[ca] L'objectiu principal del projecte de tesi doctoral és verificar la capacitat angiogènica i d'osteointegració d'un producte de biovidre nanoparticulat de fosfat càlcic embegut en fibra d'àcid polilàctic sobre un al·loempelt ossi en un model animal en rata. Es pretenen generar els resultats preclínics necessaris per a l'avaluació de l'eficàcia i la seguretat de l'associació d'aquest producte sobre un al·loempelt estructural ossi. També es compara l'efecte de dues concentracions de fosfat càlcic en l'osteointegració i l'angiogènesi de l'al·loempelt femoral. Amb aquests objectius es va dividir la mostra en 4 grups de 12 animals cadascun: - Grup A: control negatiu sense cap tipus de producte. - Grup B: fibres d'àcid polilàctic sense fosfat càlcic. - Grup C: (20G5): 44.5% CaO - 44.5% P2O5 - 6% Na2O - 5% TiO2. - Grup D: (20P30): 70% CaO - 30% P2O. Es va realitzar un marcatge mitjançant fluorocroms a les 0, 4 i 8 setmanes, per a posteriorment realitzar l'extracció de les mostres a les 12 setmanes postoperatòries. Es va dur a terme un estudi clínic, microCT, microscòpia de fluorescència, microscòpia electrònica de rastreig i histologia de les mostres femorals extretes. Després del corresponent estudi, vam poder concloure que l'associació d'un producte de biovidre nanoparticulat de fosfat de calci embegut en fibra d'àcid polilàctic a un al·loempelt ossi promou i accelera el procés de neoformació òssia i afavoreix l'osteointegració de l'al·loempelt. Les dues concentracions no presenten diferències significatives en la seva capacitat d'estimular l'osteointegració ni l'angiogènesi. La capacitat d'induir l'osteointegració i l'angiogènesi del producte fan d'aquest biomaterial una alternativa a considerar en la investigació traslacional i la seva futura aplicació en cirurgia reconstructiva de defectes ossis segmentaris.

[es] El objetivo principal del proyecto de tesis doctoral es verificar la capacidad angiogénica y de osteointegración de un producto de biovidrio nanoparticulado de fosfato cálcico embebido en fibra de ácido poliláctico sobre un aloinjerto óseo en un modelo animal en rata. Se pretende generar los resultados preclínicos necesarios para la evaluación de la eficacia y la seguridad de la asociación de dicho producto sobre un aloinjerto estructural óseo. También se compara el efecto de dos concentraciones de fosfato cálcico sobre la osteointegración y angiogénesis del aloinjerto femoral. Para ello se dividió la muestra en 4 grupos de 12 animales cada uno: - Grupo A: control negativo sin ningún tipo de producto. - Grupo B: fibras de ácido poliláctico sin fosfato cálcico. - Grupo C: (20G5): 44.5% CaO - 44.5% P2O5 - 6% Na2O - 5% TiO2. - Grupo D: (20P30): 70% CaO - 30% P2O. Se realizó un marcaje mediante fluorocromos a las 0, 4 y 8 semanas, para posteriormente realizar la extracción de las muestras a las 12 semanas postoperatorias. Se llevó a cabo un estudio clínico, microCT, microscopía de fluorescencia, microscopía electrónica de barrido e histología de las muestras femorales extraídas. Tras el correspondiente estudio, pudimos concluir que la asociación de un producto de biovidrio nanoparticulado de fosfato de calcio embebido en fibra de ácido poliláctico a un aloinjerto óseo promueve y acelera el proceso de neoformación ósea y favorece la osteointegración del aloinjerto. Las dos concentraciones no presentan diferencias significativas en su capacidad de estimular la osteointegración ni la angiogénesis. La capacidad de inducir la osteointegración y la angiogénesis del producto hacen de este biomaterial una alternativa a considerar en la investigación traslacional y su futura aplicación en cirugía reconstructiva de defectos óseos segmentarios.