BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] La desorganizació político-administrativa i els conflictes de la hisenda pública de Mèxic independent van ser part de les preocupacions de governs de signe divers durant el segle XIX. L'expulsió dels espanyols il'arribada a compta gotes d'inversió forània va plantejar entre la classe política i l'opinió pública la necessitat de generar una burgesia propia. Homes i dones que van voler arriscar els seus capitals per edificar "el progrés" de la nova societat, convençuda del lliberalisme de l'època. El propòsit de l'assaig és reflexionar des de la perspectiva regional sobre les relacions polítiques entreteixides amb els naixents grups de poder a Mèxic.

[es] La desorganización político administrativa y los conflictos de la hacienda pública de México independiente, fueron parte de las preocupaciones de los gobiernos de distinto signo durante el siglo XIX. La expulsión de los españoles y la llegada a cuenta gotas de inversión foránea planteó entre la clase política y la opinión pública, la necesidad de generar una burguesía propia. Hombres y mujeres que quisieran arriesgar sus capitales para edificar "el progreso" de la nueva sociedad convencida del liberalismo de la época.El propósito del ensayo es reflexionar desde la perspectiva regional acerca de las relaciones políticas y económicas entretejidas con los nacientes grupos de poder en México.
[ca] L'escenari polític de la cort de Madrid no fou alié a les motivacions presents en les comèdies de capa i espasa del Segle d'Or. Basat en fonts de la British Library, es dona aquí a conèixer el plet entre el Consell de Castella i un dels seus membres, don García de Haro y Avellaneda. Va nèixer de la determinació del darrer, en 1630, a portar capa i espasa i deixar la garnacha o toga en adoptar el títol de comte de Castrillo i ingressar en el Consell d'Estat. Un cop que el Consell de Castella va manifestar la seva persistent oposició a aquest canvi de vestimenta, ambdues parts van apel·lar directament al rei. El comte, per a reclamar justícia; el Consell, en defensa d'un costum arrelat des de la dècada de 1580. S'hi estudien les implicacions polítiques i jurídiques del con ten ciós i de la sentència reial de l'any 1632, que va ser favorable al comte.

[es] El escenario político de la corte de Madrid no fue ajeno a los predicamentos de las comedias de capa y espada del Siglo de Oro. Con apoyo en fuentes localizadas en la British Library se da cuenta aquí de un pleito entre el Consejo de Castilla y uno de sus miembros, don García de Haro y Avellaneda. Lo suscitó la determinación de este, en 1630, de portar capa y espada y dejar la garnacha o toga al adoptar el título de conde de Castrillo e ingresar en el Con sejo de Estado. Habiéndose expresado la oposición tenaz del Consejo de Castilla a ese cambio de vestuario, ambas partes apelaron directamente al rey. El primero para pedir justicia; el segundo, en defensa de una costumbre arraigada desde la década de 1580. Se estudian las implicaciones políticas y jurídicas del contencioso y de la sentencia real del año 1632, favorable al conde.
[ca] La presència de músiques tradicionals xilenes i llatinoamericanes en la formació del professorat de música a Xile s'ha incrementat en els darrers anys, de la mà d'investigacions sistematitzades i propostes vinculades principalment a l'àmbit interpretatiu. Aquesta incorporació és coherent amb la documentació oficial de referència on s'indica que els sabers al voltant de les músiques tradicionals formen part de les competències necessàries per al futur professor de música. En aquest marc, aquest treball mostra una proposta didàctica enfocada al desenvolupament pedagògic de futurs mestres de música xilens basada en les músiques tradicionals, però explorant-ne la potencialitat com a repertori per a la creació. Per dissenyar aquesta proposta, s'han estudiat per una banda les músiques tradicionals des d'un plantejament etnomusicològic i, de l'altra, s'han buscat referents sobre improvisació i composició en la formació musical i didàctica. El disseny resultant s'ha discutit i consensuat amb els docents que implementaran aquesta proposta a tres universitats xilenes. Finalment, ha estat sotmesa a un procés de revisió i validació per part dels experts. L'article exposa els elements bàsics de la proposta (plantejament i objectius, seqüència, avaluació, materials i orientacions didàctiques) i acaba discutint-ne les aportacions. Entre elles, es destaca la necessitat de repensar el treball amb músiques tradicionals en la formació del professorat de manera que inclogui els processos de creació musical que li són propis.

[es] La presencia de músicas tradicionales chilenas y latinoamericanas en la formación del profesorado de música en Chile se ha venido incrementando en los últimos años, de la mano de investigaciones sistematizadas y propuestas vinculadas principalmente al ámbito interpretativo. Esta incorporación es coherente con la documentación oficial de referencia en que se indica que los saberes en torno a las músicas tradicionales forman parte de las competencias necesarias para el futuro profesor de música. En este marco, el presente trabajo muestra una propuesta didáctica enfocada al desarrollo pedagógico de futuros maestros de música chilenos basada en las músicas tradicionales, pero explorando su potencialidad como repertorio para la creación. Para el diseño de esta propuesta, se han estudiado por un lado las músicas tradicionales desde un planteamiento etnomusicológico y, por el otro, se han buscado referentes en torno a improvisación y la composición en la formación musical y didáctica. El diseño resultante se ha discutido y consensuado con los docentes que implementarán dicha propuesta en tres universidades chilenas. Finalmente, ha sido sometida a un proceso de revisión y validación por parte de expertos. El artículo expone los elementos básicos de la propuesta (planteamiento y objetivos, secuencia, evaluación, materiales y orientaciones didácticas) y termina discutiendo las aportaciones de esta. Entre ellas, se destaca la necesidad de repensar el trabajo con músicas tradicionales en la formación del profesorado de forma que incluya los procesos de creación musical que le son propios.
[ca] A partir de la base de dades construïda per a l'Observatori del Conflicte Social pel Planter d'Investigació sobre Canvi Social, Acció Col·lectiva i Formació de l'Opinió Pública, que compta amb un cabal informatiu de més de 8.500 registres de notícies provinents de nou dels principals mitjans de comunicació de Colòmbia, en el següent article s'aborda la problemàtica de l'emmarcament o enquadrament mediàtic de què ha estat objecte el procés de pau a Colòmbia al llarg de 2015. Amb això, es vol evidencia el paper que compleixen els mitjans de comunicació per a la interpretació i la comprensió que té el públic del procés de negociació entre el Govern colombià i la guerrilla de les FARC.

[es] A partir de la de base de datos construida para el Observatorio del Conflicto Social por el Semillero de Investigación sobre Cambio Social, Acción Colectica y Formación de la Opinión Pública, que cuenta con un acervo informativo de más de 8.500 registros noticiosos provenientes de nueve de los principales medios de comunicación colombianos, en el siguiente artículo se aborda la problemática del enmarcado o encuadre mediático que ha tenido el proceso de paz en Colombia durante el 2015, tratando de evidenciar con ello el papel que los medios de comunicación cumplen en la interpretación y comprensión que se hace el público del proceso de negociación entre el Gobierno Colombiano y la guerrilla de las FARC.
[ca] INTRODUCCIÓ. Enfront dels plantejaments de modernització de la universitat espanyola sovint hi ha diversos qüestionaments, especialment si tenim present l'evolució organitzativa i burocràtica de les estructures universitàries, incloent-hi les acadèmiques, que dificulten, per no dir que impossibiliten, un canvi en la línia que es proposa en el marc de la Unió Europea (espai europeu d'educació superior) i de la societat del coneixement o de la informació en el context de la globalització capitalista i del neoliberalisme. MÈTODE. Es tracta d'un treball de reflexió sociològica teòrica a partir d'autors com Francisco Fernández Palomares, Buenaventura de Santos Sousa, Jaume Carbonell, Henry Giroux, Sheila Slaughter, Gary Rhoades o Derek Bok, que aporten un sentit crític sobre l'educació superior, així com a partir del web del Ministeri d'Universitats. El treball comprèn també una reflexió sobre el funcionament real de la universitat amb les seves contradiccions en el context d'una societat aparentment i formalment democràtica. RESULTATS i DISCUSSIÓ. Els resultats expliquen per què es pot parlar de la crisi del sistema universitari a l'Estat espanyol i posen de manifest, almenys parcialment, els dubtes que es generen en el coneixement, la cultura, la docència i la investigació que es duen a terme a la universitat.

[es] INTRODUCCIÓN. Frente a los planteamientos de modernización de la universidad española a menudo se encuentran varios cuestionamientos, especialmente si tenemos presente la evolución organizativa y burocrática de las estructuras universitarias, incluyendo las académicas, que dificultan o imposibilitan un cambio en la línea que se propone en la Unión Europea (EEES) y de la sociedad del conocimiento o de la información en el contexto de la globalización capitalista y del neoliberalismo. MÉTODO. Se trata de un trabajo de reflexión sociológica teórica a partir de autores como Francisco Fernández Palomares, Buenaventura de Santos Sousa, Jaume Carbonell, Henry Giroux, Sheila Slaughter, Gary Rhoades o Derek Bok, que aportan un sentido crítico sobre la Educación Superior, así como a partir de la web del Ministerio de Universidades. El trabajo comprende también una reflexión sobre el funcionamiento real de la universidad con sus contradicciones en el contexto de una sociedad aparente y formalmente democrática. RESULTADOS y DISCUSIÓN. Los resultados explican por qué se puede hablar de la crisis del sistema universitario en el Estado español, poniendo de manifiesto, al menos parcialmente, las dudas que se generan en el conocimiento, la cultura, la docencia y la investigación que se llevan a cabo en la universidad.
[ca] A l'obra de Descartes es verifica que la raó construeix la realitat per via de nega ció, limitant allò indeterminat i infinit des de la finitud; reduint gradualment el complicat i fosc al simple. En desplegar les conseqüències del principi lògic d'identitat que regeix l'enteniment, el valor de l'infinit que des de l'Antiguitat grega va ser negatiu esdevé positiu. El problema de l'infinit aflora davant la solitud del cogito, sorgida en l'itinerari que en ús de la llibertat esbossen les Meditacions sobre la filosofia primera. D'aquesta manera té lloc una convergència de la filosofia especulativa i la filosofia pràctica, ja que per a Descartes l'error deixa de ser un acte únicament de l'enteniment i passa a involu crar la llibertat. L'error lògic que constitueix l'autoreferència, segons explica Bertrand Russell, tracta de ser evitat per Descartes amb el recurs al déu infinit en un pla ontològic diferent del que ocupa l'Ésser en la tradició metafísica que ve de l'Antiguitat.

[es] En la obra de Descartes se verifica que la razón construye la realidad por&nbsp; vía de negación, limitando lo indeterminado e infinito desde la finitud; reduciendo gra dualmente lo complicado y oscuro a lo simple. Al desplegar las consecuencias del prin cipio lógico de identidad que rige al entendimiento, el valor del infinito que desde la&nbsp; Antigüedad griega fue negativo pasa a ser positivo. El problema del infinito aflora ante la soledad del cogito, surgida en el itinerario que en uso de la libertad trazan las Medi taciones acerca de la filosofía primera. De este modo, tiene lugar una convergencia de&nbsp; la filosofía especulativa y la filosofía práctica, ya que para Descartes el error deja de&nbsp; ser un acto del entendimiento solo y pasa a involucrar a la libertad. El error lógico que&nbsp; constituye la autorreferencia, según lo explica Bertrand Russell, trata de ser evitado por&nbsp; Descartes con el recurso al dios infinito en un plano ontológico distinto del que ocupa&nbsp; el Ser en la tradición metafísica que viene de la Antigüedad.
[ca] Aquest article presenta els resultats d'una investigació que descriu els trets entonatius dels actes de parla — pregunta i petició—, produïts per parlants d'Asunción, al Paraguai i de Buenos Aires, a l'Argentina. Considerem per a aquest estudi dades d'àudio i de vídeo de parla actuada experimental, que es van obtenir a partir de l'enregistrament d'enunciats produïts per 2 homes i 2 dones, amb edats compreses entre 20 i 35 anys i originaris de les 2 ciutats investigades. Per a l'anàlisi multimodal (Moraes et al. 2014), es va dur a terme la descripció dels elements acústics i visuals dels enunciats obtinguts, i es va observar el contrast de les estratègies de cortesia utilitzades pels participants de cada localitat, la variació de les corbes de F0 i de la durada de les síl·labes, a més dels moviments facials (Ekman et al., 2002). Els resultats demostren que l'anàlisi acústica no és suficient per definir els trets específics dels actes de parla directius en aquestes varietats de l'espanyol, a causa de les diferents configuracions de tonemes trobades als enunciats analitzats. I va ser necessari recórrer a la combinació amb la descripció visual per descriure les unitats d'acció que acompanyen la producció de l'acte de parla directiu.

[es] Este artículo presenta los resultados de una investigación que describe los rasgos entonativos de los actos de habla —pregunta y pedido—, producidos por hablantes de Asunción, en Paraguay, y de Buenos Aires, en Argentina. Consideramos para este estudio datos de audio y video de habla actuada experimental, lo que se configuró por la grabación de enunciados producidos por 2 hombres y 2 mujeres, con edades entre 20 y 35 años, originarios de las 2 ciudades investigadas. Para el análisis multimodal (Moraes et al., 2014), se llevó a cabo la descripción de elementos acústicos y visuales de los enunciados obtenidos, y se observó el contraste de las estrategias de cortesía utilizadas por los participantes de cada localidad, la variación de las curvas de F0 y de duración de sílabas, además de los movimientos faciales (Ekman et al., 2002). Los resultados demuestran que el análisis acústico no es suficiente para definir los rasgos específicos de los actos de habla directivos en esas variedades del español, debido a las diferentes configuraciones de tonemas encontrados en los enunciados analizados. Se hizo necesario recurrir a la combinación con la descripción visual, para describir las unidades de acción que acompañan la producción del acto de habla directivo.
[ca] Aquest article presenta una revisió sobre la neurociència aplicada en l'educació a Costa Rica basada en una consulta a investigadors vinculats amb aquest camp. En una primera secció es refereix als orígens de la neurociència aplicada a l' educació. Seguidament aborda les iniciatives actuals sobre aplicació de la neurociència a l' educació. Posteriorment identifica obstacles per a l' aplicació de la neurociència a l' educació. A continuació assenyala oportunitats de la neurociència aplicada a l'educació. Finalment planteja recomanacions per a l'avanç de la neurociència aplicada a l'educació.

[es] Este artículo presenta una revisión sobre la neurociencia aplicada en la educación en Costa Rica basada en una consulta a investigadores vinculados con este campo. En una primera sección se refiere a los orígenes de la neurociencia aplicada a la educación. Seguidamente aborda las iniciativas actuales sobre aplicación de la neurociencia a la educación. Posteriormente identifica obstáculos para la aplicación de la neurociencia a la educación. A continuación señala oportunidades de la neurociencia aplicada a la educación. Finalmente plantea recomendaciones para el avance de la neurociencia aplicada a la educación.
[ca] En un moment de creixement de les desigualtats econòmiques, en molts casos les demandes de justícia redistributiva dels sectors populars, més que a reclamar un repartiment més gran de la riquesa (seguint una tradicional política de classe), es dirigeixen a qüestionar l'accés d'altres col·lectius a aquest repartiment. Mitjançant un treball etnogràfic realitzat en un barri obrer de Barcelona, es mostra que si bé els immigrants estrangers són un dels col·lectius assenyalats per aquesta lògica excloent (seguint una política nativista), també emergeixen altres col·lectius, com ara els okupes o els aturats rurals del sud peninsular, als quals se'n qüestiona l'accés als sistemes de redistribució. S'hi identifiquen una sèrie de trets compartits per aquestes nocions restrictives de la justícia redistributiva i s'interpreten a la llum de diverses línies teòriques proporcionades per la literatura recent.

[es] En un momento de crecimiento de las desigualdades económicas, en muchos casos las demandas de justicia redistributiva de los sectores populares, más que a reclamar un mayor reparto de la riqueza (siguiendo una tradicional política de clase), se dirigen a cuestionar el acceso de otros colectivos a dicho reparto. Mediante un trabajo etnográfico realizado en un barrio obrero de Barcelona, se muestra que si bien los inmigrantes extranjeros son uno de los colectivos señalados por esta lógica excluyente (siguiendo una política nativista), también emergen otros colectivos, como por ejemplo los okupas o los desempleados rurales del sur peninsular, a quienes se cuestiona su acceso a los sistemas de redistribución. Se identifican una serie de rasgos compartidos por estas nociones restrictivas de la justicia redistributiva y se interpretan a la luz de diversas líneas teóricas proporcionadas por la literatura reciente.
[ca] En aquest article presentem els resultats de l'anàlisi melòdica realitzada sobre un corpus de parla espontània en espanyol, amb l'objectiu d'identificar els trets melòdics que es posen en joc per tal de realitzar un ènfasi entonatiu rellevat tant a la caracterització fonològica de l'enunciat /+ enfàtc/ com a la seva descripció melòdica. El corpus analitzat està format per un total de 90 enunciats emesos en situacions comunicatives genuïnes per un conjunt de 37 informants (15 homes i 22 dones), tots ells desconeixedors de l'experiment. Els enunciats van ser analitzats amb el nostre Mètode d'Anàlisi Melòdica (v. Cantero, 1999) i els resultats de l'anàlisi varen ser sotmesos a diveres proves de comprovació: síntesi de veu i proves perceptives.

[es] En este artículo presentamos los resultados del análisis melódico realizado sobre un corpus de habla espontánea en español, con el objetivo de identificar los rasgos melódicos que se ponen en juego para realizar un énfasis entonativo relevante tanto en la caracterización fonológica del enunciado /+ enfático/ como en su descripción melódica. El corpus analizado consta de un total de 90 enunciados emitidos en situaciones comunicativas genuinas por un conjunto de 37 informantes distintos (15 hombres y 22 mujeres), todos ellos informantes anónimos y desconocedores del experimento. Los enunciados fueron analizados mediante nuestro método de Análisis Melódico del Habla (v. Cantero, 1999) y los resultados del análisis se sometieron a diversas pruebas de comprobación: síntesis de voz y pruebas perceptivas.
[ca] Es presenta el disseny i aplicació d'una seqüència didàctica en Moodle que permeti l'adquisició dels continguts de gestió i administració pública i que, alhora, fomenti l'autoregulació de l'aprenentatge i l'aprendre a aprendre. Per a aconseguir-ho s'empra l'avaluació d'iguals mitjançant l'eina Taller de Moodle emprant criteris d'especial rellevància en el camp de la gestió i administració pública. Es recullen les dades sobre el rendiment i de la percepció d'aprenentatge associada als rols d'avaluador i avaluat. La intervenció llança com a resultats una taxa de satisfacció alta/moderada, així com la percepció d'aprenentatge vinculada al desenvolupament del pensament crític, la responsabilitat i la millora en la comunicació, competències transversals, totes elles, associades al perfil de diplomo en el camp de la gestió i administració pública.

[es] Se presenta el diseño y aplicación de una secuencia didáctica en Moodle que permita la adquisición de los contenidos de gestión y administración pública y que, a la vez, fomente la autorregulación del aprendizaje y el aprender a aprender. Para lograrlo se emplea la evaluación de iguales mediante la herramienta Taller de Moodle empleando criterios de especial relevancia en el campo de la gestión y administración pública. Se recogen los datos acerca del rendimiento y de la percepción de aprendizaje asociada a los roles de evaluador y evaluado. La intervención arroja como resultados una tasa de satisfacción alta/moderada, así como la percepción de aprendizaje vinculada al desarrollo del pensamiento crítico, la responsabilidad y la mejora en la comunicación, competencias transversales, todas ellas, asociadas al perfil de egreso en el campo de la gestión y administración pública.
[ca] Des del punt de vista forense —o, més exactament, criminalístic—, la unicitat de la veu no es pot dilucidar com l'experiència quotidiana, de manera intuïtiva. L'ideal seria establir quins trets digitalment identificats conformen la veu de cadascú, fins i tot per damunt d'alteracions voluntàries o inconscients degudes a canvis ambientals o a trastorns biològics. Mentre que això s'ha aconseguit des de fa anys pel que fa als trets generals, necessaris per a la identificació del contingut lingüístic de les emissions, encara sembla molt difícil, tot i que no impossible, determinar i definir digitalment quins són els trets alternatius que determinen les peculiaritats individuals i, en conseqüència, n'habiliten la identificació inequívoca. Les tècniques que hi ha actualment en marxa tendeixen inevitablement i cada cop més a la interdisciplinarietat.

[es] Desde el punto de vista forense —o, más exactamente, criminalístico—, la unicidad de la voz no se puede dilucidar como la experiencia cotidiana, de manera intuitiva. Lo ideal sería establecer qué rasgos digitalmente identificados conforman la voz de cada uno, incluso por encima de alteraciones voluntarias o inconscientes debidas a cambios ambientales o a trastornos biológicos. Mientras esto se ha conseguido desde hace años por lo que respecta a rasgos generales, necesarios para la identificación del contenido lingüístico de las emisiones, todavía parece muy difícil, aunque no imposible, determinar y definir digitalmente cuáles son los rasgos alternativos que determinan las peculiaridades individuales y que, en consecuencia, habilitan su identificación inequívoca. Las técnicas que actualmente hay en marcha tienden inevitablemente y cada vez más a la interdisciplinariedad.