[ca] Aquest estudi examina la configuració de les famílies reconstituïdes a Espanya amb un èmfasi particular en la madrastría, definida com la forma en què les madrastres configuren i exerceixen els seus rols dins d'aquestes estructures familiars. El terme "família reconstituïda" es refereix a una situació en la qual almenys un membre de la parella aporta descendents d'una relació anterior. L'estudi s'organitza en dues seccions principals. En primer lloc, es realitza una anàlisi quantitativa de les característiques sociodemogràfiques de les parelles heterosexuals amb almenys un descendent menor d'edat que resideix en la llar, a partir de les dades de l'Enquesta de Característiques Essencials de la Població i dels Habitatges (ECEPOV-21) de l'Institut Nacional d'Estadística (INE). Aquesta anàlisi estima el nombre total de llars de famílies reconstituïdes a Espanya i el pes relatiu de les quals compten amb la figura de la madrastra, oferint una visió de la seua rellevància en el context espanyol. D'altra banda, s'investiga si aquestes parelles presenten característiques sociodemogràfiques distintives respecte a les parelles biparentals. De manera complementària, l'estudi examina la composició d'aquestes llars, considerant el nombre de descendents residents i les seues característiques. A més, l'estudi analitza els factors que influeixen en les decisions reproductives dins de les parelles reconstituïdes. Els resultats indiquen un augment relatiu del nombre de llars amb famílies reconstituïdes en l'última dècada, especialment en els casos en els quals és l'home qui reconstitueix. A més, hi ha una tendència creixent emergent de llars en els quals tots dos membres de la parella aporten descendents de relacions anteriors, la qual cosa ha representat un augment relatiu del nombre de llars amb madrastres. Les dades de l'ECEPOV-2021 confirmen que les parelles de nacionalitat espanyola que formen una família reconstituïda són més freqüents que les de nacionalitat estrangera. No obstant això, és important assenyalar que les parelles estrangeres, juntament amb les de nacionalitat mixta, continuen representant un percentatge relativament més alt en comparació amb les parelles biparentals. D'altra banda, les parelles reconstituïdes mostren una clara preferència per la cohabitació enfront del matrimoni, opció que continua sent més comuna entre les parelles biparentals. S'observen trets sociodemogràfics distintius entre els diferents tipus de parelles reconstituïdes. Les dades revelen que les parelles amb descendents en comú tendeixen en major grau a casar-se que les que no tenen descendència compartida. D'altra banda, les parelles reconstituïdes de nacionalitat mixta o estrangera tendeixen a tindre una menor participació en el mercat laboral, la qual cosa comporta una corresponent disminució dels ingressos nets mensuals en comparació amb les parelles de nacionalitat espanyola. En les parelles amb madrastra és més freqüent el model de doble ingrés i la hipogamia educativa (en la qual el membre masculí de la parella té un nivell d'estudis inferior al femení). Aquestes parelles solen tindre nivells d'ingressos més alts que aquelles en les quals només la dona aporta fills/as de relacions anteriors. D'altra banda, uns certs factors influeixen en les pautes reproductives, com el nombre de fills de relacions anteriors, la diferència d'edat entre els membres de la parella i l'edat materna, tots els quals exerceixen un paper rellevant en la decisió de tindre descendents en comú. En segon lloc, s'analitza el paper de la madrastra, utilitzant un qüestionari dissenyat específicament per a aquest fi. En aquest apartat s'examina el rol que assumeixen les madrastres, segons el tipus de família reconstituïda del qual formen part. Es delineen quatre escenaris principals. En el primer escenari, només l'home aporta fills d'una relació anterior, mentre que la dona no. En aquest escenari, la dona assumeix exclusivament el paper de madrastra. En segon lloc, es considera l'escenari en el qual només l'home aporta descendència prèvia, però a més, la parella té descendència comuna. En aquesta configuració, la dona assumeix el paper de madrastra i, per primera vegada, el de mare. En el tercer escenari, tant l'home com la dona aporten descendents de relacions anteriors. En aquest escenari, la dona és la mare dels seus fills i la madrastra dels seus fillastres. Finalment, el quart escenari, en el qual a més d'aquestes circumstàncies, la parella té descendència en comú. En aquesta configuració, la dona ocupa el paper de mare respecte a la descendència que aporta, de madrastra respecte als seus fillastres i de mare respecte a la seua nova descendència. A través d'aquest enfocament, es busca identificar patrons i variacions en com les madrastres ocupen i gestionen el seu lloc dins de la família, oferint una comprensió més profunda sobre l'acompliment del seu rol. Els resultats mostren que les madrastres enquestades enfronten importants desafiaments, principalment derivats de la indefinició social del seu rol dins de la família i de la coexistència de figures d'autoritat parental (mares i madrastres), influenciada per la presència activa de la mare en la vida dels seus fillastres/as. Aquest context crea generalment un dilema constant per a elles: involucrar-se en la cura i criança dels fillastres/as sense envair el paper i lloc de la mare. No obstant això, s'observa que les madrastres que aporten fills de relacions prèvies tendeixen a adaptar-se millor al seu rol en comparació amb aquelles que inicien la reconstitució familiar sense experiència prèvia en la maternitat. Així mateix, les madrastres que tenen descendents en comú amb la seua parella presenten respostes duals. D'una banda, algunes indiquen que la descendència compartida ha enfortit els llaços familiars, promovent un sentit d'unió i pertinença en la família. D'altra banda, unes altres reporten que el naixement d'un descendent en comú ha generat noves tensions i dificultats relacionals; especialment en casos on la madrastra assumeix per primera vegada el rol matern. Aquestes troballes destaquen la importància d'analitzar l'estatus parental previ dels integrants de les parelles reconstituïdes, el paper que exerceix la figura materna dels fillastres, així com l'experiència personal de la maternitat en les madrastres, com a factors clau en la construcció i l'acompliment del seu rol dins del nucli familiar.

[es] Este estudio examina la configuración de las familias reconstituidas en España, con un énfasis particular en la madrastra, definida como la forma en que las madrastras configuran y desempeñan sus roles dentro de estas estructuras familiares. El término "familia reconstituida" se refiere a una situación en la que al menos un miembro de la pareja aporta descendientes de una relación anterior. El estudio se organiza en dos secciones principales. En primer lugar, se realiza un análisis cuantitativo de las características socio demográficas de las parejas heterosexuales con al menos un hijo menor de edad que residen en el hogar, a partir de los datos de la Encuesta de Características Esenciales de la Población y de las Viviendas (ECEPOV-21) del Instituto Nacional de Estadística (INE). Este análisis estima el número total de hogares de familias reconstituidas en España y el peso relativo de las que cuentan con la figura de la madrastra, ofreciendo una visión de su relevancia en el contexto español. Por otro lado, se investiga si estas parejas presentan características, socio-demográficas, distintivas respecto a las parejas biparentales. De forma complementaria, el estudio examina la composición de estos hogares, considerando el número de descendientes residentes y sus características. Además, el estudio analiza los factores que influyen en las decisiones reproductivas dentro de las parejas reconstituidas. Los resultados indican un aumento relativo del número de hogares con familias reconstituidas en la última década, especialmente en los casos en los que es el hombre quien reconstituye. Además, hay una tendencia creciente emergente de hogares en los que ambos miembros de la pareja aportan descendientes de relaciones anteriores, lo que ha representado un aumento relativo del número de hogares con madrastras. Los datos de la ECEPOV-2021 confirman que las parejas de nacionalidad española que forman una familia reconstituida, son más frecuentes que las de nacionalidad extranjera. Sin embargo, es importante señalar que las parejas extranjeras, junto con las de nacionalidad mixta, siguen representando un porcentaje relativamente más alto en comparación con las parejas biparentales. Por otra parte, las parejas reconstituidas muestran una clara preferencia por la cohabitación frente al matrimonio, opción que sigue siendo más común entre las parejas biparentales. Se observan rasgos sociodemográficos distintivos entre los distintos tipos de parejas reconstituidas. Los datos revelan que las parejas con hijos en común tienden en mayor grado a casarse que las que no tienen descendencia compartida. Por otra parte, las parejas reconstituidas de nacionalidad mixta o extranjera tienden a tener una menor participación en el mercado laboral, lo que conlleva una correspondiente disminución de los ingresos netos mensuales en comparación con las parejas de nacionalidad española. En las parejas con madrastra es más frecuente el modelo de doble ingreso y la hipogamia educativa (en la que el miembro masculino de la pareja tiene un nivel de estudios inferiores al femenino). Estas parejas suelen tener niveles de ingresos más altos que aquellas en las que solamente la mujer aporta hijos/as de relaciones anteriores. Por otra parte, ciertos factores influyen en las pautas reproductivas, como el número de hijos de relaciones anteriores, la diferencia de edad entre los miembros de la pareja y la edad materna, todos los cuales desempeñan un papel relevante en la decisión de tener descendientes en común. En segundo lugar, se analiza el papel de la madrastra, utilizando un cuestionario diseñado específicamente para este fin. En este apartado se examina el rol que asumen las madrastras, según el tipo de familia reconstituida del que forman parte. Se delinean cuatro escenarios principales. En el primer escenario, solamente el hombre aporta hijos de una relación anterior, mientras que la mujer no. En este escenario, la mujer asume exclusivamente el papel de madrastra. En segundo lugar, se considera el escenario en el que solo el hombre aporta descendencia previa, pero además, la pareja tiene descendencia común. En esta configuración, la mujer asume el papel de madrastra y, por primera vez, el de madre. En el tercer escenario, tanto el hombre como la mujer aportan descendientes de relaciones anteriores. En este escenario, la mujer es la madre de sus hijos y la madrastra de sus hijastros. Por último, el cuarto escenario, en el que además de estas circunstancias, la pareja tiene descendencia en común. En esta configuración, la mujer ocupa el papel de madre con respecto a la descendencia que aporta, de madrastra con respecto a sus hijastros y de madre con respecto a su nueva descendencia. A través de este enfoque, se busca identificar patrones y variaciones en cómo las madrastras ocupan y gestionan su lugar dentro de la familia, ofreciendo una comprensión más profunda sobre el desempeño de su rol. Los resultados muestran que las madrastras encuestadas enfrentan importantes desafíos, principalmente derivados de la indefinición social, de su rol dentro de la familia y de la coexistencia de figuras de autoridad parental (madres y madrastras), influenciada por la presencia activa de la madre en la vida de sus hijastros/as. Este contexto crea generalmente un dilema constante para ellas: involucrarse en el cuidado y crianza de los hijastros/as sin invadir el papel y lugar de la madre. Sin embargo, se observa que las madrastras que aportan hijos de relaciones previas tienden a adaptarse mejor a su rol en comparación con aquellas que inician la reconstitución familiar sin experiencia previa en la maternidad. Asimismo, las madrastras que tienen descendientes en común con su pareja presentan respuestas duales. Por un lado, algunas indican que la descendencia compartida ha fortalecido los lazos familiares, promoviendo un sentido de unión y pertenencia en la familia. Por otro lado, otras reportan que el nacimiento de un descendiente en común ha generado nuevas tensiones y dificultades relacionales; especialmente en casos donde la madrastra asume por primera vez el rol materno. Estos hallazgos destacan la importancia de analizar el estatus parental previo de los integrantes de las parejas reconstituidas, el papel que desempeña la figura materna de los hijastros, así como la experiencia personal de la maternidad en las madrastras, como factores clave en la construcción y el desempeño de su rol dentro del núcleo familiar