[ca] El consum habitual de fruita (com el kiwi) en la dieta té un efecte molt beneficiós per a la salut. No només és una excel·lent font de vitamines, fibra i minerals, sinó que a més posseeix compostos fitoquímics que contribueixen a la salut. D'altra banda, cada dia més els consumidors demanen d'aliments de preparació ràpida, amb una alta qualitat nutritiva, sensorial i el mínim d'additius per a la seva conservació. RESUM La primera impressió que els consumidors reben de les fruites és l'aparença o aspecte extern, sent la més important per a la seva acceptació i decisió de compra. La forma i mida és un dels aspectes més fàcilment discernibles, tot i que generalment no és un caràcter de qualitat decisiu. Només en cas de malformacions o defectes morfològics podria ser-ho. Durant i després de la collita del kiwi, un cert percentatge de la collita no pot ser destinat a la seva distribució ja que no arriba als estàndards de comercialització. D'altra banda, hi ha un sector de població que necessita de facilitats a l'hora d'incentivar el consum de fruites, i en concret de kiwis, com són els nens, els ancians i certs sectors per las quals, per motius de treball o pràctics, és un inconvenient el rentar, pelar i tallar certes fruites fora de casa. En base a aquest plantejament, a la present Tesi ens hem proposat estudiar l'aplicació d'una tecnologia no tèrmica, com són les Altes Pressions Hidrostàtiques (HHP) per a l'obtenció d'un puré de kiwi segur, saludable (amb les seves propietats nutritives) i desitjable (sense perdre propietats organolèptiques). En la primera fase d'aquesta Tesi es van determinar les condicions de pressió, temperatura i temps del tractament HHP per reduir la seva càrrega microbiana endògena i estudiar l'evolució dels supervivents. A més es van inocular diferents indicadors de patògens, obtenint letalitats i capacitat de recuperació dels supervivents. A més a més, es van monitoritzar paràmetres que poguessin influir en la supervivència o creixement dels microorganismes, com pH, sòlids solubles, temperatures. En una segona fase, es van estudiar els paràmetres de qualitat fisicoquímica (color instrumental, degradació de les clorofil·les, reologia), nutritius (Vitamina C) i sensorials (panell de tastadors), en aquelles condicions que prèviament havien demostrat una seguretat microbiològica inicialment i al llarg del seu emmagatzematge. A mena de resum, destaquem els següents resultats obtinguts, respecte a la inactivació d'aerobis mesòfils (AM) totals es van observar reduccions de 2 i 3 Log a 300 MPa / 0.1 min i resta de condicions, respectivament. Els supervivents en els AM van ser esporulats (SP), ja que van coincidir amb els recomptes de supervivents. Però en cap cas hi va haver proliferació durant el seu emmagatzematge a 30 dies. Els microorganismes patògens inoculats (S. aureus i E. coli), van resultar ser molt més sensibles, ja que a partir de 500 MPa a qualsevol temps i temperatura assajades, no es observar supervivents, amb reduccions de 5 i 7 Log, respectivament. Les menors diferències de color entre les mostres pressuritzades enfront del control (ΔE) van ser les tractades a 10 °C, 5 minuts i 300 < 700 < 500 MPa. A més a més, el contingut de clorofil·les a i b, amb els tractaments de HHP assajats es va mantenir de l'ordre del 50-70% per a clorofil·la a i 60-80% per a clorofil·la b. Amb el tractament tèrmic de pasteurització aplicat només va quedat al 0 i 10% de clorofil·la a i b, respectivament. Per contra, la formació de feofitines (a i b) en les mostres tractades per HHP gairebé no va variar respecte al control, mentre que les mostres pasteuritzades van doblar el seu contingut. Es va poder observar que el contingut total de Vitamina C en les mostres tractades per HHP, tot just es va reduir respecte al seu control, durant el seu emmagatzematge. Només al dia 60, la diferència respecte al seu control va oscil·lar entre un 50-70% menor. A nivell d'anàlisi sensorial, els panelistes van distingir clarament les mostres tractades tèrmicament de les pressuritzades i control. Cal destacar que dels tractaments assajats, les mostres de 300 i 500 MPa a 15 min, van ser les que els panelistes van col·locar més pròximes al control Amb els resultats obtinguts en el present treball es demostra que els tractaments per HHP, són una alternativa per augmentar la vida útil del puré de kiwi, mantenint la seguretat microbiològica i unes característiques reològiques, organolèptiques i nutritives satisfactòries per als consumidors, com a mínim fins al dia 30 de conservació en refrigeració.

[es] El consumo habitual de fruta (como el kiwi) en la dieta tiene un efecto muy beneficioso para la salud. No sólo es una excelente fuente de vitaminas, fibra y minerales, sino que además posee compuestos fitoquímicos que contribuyen a la salud. Por otro lado, los consumidores demandan cada día más de alimentos de preparación rápida, con una alta calidad nutritiva, sensorial y el mínimo de aditivos para su conservación. RESUMEN La primera impresión que los consumidores reciben de las frutas es la apariencia o aspecto externo, siendo la más importante para su aceptación y decisión de compra. La forma y tamaño son unos de los aspectos más fácilmente discernibles, aunque generalmente no es un carácter de calidad decisivo. Solo en caso de malformaciones o defectos morfológicos podría serlo. Durante y después de la cosecha del kiwi, un cierto porcentaje de la recolección no puede ser destinado a su distribución ya que no alcanza los estándares de comercialización. Por otro lado, existe un sector de población que precisa de facilidades a la hora de incentivar el consumo de frutas, y en concreto de kiwis, como son los niños, los ancianos y ciertos sectores para los cuales, por motivos de trabajo o prácticos, resulta un inconveniente el lavar, pelar y cortar ciertas frutas fuera de casa. En base a este planteamiento, en la presente Tesis nos hemos propuesto estudiar la aplicación de una tecnología no térmica, como son las Altas Presiones Hidrostáticas (HHP) para la obtención de un puré de kiwi seguro, saludable (con sus propiedades nutritivas) y apetecible (sin perder propiedades organolépticas). En la primera fase de esta Tesis se determinaron las condiciones de presión, temperatura y tiempos del tratamiento HHP para reducir su carga microbiana endógena y estudiar la evolución de los supervivientes. Además se inocularon diferentes indicadores de patógenos, obteniéndose sus letalidades y capacidad de recuperación de los supervivientes. A su vez, se monitorizaron parámetros que pudieran influenciar en la supervivencia o crecimiento de los microorganismos, como pH, sólidos solubles, temperaturas. En una segunda fase, se estudiaron los parámetros de calidad fisicoquímica (color instrumental, degradación de las clorofilas, reología), nutricional (vitamina C) y sensoriales (panel de catadores), en aquellas condiciones que previamente habían demostrado una seguridad microbiológica inicialmente y a lo largo de su almacenamiento. A modo de resumen, destacamos los siguientes resultados obtenidos, respecto a la inactivación de aerobios mesófilos (AM) totales se observaron reducciones de 2 y 3 Log a 300 MPa/0.1 min y resto de condiciones, respectivamente. Los supervivientes en los AM fueron esporulados (SP), ya que coinciden con los recuentos de supervivientes. Pero en ningún caso hubo proliferación durante su almacenamiento a 30 días. Los microorganismos patógenos inoculados (S. aureus y E. coli), resultaron ser mucho más sensibles, ya que a partir de 500 MPa a cualquier tiempo y temperatura ensayadas, no se observaros supervivientes, con reducciones de 5 y 7 Log, respectivamente. Las menores diferencias de color entre las muestras presurizadas frente al control (ΔE) fueron las tratadas a 10 °C, 5 min y 300 < 700 < 500 MPa. A su vez, el contenido de clorofilas a y b, con los tratamientos de HHP ensayados se mantuvo del orden del 50-70% para clorofila a y del 60-80% para clorofila b. Con el tratamiento térmico de pasteurización aplicado solamente quedó 0 y 10% de clorofila a y b, respectivamente. Por el contrario, la formación de feofitinas (a y b) en las muestras tratadas por HHP apenas varió respecto al control, mientras que las muestras pasteurizadas doblaron su contenido. Se pudo observar que el contenido total de Vitamina C en las muestras tratadas por HHP, apenas se redujo respecto a su control, durante su almacenamiento. Sólo al día 60, la diferencia con respecto a su control osciló entre un 50-70% menor. A nivel de análisis sensorial, los panelistas distinguieron claramente las muestras tratadas térmicamente de las presurizadas y control. Cabe resaltar que de los tratamientos ensayados, las muestras de 300 y 500 MPa a 15 min, fueron las que los panelistas colocaron más cercanas al control. Con los resultados obtenidos en el presente trabajo se demuestra que los tratamientos por HHP, son una alternativa para aumentar la vida útil del puré de kiwi, manteniendo la seguridad microbiológica y unas características reológicas, organolépticas y nutricionales satisfactorias para los consumidores, como mínimo hasta el día 30 de conservación en refrigeración.