[ca] La inversió en transport públic requereix finançament públic. No obstant això, per rebre diners dels pressupostos estatals, cada inversió ha de demostrar que els beneficis implicats superen els costos. L'element central de la determinació del benefici és un pronòstic del nombre esperat de passat-gers. Una anàlisi estadística de casos passats mostra que les previsions constantment no arriben a la demanda real un cop les mesures entren en funcionament i que s'esperen taxes de creixement anual constants entre l'1% i el 5%. Això es tradueix en una infraestructura ferroviària poc dissenyada que no està dimensionada per a aquesta demanda creixent, creant així efectes negatius per a l'ús net del transport públic proporcionat. Aquesta tesi pretén mostrar com de depenen dels resultats de la previsió de la demanda de passatgers i l'ACB en el context del "procediment d'avaluació estandarditzat" utilitzat en la planificació ferroviària regional alemanya i quins reptes imposen les seves limitacions. En el cas del sistema de tren lleuger Neckar-Alb, es realitza un examen de la robustesa d'aquesta xarxa per fer front a l'augment de passatgers prospectiu no planificat. Es determi-nen els límits d'aforament, els segments crítics i els colls d'ampolla relle-vants. Sempre que sigui necessari, es desenvolupen i proposen solucions per resoldre aquestes limitacions rellevants. Els resultats mostren les limitacions de les eines CBA, però també confir-men el seu ús per a la presa de decisions en processos de planificació pública. Mitjançant l'adaptació i la reforma dels procediments es poden aconse-guir resultats més precisos que representin la valoració socioeconòmica i crear sistemes de transport robustos per gestionar l'augment realista de passatgers. L'estudi de cas mostra que les mesures d'expansió comparati-vament econòmiques sovint són suficients per proporcionar un augment significatiu de la capacitat si es prenen mesures preliminars a temps. No obstant això, les possibilitats

[en] Public transport investment requires public funding. However, to receive money from the state budgets every investment must provide proof that the involved benefits surpass the costs. Core element of the benefit determination is a prognosis of the expected ridership. A statistical analysis of past cases shows that the forecasts constantly fall short of the actual demand once the measures take up operation and that constant annual ridership growth rates between 1% and 5% are to be expected. This results in a tendency to under design rail infrastructure that is then not dimensioned for this growing demand, thereby creating negative effects for the net use of the provided public transport. This thesis aims to show how reliant CBA and passenger demand forecasting results are in the context of the 'Standardised Evaluation Procedure' used in German regional railway planning and what challenges their limitations impose. At the case of the Neckar-Alb light rail system an examination is performed of how robust this network is, to face unplanned prospective passenger increase. The capacity limits, critical segments and relevant bottlenecks are determined. Wherever necessary, solutions are developed and proposed to resolve these relevant constraints. The results show the limitations of CBA-tools, but also confirm their use for decision making in public planning processes. By adapting and reforming the procedures more accurate results can be reached representing the socioeconomic validation and create robust transport systems to manage realistic passenger increase. The case study shows that comparably cheap expansion measures are often sufficient to provide a significant increase in capacity if preliminary measures were taken in due time. However, the funding possibilities for these far-sighted investments remain difficult and require additional refurbishment.