[ca] La present tesi doctoral se centra en l'estudi de les característiques composicionals, morfològiques i formals dels objectes del patrimoni cultural medieval, i més concretament dels manuscrits i esmalts champlevé de Llemotges, amb l'objectiu de comprendre les transicions materials i estilístiques que es produeixen a l'Edat Mitjana y que afecten els dos mitjans artístics. Per a això, s'han estudiat 20 manuscrits i 4 obres esmaltades, utilitzant fluorescència de raigs X (XRF) per a la seva caracterització material, la microscòpia òptica per a la determinació dels seus detalls morfològics i la parametrització del seu aspecte formal mitjançant la seva observació visual. A lo llarg d'aquests procediments s'ha utilitzat l'anàlisi multivariant, en un intent de determinar tendències que podrien estar relacionades amb els procediments d'elaboració dels objectes, o amb el seu origen geocronològic. Des del punt de vista analític, s'han desenvolupat metodologies de treball específiques per a la realització d'aquestes tasques, proporcionant resultats satisfactoris i responent a les característiques específiques de cada tipus d'anàlisi: (1) per a la interpretació de dades XRF i MA-XRF, (2) per a l'anàlisi conjunta de les característiques composicions i formals de les obres d'art, (3) per a l'anàlisi automatitzada de les tintes i (4) per a la determinació de la composició semicuantitativa d'objectes de vidre i metall. L'aplicació de les metodologies per l'anàlisi de les obres d'art incloses en l'estudi va ajudar a establir les característiques proposades i a entendre-les com a objectes individuals o com a parts d'un conjunt d'objectes similars. D'aquesta manera, és possible identificar la participació de múltiples artistes en un mateix manuscrit, diferenciar les fases d'escriptura en un altre, establir tendències quant a la composició de les tintes i la complexitat del material de la decoració dels manuscrits a una escala més gran, i relacionar la composició dels esmalts amb una transició material que es va produir cap al final del segle XII. L'estudi demostra l'eficàcia de XRF en l'àmbit de la caracterització d'obres d'art i el valor dels estudis sistèmics d'objectes artístics, especialment quan es realitza des d'un enfocament inter- o transdisciplinari.

[es] La presente tesis doctoral se centra en el estudio de las características composicionales, morfológicas y formales de objetos del patrimonio cultural medieval, y más concretamente de manuscritos y esmaltes champlevé de Limoges, con el objetivo de comprender las transiciones materiales y estilísticas que se producen en la Edad Media y que afectan a ambos medios artísticos. Para ello, se han estudiado 20 manuscritos y 4 obras esmaltadas, utilizando la Fluorescencia de Rayos X (FRX) para su caracterización material, la microscopía óptica para la determinación de sus detalles morfológicos, y la parametrización de su aspecto formal a través de su observación visual. A lo largo de estos procedimientos se ha utilizado el análisis multivariante, en un intento de determinar tendencias que pudieran estar relacionadas con los procedimientos de elaboración de los objetos, o con su origen geocronológico. Desde el punto de vista analítico, se han desarrollado metodologías de trabajo específicas para la realización de estas tareas, proporcionando resultados satisfactorios y respondiendo a las características específicas de cada tipo de análisis: (1) para la interpretación de datos XRF y MA-XRF, (2) para el análisis conjunto de las características composicionales y formales de las obras de arte, (3) para el análisis automatizado de tintas y (4) para la determinación de la composición semicuantitativa de objetos de vidrio y metal. La aplicación de las metodologías para el análisis de las obras de arte incluidas en el estudio ayudó a establecer las características propuestas y a entenderlas como objetos individuales o como partes de un conjunto de objetos similares. De este modo, fue posible identificar la participación de múltiples artistas dentro de un mismo manuscrito, diferenciar las fases de escritura en otro, establecer tendencias en cuanto a la composición de las tintas y la complejidad material de la decoración de los manuscritos a mayor escala, y relacionar la composición de los esmaltes con una transición material ocurrida hacia los finales del siglo XII. El estudio demuestra la eficacia de XRF en el campo de la caracterización de obras de arte y el valor de los estudios sistemáticos de los objetos artísticos, especialmente cuando se realizan desde un enfoque inter- o transdisciplinar.