[ca] La dissecció aòrtica és una patologia amb baixa incidència però una alta mortalitat. La mortalitat en fase aguda s'ha reduït amb l'evolució del tractament mèdic i quirúrgic dels últims anys i el grup de pacients en seguiment amb una dissecció crònica està augmentat. Aquests pacients segueixen en risc de patir esdeveniments adversos degut a l'evolució de la dissecció, la necessitat d'intervencions quirúrgiques posteriors i a complicacions derivades dels tractaments. En aquest estudi es va considerar esdeveniment advers i final de seguiment la dilatació aòrtica >=60 mm, la intervenció quirúrgica aòrtica, la redissecció, la mort per causa aòrtica i la mort per causa no aòrtica. Existeix una necessitat creixent de paràmetres i models que permetin la predicció del risc de patir esdeveniments adversos durant el seguiment. Això ha motivat diversos estudis, tot i que actualment però no existeix un consens sobre quins paràmetres fer servir per a estratificar el risc d'aquests pacients. En aquest estudi hem analitzat múltiples variables morfològiques a l'angioTC aòrtica en fase subaguda. Alguns paràmetres ja havien estat descrits prèviament com el diàmetre aòrtic màxim, l'afectació circumferencial del flap intimomedial, el trombe a la llum falsa, l'estrip intimomedial proximal o la dominància, i hem validat o no la seva utilitat. Hem descrit paràmetres morfològics nous com l'índex de tortuositat, l'angulació de l'aorta juxtacrural o el trajecte espiral del flap intimomedial, i analitzat la seva capacitat de predicció del risc d'esdeveniments adversos. Addicionalment, hem introduït un punt de seguiment temporal als tres anys que ens ha permès valorar quines variables que es relacionaven amb els esdeveniments adversos durant els 3 primers anys de seguiment, després dels 3 primers anys i a final de seguiment. Així doncs, hem realitat anàlisis multivariables i obtingut diferents models de predicció del risc, utilitzant variables quantificables o no quantificables, pels diferents períodes de seguiment definits. Els models amb millor capacitat de predicció han resultat els que valoraven els esdeveniments adversos a final de seguiment. Hem intentat que aquests models puguin ser de fàcil aplicabilitat clínica de manera que no necessitin de càlculs ni mesures complexes i que permetin estratificar els pacients en grups de risc per a patir esdeveniments adversos. Els models visuals descrits utilitzen variables dicotòmiques que no requereixen mesures i han presentat una bona concordança. A final de seguiment el model "qualitatiu" valida el model previ descrit pel nostre grup que utilitza la presència d'aortopatia genètica, el diàmetre màxim aòrtic (>=48mm) i la dominància (>=1,2cm2) i estratifica els pacients en risc alt o baix d'esdeveniments adversos. I s'aporta el model "visual" amb variables que no requereixen mesura: aortopatia genètica, trajecte espiral i porta proximal oberta, i que estratifica els pacients en tres grups de risc ben diferenciats. Per tant, en aquesta tesi doctoral hem fet una anàlisi dels paràmetres utilitzats a la literatura per a la predicció d'esdeveniments adversos en pacients amb disseccions aòrtiques cròniques i hem descrit i analitzat de nous. I hem desenvolupat models multivariables senzills per a l'estratificació del risc d'aquests pacients a patir esdeveniments adversos durant el seguiment.

[en] Aortic dissection is a pathology with a low incidence but a high mortality. Mortality in the acute phase has been reduced with the evolution of medical and surgical treatment in recent years and the group of patients under follow-up with a chronic dissection has increased. These patients are still at risk of suffering adverse events due to the evolution of the dissection, the need for subsequent surgical interventions and complications arising from the treatments. In this study, aortic dilatation >=60 mm, aortic surgery, re-dissection, aortic death and non-aortic death were considered adverse events and endpoint of the follow-up. There is a growing need for parameters and models that allow the prediction of the risk of adverse events during follow-up. This has motivated several studies, although currently there is no consensus on which parameters to use to stratify the risk of these patients. In this study, we analyzed multiple morphological variables in aortic CT angiography in the subacute phase. Some parameters had been previously described such as the maximum aortic diameter, the circumferential involvement of the intimomedial flap, the thrombus in the false lumen, the proximal intimomedial tear or the tear dominance, and we have validated or not their usefulness. We described new morphological parameters such as the tortuosity index, the angulation of the juxtacrural aorta or the spiral path of the intimomedial flap and we analyzed their ability to predict the risk of adverse events. Additionally, we introduced a temporary follow-up point at three years which allowed us to assess which variables were related to adverse events during the first 3 years of follow-up, after the first 3 years and at the end of follow-up. Therefore, we have carried out multivariable analyzes and obtained different risk prediction models, using quantifiable or non-quantifiable variables, for the different follow-up periods we defined. The models with the best predictive ability were those that assessed adverse events at the end of follow-up. We have tried to make these models as easy as possible to be applied in clinical practice. So they do not require complex calculations or measurements and that allow patients to be stratified into risk groups for adverse events. The visual models described use dichotomous variables that do not require measurements and have shown good agreement. At the end of follow-up, the "qualitative" model validates the previous model described by our group that uses the presence of genetic aortopathy, maximum aortic diameter (>=48mm) and tear dominance (>=1.2cm2) and stratifies patients at high or low risk of adverse events. The "visual" model is provided with variables that do not require measurement: genetic aortopathy, spiral path and open proximal tear, and which stratifies patients into three well-differentiated risk groups. Therefore, in this thesis we have analyzed the parameters used in the literature for the prediction of adverse events in patients with chronic aortic dissections and we have described and analyzed new ones. We have developed simple multivariable models for the risk stratification of these patients to suffer adverse events during follow-up.