[ca] La tesi Configuracions de la identitat actual en l'escena experimental basca investiga la pràctica performativa realitzada a Euskadi entre 2010 i 2020 en relació amb la identitat i la contemporaneïtat. Tenint en compte tant el caràcter europeu i globalitzat d'aquesta comunitat com les seves particularitats històriques, polítiques i culturals, explora com la identitat personal i cultural és teatralitzada artísticament en aquest context. Les obres escèniques estudiades ens porten a preguntar quins aspectes de la identitat personal influeixen més en la creació teatral actual i com es configuren en una posada en escena. La recerca també interroga com es lliguen contemporaneïtat i identitat cultural. A més, indaga la manera en què la recerca artística pot informar un estudi doctoral sobre la identitat. El repte metodològic consisteix en el fet de dissenyar un model singular que doni cabuda i estructura a totes aquestes perquisicions i als diversos acostaments disciplinaris a l'objecte d'estudi. El projecte en el seu conjunt examina la possibilitat de generar una anàlisi comparada de pràctiques artístiques en relació amb la noció d'identitat cultural, al mateix temps que investiga sobre com aquestes pràctiques poden ajudar a definir la forma d'aquestes identitats. El corpus d'obres performatives analitzades inclou creacions d'artistes i companyies com ara Ander Lipus, Iru, Idoia Zabaleta, Raketa Brokobitx, La Pez, Colectivo Babazorro, Espe López, Txubio Fdz. de Jauregi, Legaleón-T, Oscar Gómez i la creadora-investigadora Rakel Ezpeleta. Malgrat ser formalment molt diferents, els treballs analitzats tenen una característica compartida: qüestionen nocions d'identitat preestablertes (ja sigui nacional, cultural, lingüística, de gènere, professional, generacional, històrica, relacionada amb la memòria, amb la família, etc.). Aquesta tesi organitza els diferents exemples estudiats en tres grans grups, en funció dels aspectes de la identitat amb els quals es relacionen d'una manera més remarcable: una part inclou treballs relacionats amb la Identitat i Comunitat; una altra part integra obres relacionades amb la Identitat i el Temps; i l'última part estudia un sol cas, el d'una pràctica artística com a recerca (PaR) creada ex professo per a aquesta recerca i que tracta assumptes relacionats amb la Identitat i l'Estranyament. Aquesta PaR, titulada Erbeste (en èuscar, "exili"), proposa una correlació entre les causes culturals, socioestructurals, afectives i psicològiques que influeixen en la configuració d'una identitat, i la seva anàlisi mostra les coincidències amb/entre els casos exposats anteriorment. De fet, Erbeste es concep per a explorar (i tractar de respondre) artísticament els mateixos interrogants que van originar el projecte general. D'una banda, la tesi aporta unes bases per a l'anàlisi i la història del teatre basc contemporani i, d'altra banda, estableix un marc metodològic adequat a la naturalesa d'aquestes pràctiques i el context en el qual operen. L'estratègia per a complir aquests objectius consisteix en una metodologia transdisciplinar que conjumina acostaments històrics, sociològics i antropològics a l'objecte d'estudi, més una anàlisi comparada d'estudis de cas, entre ells quals una pràctica artística creada expressament per al projecte i com a metodologia de recerca. Per això, el procediment general utilitzat no cap en els límits de les metodologies disciplinàries existents i, en conseqüència, l'hem desenvolupat, descrit i denominat com Artistic Practice for Research. Els resultats de la tesi confirmen que l'assumpte de la identitat és central en el treball dels i les creadores teatrals basques. La manera en què aquesta es presenta i teatralitza varia substancialment, però tots els treballs estudiats tenen alguna cosa en comú: responen a la motivació personal de cadascun/a dels seus autors/as davant l'assenyalament, contestació, minimització o posada en risc d'uns certs aspectes de la identitat en la seva vida i context personals.

[en] The research project Identity Configurations in the Contemporary Experimental Basque Theatre Scene investigates performance practice in relation to identity and contemporaneity within the Basque Country during the period between 2010 and 2020. It explores how cultural and personal identity is performed theatrically in this context, whilst considering both the European and globalized character of this community as well as its historical, political and cultural particularities. The works of current theatre artists on the Basque scene inspire our investigation into which aspects of cultural and personal identity most influence theatrical creation nowadays, and into how they are configured in a mise-en-scène. The research also responds to the question of how the notion of cultural identity is tied to contemporaneity. In addition to this, it explores how artistic research can inform a doctoral study on identity. The methodological challenge of the project is to design a unique model that gives structure to all of these queries and to the different disciplinary approaches relevant to the subject of study. The research project, overall, debates the possibility of generating a comparative analysis of theatre practices with regard to the notion of cultural identities, and further investigates whether theatre practice helps to define the form of these identities. The corpus of performative works analysed includes creations by artists and companies such as: Ander Lipus, Iru, Idoia Zabaleta, Raketa Brokobitx, La Pez, Colectivo Babazorro, Espe López, Txubio Fdz. de Jauregi, Legaleón-T, Oscar Gómez and the artist-researcher Rakel Ezpeleta. Despite being so formally different, the works of these artists share a distinct characteristic: their questioning of established notions of identity (be it national, cultural, linguistic, gender based, professional, generational, historical, memory related, family related, or other). This thesis dissertation arranges the artistic examples of the case study into three groups, dependent on the aspects of identity they most strongly relate to: one part comprises works related to Identity and Community, another part includes works regarding Identity and Time, and the last part studies one case, the artistic Practice as Research (PaR) developed ad hoc for this project by the PhD candidate, and covers issues of Identity and Estrangement. The title of this PaR is Erbeste ('exile', in the Basque language). It discusses the concurrences among the previous case studies, and it proposes a correlation between the cultural, social-structural, affective and psychological motives in the configuration of identities. In fact, Erbeste was conceived to explore (and eventually respond) artistically to the same queries posed by the overall project. In this sense, the research, on the one hand, provides a foundation for the analysis and history of contemporary Basque theatre, and, on the other hand, establishes a methodological framework that is responsive to the nature of these practices and the context in which they operate. The strategy to achieve these goals consists of a trans-disciplinary methodology that conflates historical, anthropological and sociological approaches to the object of study, plus comparative analysis of case studies and, among them, an artistic practice created for the research project and as a research method. For this reason, the overall procedure used cannot fit within the limits of existing disciplinary methodologies, and consequently, we have developed, described and named it as Artistic Practice for Research. The results of the thesis confirm that the matter of identity is central to Basque experimental theatre makers and to their work. The way diverse aspects of identity are presented and theatricalised varies, but all works have a common foreground: they respond to a personal motivation of each of their authors when those aspects of identity are signalled, contested, minimized or put at risk in their real life context.