[ca] En aquesta tesi, em proposo investigar el fenomen dels programes de ciutadania per inversió (CIPs, per les sigles en anglès) mitjançant l'anàlisi dels programes existents a la Unió Europea (UE) l'any 2018, així com presentant una crítica jurídica que sigui útil per avaluar no només aquests programes sinó també d'altres futurs. Per aquest propòsit, presentaré el fenomen (capítol dos), l'estat de l'art (capítol tres) i un marc per a l'anàlisi (capítol quatre), que constarà de dues eines. En primer lloc, realitzaré una exploració de la noció jurídica d'arbitrarietat i dels seus efectes perjudicials per a la Rule of Law, que és un valor fonamental de la UE. Argumentaré que la justificació és un aspecte clau per evitar que decisions i lleis derivades de la discrecionalitat dels agents jurídics es converteixin en arbitràries. En segon lloc, duré a terme una anàlisi de la noció legal de ciutadania qua status personal legal, que provarà la impossibilitat, prima facie, de justificar-ne l'atorgament només a canvi d'un intercanvi econòmic. Si aquesta caracterització del status civitatis és correcta, aleshores no serà possible presentar arguments que puguin justificar el seu atorgament a canvi de diners, fet que faria que els programes fossin arbitraris. En cas que els arguments defensant aquesta caracterització no fossin sòlids, és a dir, que es pogués caracteritzar la ciutadania com a susceptible de ser intercanviada per diners, llavors encara caldria determinar si s'ha donat una justificació adequada a través de la presentació de raons en el debat polític constitutiu dels programes. L'anàlisi d'aquests debats (capítol cinc) confirmarà que no s'han presentat arguments contundents, de manera que els programes no han estat legalment justificats i, per tant, pateixen problemes d'arbitrarietat. Així doncs, la naturalesa arbitrària dels programes i l'afectació que això comporta al valor fonamental que és la Rule of Law serviria com un poderós argument per donar suport a les accions de la UE.

[en] The primary objective of this doctoral dissertation is to examine the phenomenon of citizenship by investment programs (CIPs) thoroughly by analyzing the existing programs within the European Union (EU) as of 2018. Additionally, I aim to provide a critical legal assessment of these programs, which can be instrumental in evaluating potential future initiatives. To accomplish this, I will present an overview of the phenomenon (Chapter Two), explore the current state of the art (Chapter Three), and establish a comprehensive analytical framework (Chapter Four). The analytical framework consists of two key components. The first is an exploration of the legal notion of arbitrariness and its detrimental impact on the Rule of Law, a fundamental value of the EU. I will argue that justification is the pivotal element required to prevent discretionary legal decisions or laws from becoming arbitrary. The second component is an examination of the legal notion of citizenship qua personal legal status, highlighting the prima facie impossibility of justifying the attribution of such a status on merely economic grounds. If this characterization of status civitatis is correct, then no substantive arguments can be put forth to justify its attribution for money, rendering these programs arbitrary. However, if the arguments supporting this characterization prove to be unsound and citizenship can indeed be conferred based on economic grounds, then it remains imperative to supply a justification within the realm of political discourse. An analysis of the political debates surrounding these programs (Chapter Five) will confirm the absence of robust arguments, thereby rendering the programs legally unjustified, i.e., suffering from problems of arbitrariness. Consequently, the arbitrary nature of these programs and the resultant erosion of the Rule of Law represent substantial legal grounds for EU intervention.