[ca] Justificació: Durant els darrers anys, els estudis sobre la posició de l'implant en el tram edèntul distal i l'ús de diferents sistemes retentius en combinació amb una pròtesi parcial removible han estat escassos. Objectiu: Determinar quina posició de l'implant i que sistema retentiu són els més eficaços per millorar el comportament biomecànic de la pròtesi parcial amovible (PPR) en termes de desplaçaments, tensions i deformacions. Materials i mètodes: En aquest estudi in vitro es va utilitzar un model digital mandibular tridimensional. Es va usar un programa informàtic per fer a aquest model una anàlisi d'elements finits per obtenir els diferents paràmetres de desplaçaments, tensions i deformacions. La primera fase de l'anàlisi va consistir a col·locar l'implant en diferents posicions: segon molar, primer molar i zona de premolars. La segona fase de l'estudi un cop obtinguda la millor posició, va ser la d'avaluar diferents sistemes retentius i de suport: pilar de cicatrització, retenidor tipus bola, retenidor tipus ERA® i retenidor tipus Locator® Resultats: En general, no es van observar diferències entre les diferents posicions de l'implant dins del tram edèntul i els diferents sistemes retentius. No obstant això, la posició de l'implant a la zona del primer molar va obtenir millors resultats quant desplaçaments de la pròtesi i en la distribució de tensions en l'implant i en os peri-implantario. El sistema ERA va proporcionar els millors resultats quant desplaçaments totals, distribució de tensions en l'os peri-implantario i deformacions transmeses al lligament periodontal. Conclusions: No va haver diferències significatives entre les variables estudiades. No obstant això, segons els resultats obtinguts seria recomanable col·locar l'implant a la zona del primer molar en combinació amb un pilar tipus ERA® per millorar el comportament biomecànic de les pròtesis parcials removibles mandibulars en classes I de Kennedy.

[es] Justificación: Durante los últimos años, los estudios sobre la posición del implante en el tramo edéntulo distal y el uso de diferentes sistemas retentivos en combinación con una prótesis parcial removible han sido escasos. Objetivo: Determinar que posición del implante y que sistema retentivo son los más eficaces para mejorar el comportamiento biomecánico de la prótesis parcial removible (PPR) en términos de desplazamientos, tensiones y deformaciones. Materiales y métodos: En este estudio in vitro se utilizó un modelo digital mandibular tridimensional. Se usó un programa informático para realizar a ese modelo un análisis de elementos finitos para obtener los diferentes parámetros de desplazamientos, tensiones y deformaciones. La primera fase del análisis consistió en colocar el implante en diferentes posiciones: segundo molar, primer molar y zona de premolares. La segunda fase del estudio una vez obtenida la mejor posición, fue la de evaluar diferentes sistemas retentivos y de soporte: pilar de cicatrización, retenedor tipo bola, retenedor tipo ERA y retenedor tipo Locator Resultados: En general, no se observaron diferencias entre las diferentes posiciones del implante dentro del tramo edéntulo y los diferentes sistemas retentivos. Sin embargo, la posición del implante en la zona del primer molar obtuvo mejores resultados en cuanto desplazamientos de la prótesis y en la distribución de tensiones en el implante y en hueso peri-implantario. El sistema ERA proporcionó los mejores resultados en cuanto desplazamientos totales, distribución de tensiones en el hueso peri-implantario y deformaciones transmitidas al ligamento periodontal. Conclusiones: No hubieron diferencias significativas entre las variables estudiadas. Sin embargo, según los resultados obtenidos seria recomendable colocar el implante en la zona del primer molar en combinación con un pilar tipo ERA para mejorar el comportamiento biomecánico de las prótesis parciales removibles mandibulares en clases I de Kennedy