[ca] L'objectiu d'aquesta tesis doctoral és explicar la participació dels grups d'interès en les agències reguladores del sector de les telecomunicacions en 14 països d'Amèrica Llatina. La tesis es construeix a partir d'estudis previs sobre l'accés dels grups d'interès en el procés polític. gobernança regulatòria i la de la regulació. Aparti d'aquest marc conceptual s'analitza, per una banda, quins grups d'interès participen en les ARIs, com participen, amb quina regularitat ho fan i amb quin objectiu. D'acord amb la teoria dels grups d'interès, s'argumenta que les organitzacions que representant els interessos de les empreses tenen un paper predominant en les activitats que desenvolupen les ARIs. Els responsables de la regulació del sector de les telecomunicacions interactuen de manera regular amb les organitzacions empresarials, i aquesta interacció és més intensa i regular que amb qualsevol altre tipus de grup d'interès. Aquest treball també posa de manifest que les organitzacions que representen als consumidors participen en l'activitat reguladora de totes les ARI analitzades, però la seva participació te un caràcter puntual i es limita a temes específics relatius a la regulació del sector de les telecomunicacions. De la mateixa manera, el treball posa de manifest que les organitzacions que representen als interessos dels treballadors tenen un paper marginal en les activitats que porten a terme les ARIs. Aquests resultats ilustren que la participació dels grups d'interès és desigual. Els grups empresarials són legitimats per part del regulador com un interlocutor vàlid i necessari en la política de les telecomunicacions en Amèrica llatina, mentre que la resta dels grups ocupen un paper secundari, com les ONGs, o marginal, como en el cas dels sindicats. A partir d'aquí, la tesis explica perquè existeixen diferències significatives en la participació dels grups d'interès en diferents països tenint en compte com variables explicatives el grau d'autonomia de les ARI, la qualitat de la democràcia i el nivell de desenvolupament de les TIC. La tesis argumenta que la participació dels grups d' interès és major en aquells països en els que les ARI són mes autònomes del poder polític, la qualitat de la democràcia és mes elevada i el nivell de desenvolupament de les TIC és major. L'estratègia empírica de la tesis es centra en la realització d'entrevistes semiestructurades als directors de les ARIs analitzades, i dels líders dels grups d'interès que interactuen amb els reguladors en els 14 països analitzats. Aquesta informació es complementa amb l'anàlisi exhaustiu de la regulació, pàgines web i documents sobre el funcionament de les agències. La tesis també desenvolupa un índex a través de la tècnica de conjunts difusos per mesurar la participació dels grups d'interès en les agències reguladores. La tesis realitza una aportació innovadora a l'estudio de la participació dels grups d'interès en la regulació del sector de les telecomunicacions tant des un punto de vista teòric com metodològic. Demostra que la participació és desigual, i que aquesta desigualtat incrementa com menor és el grau d'autonomia del regulador, i com menor és el nivell de desenvolupament de les TIC, i la c de la qualitat de la democràcia.

[es] El objetivo de esta tesis doctoral es explicar la participación de los grupos de interés en las agencias reguladoras del sector de las telecomunicaciones en 14 países de América Latina. La tesis se construye a partir de estudios previos sobre el acceso de los grupos de interés en el proceso político, gobernanza regulatoria y la teoría de la regulación. A partir de este marco conceptual se analiza, por un lado, qué grupos de interés participan en las ARIs, cómo participan, con qué regularidad lo hacen y con qué objetivo. De acuerdo con la teoría de los grupos de interés, se argumenta que las organizaciones que representan los intereses de las empresas tienen un papel predominante en las actividades que desarrollan las ARIs. Los responsables de la regulación del sector de las telecomunicaciones interactúan de forma regular con las organizaciones empresariales, y esta interacción es más intensa y regular que con cualquier otro tipo de grupo de interés. Este trabajo también pone de manifiesto que las organizaciones que representan a los consumidores participan en la actividad reguladora de todas las ARI analizadas, pero su participación tiene un carácter puntual y se limita a temas específicos relativos a la regulación del sector de las telecomunicaciones. Del mismo modo, el trabajo pone de manifiesto que las organizaciones que representan a los intereses de los trabajadores tienen un papel marginal en las actividades que llevan a cabo las ARIs. Estos resultados ilustran que la participación de los grupos de interés es desigual. Los grupos empresariales son legitimados por parte del regulador como un interlocutor válido y necesario en la política de las telecomunicaciones en América latina, mientras el resto de los grupos ocupan un papel secundario, como las ONGs, o marginal, como en el caso de los sindicatos. A partir de aquí, la tesis explica porque existen diferencias significativas en la participación de los grupos de interés en diferentes países teniendo en cuenta como variables explicativas el grado de autonomía de las ARI, la calidad de la democracia y el nivel de desarrollo de las TIC. La tesis argumenta que la participación de los grupos de interés es mayor en aquellos países en los que las ARI son más autónomas del poder político, la calidad de la democracia es más elevada y el nivel de desarrollo de las TIC es mayor. La estrategia empírica de la tesis se centra en la realización de entrevistas semiestructuradas a los directores de las ARIs analizadas, y los líderes de los grupos de interés que interactúan con IV los reguladores en los 14 países analizados. Esta información se complementa con el análisis exhaustivo de la regulación, páginas web y documentos sobre el funcionamiento de las agencias. La tesis también desarrolla un índice a través de la técnica de conjuntos difusos para medir la participación de los grupos de interés en las agencias reguladoras. La tesis realiza una aportación innovadora al estudio de la participación de los grupos de interés en la regulación del sector de las telecomunicaciones tanto desde un punto de vista teórico como metodológico. Demuestra que la participación es desigual, y que esta desigualdad incrementa como menor es el grado de autonomía del regulador, y como menor es el nivel de desarrollo de las TIC, y la calidad de la democracia.