de les famílies que s'hi han traslladat recentment, així como la limitada solidaritat familiar i una xarxa social veïnal d'escàs arrelament) fan que aquest tipus de desenvolupament urbà sigui un candidat exemplar a reflectir els efectes socials de l'actual crisi econòmica o, tal com se l'ha batejat, la Gran Recessió del Segle XXI.L'anàlisi mostra els primers resultats a partir de dades secundàries que permeten estudiar el mercat immobiliari, la seva població (creixement i estructura) i la mobilitat residencial experimentada, així com la taxa d'atur o la renda familiar disponible, comparant dos períodes (202-2007 i 2008-2014). Encara que la gravetat dels efectes de la crisi encara no s'hi fa visible (atès que en aquests municipis dispersos predominen les classes mitjanes i altes i, així doncs, amb capacitat de reajustar les seves respostes d'adaptació davant de situacions de crisi), sí que podem detectar quines han estat les seves formes d'adaptació davant de les noves condicions, i apuntar alguns dels seus riscs socials futurs.

[es] Este trabajo trata de explicar las características del proceso de dispersión urbana experimentado por la Red Metropolitana de Barcelona en las últimas décadas y su configuración actual. Persigue, además, identificar las consecuencias sociodemográficas de la crisis actual en este tipo espacios urbanos. Las características del "urbanismo residencial disperso" –el sobrecoste de vivir en este espacio, el elevado nivel de endeudamiento de las familias que se han trasladado de forma reciente, así como una limitada solidaridad familiar y red social vecinal de escaso arraigo− hacen de este tipo desarrollo urbano un candidato ejemplar para reflejar los efectos sociales de la actual crisis económica o, como también ha sido denominada, la Gran Recesión del siglo XXI.El análisis muestra los primeros resultados a partir de datos secundarios que permiten estudiar el mercado inmobiliario, su población (crecimiento y estructura) y la movilidad residencial experimentada, así como la tasa de paro o la renta familiar disponible, comparando dos períodos (2002-2007 y 2008-2014). Aunque la gravedad de los efectos de la Crisis todavía no se hace visible (dado que en estos municipios dispersos predominan las clases medias y altas y, por tanto, con capacidad de reajustar sus respuestas de adaptación ante situaciones de crisis), sí podemos detectar cuáles han sido sus formas de adaptación ante las nuevas condiciones, y apuntar algunos de sus riesgos sociales futuros.
[ca] La historiografia existent tendeix a emmarcar els programes de reforma agrària en dos grans moments històrics: el període posterior a la Primera Guerra Mundial i durant la dècada de 1960 dins dels paràmetres de la "Revolució Verda". A partir de certa bibliografia recent, es proposa una revisió crítica de la mateixa vista des del cas espanyol. A l'Europa mediterrània alguns programes de reforma agrària van néixer en democràcia però es van executar, d'una manera molt diferent a com van ser dissenyats, durant una dictadura. Hi ha certs paral·lelismes entre els casos d'Itàlia i Espanya, les estructures agràries eren relativament similars, entre un nord on la propietat de la terra estava més distribuïda i havia major industrialització i un sud on predominava la gran propietat. D'alguna manera els règims polítics, en democràcia i dictadura, van haver de donar resposta a demandes socials. El paper exercit pels grans propietaris de terres va ser central per a l'èxit o fracàs dels programes de reforma ¿o contrareforma agrària ? No obstant això, canvis i continuïtats poden ser trobades entre les quals els van ser condicionant les polítiques de reformes.

[es] La historiografía existente tiende a enmarcar los programas de reforma agraria en dos grandes momentos históricos: el período posterior a la Primera Guerra Mundial y durante la década de 1960 dentro de los parámetros de la "Revolución Verde". A partir de cierta bibliografía reciente, se propone una revisión crítica de la misma vista desde el caso español. En la Europa mediterránea algunos programas de reforma agraria nacieron en democracia pero se ejecutaron, de una forma muydiferente a como fueron diseñados, durante una dictadura. Existen ciertos paralelismos entre los casos de Italia y España, cuyas estructuras agrarias eran relativamente similares, entre un norte donde la propiedad de la tierra estaba más distribuida y había mayor industrialización y un sur donde predominaba la gran propiedad. De alguna manera los regímenes políticos, en democracia y dictadura, tuvieron que darrespuesta a demandas sociales. El papel desempeñado por los grandes propietarios de tierras fue central para el éxito o fracaso de los programas de reforma ¿o contrarreforma agraria? Sin embargo, cambios y continuidades pueden ser encontrados entre las que los fueron condicionando las políticas de reformas.
[ca] La cuina ha estat històricament la "reixa femenina". M'he inspirat en aquest lloc contradictori i paradoxal, símbol per excel·lència de la domesticitat, on les històries i la vida prenen alè, tot plegat des d'un únic centre d'operacions: la taula. És una vegada més en aquesta lluita de contraris, les marques automàtiques i les controlades, on l'obra avança i de vegades l'encerta.

[es] La cocina ha sido históricamente la "reja femenina". Me he inspirado en este lugar contradictorio y paradójico, símbolo por excelencia de la domesticidad, donde las historias y la vida toman aliento, todo ello desde un único centro de operaciones: la mesa. Es una vez más en esta lucha de contrarios, las marcas automáticas y las controladas, donde la obra avanza y a veces acierta.