[ca] El món contemporani està sent sacsejat per processos disruptius que aparentment escapen al nostre control. A les tensions derivades de la crisi de l'hegemonia occidental en un món cada cop més multipolar se suma la clara constatació que estem arribant al límit de la sostenibilitat planetària. La necessitat de fer front a la transició energètica en un context d'escassetat de recursos s'agreuja per la crisi climàtica i la multiplicació de conflictes bèl·lics, que provoquen moviments massius de població depauperada. Com a conseqüència, les tensions geoestratègiques es manifesten a totes les escales territorials, tant supra com subestatals. La sobirania –la capacitat de decidir de manera efectiva sobre un territori i una població determinades–, i la manera d'entendre les comunitats polítiques més enllà i ençà de l'Estat-nació, tornen a ser al centre del debat públic. I és que aquests processos, tot i ser caòtics, no són fenòmens naturals. Són conseqüència de decisions conscients que la majoria de vegades escapen al control democràtic. En efecte, aquesta incertesa global està sent gestionada a esquenes de la ciutadania i supera gairebé sempre les capacitats dels governs nacionals. Aquest doble dèficit és una de les principals causes de la conflictivitat (post)nacional al segle XXI. El monogràfic parteix de la constatació d'aquesta deriva desmocratitzadora a escala planetària i analitza diverses alternatives teòriques i pràctiques que aspiren, no només a contenir aquesta deriva, sinó a invertir les tendències autoritàries que agreugen la desigualtat, la restricció de drets i llibertats i la expropiació de la sobirania popular a totes les escales de decisió.

[es] El mundo contemporáneo está siendo sacudido por procesos disruptivos que aparentemente escapan a nuestro control. A las tensiones derivadas de la crisis de la hegemonía occidental en un mundo cada vez más multipolar se le suma la clara constatación de que estamos llegando al límite de la sostenibilidad planetaria. La necesidad de hacer frente a la transición energética en un contexto de escasez de recursos se agrava por la crisis climática y la multiplicación de conflictos bélicos que provocan movimientos masivos de población depauperada. Como consecuencia, las tensiones geoestratégicas se manifiestan en todas las escalas territoriales, tanto supra como subestatales. La soberanía –la capacidad de decidir de forma efectiva sobre un territorio y una población determinadas–, y la manera de entender las comunidades políticas más allá y acá del Estado-nación, vuelven a estar en el centro del debate público. Y es que estos procesos, aun siendo caóticos, no son fenómenos naturales. Son consecuencia de decisiones conscientes que la mayor parte de las veces escapan al control democrático. En efecto, esta incertidumbre global está siendo gestionada a espaldas de la ciudadanía y supera casi siempre las capacidades de los gobiernos nacionales. Este doble déficit es una de las principales causas de la conflictividad (post)nacional en el siglo XXI. El monográfico parte de la constatación de esta deriva desdemocratizadora a escala planetaria y analiza diversas alternativas teóricas y prácticas que aspiran, no solo a contener dicha deriva, sino a invertir las tendencias autoritarias que están agravando la desigualdad, la restricción de derechos y libertades y la expropiación de la soberanía popular en todas las escalas de decisión.