[ca] La investigació que presentem a continuació té per objectiu descobrir la figura del col·leccionista català Lluís Tolosa Giralt (1905 - 1973) qui va atresorar al llarg de la seva vida una de les col·leccions d'indumentària històrica més destacades del país. Després de la seva mort va llegar aquesta i altres col·leccions a la Diputació de Barcelona però, tot i això, és un col·leccionista pràcticament desconegut. Tolosa va néixer el 1905, en plena expansió del col·leccionisme tèxtil a Catalunya que, des de la segona meitat de segle XIX havia estat afavorit i impulsat per diversos factors que van suposar una valorització de l'objecte tèxtil dins el món de l'art. Encara que molts col·leccionistes catalans procedien de famílies burgeses industrials el cas de Tolosa és peculiar ja que el seu pare va ser el pintor Aureli Tolosa i perquè va destacar per col·leccionar indumentària, una tipologia poc habitual entre els col·leccionistes tèxtils. Aquesta investigació està estructurada en tres grans blocs: en el primer pretenem donar a conèixer facetes de la seva vida personal i professional i quins objectes formen part del seu llegat, que actualment està repartit entre diverses institucions, principalment la Diputació de Barcelona, el Museu Tèxtil de Terrassa i el Museu Romàntic Can Llopis de Sitges. Entre ells destaca la indumentària històrica i els accessoris, però també va col·leccionar vidres, pintures, devocionaris, nines, figurins i publicacions relacionades amb la moda i el tèxtil. Volem destacar la importància de la col·lecció d'indumentària en el segon bloc, fent un recorregut a través de les peces que la formen, datades entre el segle XVII i la dècada de 1940. Són peces principalment femenines, però també masculines, infantils i fins i tot alguns vestits per a imatges religioses, a més d'un gran grup d'accessoris. L'objectiu és conèixer la varietat i importància qualitativa de la col·lecció i quins van ser els interessos col·leccionistes de Lluís Tolosa, ja que no es conserva cap escrit ni cap testimoni que ens ho puguin explicar. El tercer bloc està dedicat a l'estudi d'un grup reduït de peces d'indumentària històrica i accessoris, a més d'una nina. Hi ha pocs estudis acadèmics a Espanya on es descrigui amb detall com estan tallades i cosides les peces d'indumentària històrica i hem analitzat en detall un grup representatiu de la col·lecció a través de nombroses imatges per mostrar com són els teixits i com és la construcció dels vestits per aconseguir la silueta de moda. També hem contextualitzat cada objecte per tal de comprendre millor la seva rellevància i el motiu pel qual van constituir icones de moda en la seva època. L'objectiu de dedicar gran part d'aquesta investigació a la col·lecció d'indumentària i accessoris ha estat el de posar en valor aquest tipus de peces com a objecte artístic i com a reflex dels moviments estètics i de tot un seguit de factors socials, econòmics, tècnics, artístics i fins i tot de gènere. Lluís Tolosa va ser un col·leccionista discret que va mostrar poques vegades la seva col·lecció públicament però, al final dels seus dies, va tenir la generositat de llegar-la a una institució pública per a augmentar i enriquir el patrimoni de les generacions futures.

[en] The research presented below aims to discover the figure of the Catalan collector Lluís Tolosa Giralt (1905-1973), who during his life treasured one of the most outstanding collections of historical costumes in the country. After his death he bequeathed this and other collections to the Diputación de Barcelona, but despite this he is a practically unknown collector. Tolosa was born in 1905, at the height of the textile collecting boom in Catalonia, which since the second half of the 19th century had been favored and promoted by various factors that led to a revaluation of the textile object within the art world. Although many Catalan collectors came from industrial bourgeois families, Tolosa's case is peculiar because his father was the painter Aureli Tolosa and because he stood out for collecting clothing, an unusual typology among textile collectors. This research is structured in three main contents block: in the first one we intend to show facets of his personal and professional life and which objects are part of his legacy, which is currently distributed among various institutions, mainly the Diputación de Barcelona, the Museu Tèxtil, in Terrassa, and the Museu Romàntic Can Llopis, in Sitges. Among them, historical clothing and accessories stand out, but he also collected glass, paintings, devotionals, dolls, fashion plates and publications related to fashion and textiles. We want to highlight the importance of the clothing collection in the second content block, making a tour through the garments that form it, dating from the seventeenth century to the 1940s. They are mainly women's garments, but also men's, children's and even some dresses for religious images and a large group of accessories. The aim is to know the variety and qualitative importance of the collection and what were the collecting interests of Lluís Tolosa, since no written or any testimony is preserved that can explain it. The third content block is dedicated to the study of a small group of historical clothing and accessories, as well as a doll. There are few academic studies in Spain that describe in detail how historical costume garments are cut and sewn, and we have analyzed in detail a representative group of the collection through many images to show how the fabrics are woven and how the costumes are constructed to achieve the fashionable silhouette. We have also contextualized each object to better understand their relevance and why they were fashion icons in their time. The aim of devoting a large part of this research to the collection of clothing and accessories has been to highlight the value of this type of pieces as artistic objects and as a reflection of aesthetic movements and a whole series of social, economic, technical, artistic, and even gender factors. Lluís Tolosa was a discreet collector who rarely showed his collection publicly, but at the end of his days, he had the generosity to bequeath it to a public institution to increase and enrich the heritage of future generations.