BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] A més a més de ser processos fisiològics que succeeixen al cos de les dones, l'embaràs, el part i el puerperi són esdeveniments culturals i socials carregats de significat. Donar a llum implica la culminació d'un procés natural i l'inici d'un nou estat a la vida de la dona: ser mare. Aquesta transició està codificada socioculturalment en les diferents fases que com-ponen el ritu de pas de la maternitat, les quals no sempre atenen les necessitats de la mare o el seu benestar físic i emocional. Fent servir el concepte de ritu de pas (Van Gennep, 1909), aquest estudi analitza les conseqüències de la ritualització mèdica i cultural del part i del postpart al relat "Non tremare" (2009), de l'escriptora italiana Dora Albanese. S'hi analitzarà el procés de transició de no-mare a mare de l'Erica, la protagonista del relat, i la manera com els ritus mèdics i culturals han contribuït a definir l'experiència del part de les dones. El resultat és una maternitat alienant, marcada per les normes, les regles i els con-trols que allunyen la dona de la pròpia vivència.

[it] La gravidanza, il travaglio e il puerperio, oltre a essere processi fisiologici, sono eventi cul-turali e sociali carichi di significati. Il parto rappresenta sia la conclusione di un processo naturale sia l'inizio della maternità. Questa transizione è codificata culturalmente nelle di-verse fasi che compongono il rito di passaggio della maternità, che non sempre rispondono ai bisogni della madre o al suo benessere fisico ed emotivo. Attraverso il concetto di rito di passaggio di Van Gennep (1909), questo studio analizza la ritualizzazione del parto e del post partum nel racconto "Non tremare" (2009) della scrittrice italiana Dora Albanese. Si esplorerà la transizione della protagonista, Erica, da non-madre a madre, e come i riti hanno contribuito a definire l'esperienza di parto della donna. Il risultato è una maternità alienante, segnata da norme, regole e controlli esterni che allontanano la donna dalla pro-pria esperienza.
[ca] L'objectiu principal d'aquesta tesis és implementar un programa de dansa basat en Dansa Moviment Teràpia dirigit a un grup de persones adultes amb Discapacitat Intel·lectual (DI) y avaluar els beneficis que poden existir en la dimensió del benestar emocional després de l'aplicació d'aquest programa. Els participants de l'estudi van ser 22 persones adultes amb DI, de la Fundació Ramón Noguera de Girona (Catalunya), les quals varen realitzar un programa de dansa durant 3 mesos (2 cops per setmana i 60 min per cada sessió). El programa va ser avaluat, abans i després, a través del Dibuix de la Figura Humana (DFH). També va ser elaborat un nou instrument ad hoc per estudiar els canvis de moviment de les persones adultes amb DI. Els resultats de l' avaluació pre y post del programa de dansa senyalen millores tant en els indicadors evolutius (p = 0.001) com en els emocionals (p = 0.007) de les persones que van realitzar la intervenció. En conclusió, el programa de dansa aplicat ha aportat millores en la dimensió del benestar emocionals dels seus participants.

[it] L'obiettivo principale di questa ricerca è stato quello di attuare un corso di danza basato sulla Danza Movimento Terapia per un gruppo di adulti con disabilità intellettiva (DI) e valutarne i benefici nella dimensione del benessere emotivo. I partecipanti alla ricerca sono stati 22 adulti con DI, dalla Fondazione Ramon Noguera di Girona (Catalogna), che hanno eseguito il programma di danza per 3 mesi (2 volte a settimana, 60 minuti per sessione). Il programma è stato valutato all'inizio e alla fine, attraverso il 'disegno della figura umana' (DFU) e un nuovo strumento di valutazione, sviluppato ad hoc, per analizzare gli schemi motori in persone adulte con DI. I risultati delle valutazione del programma pre e post danza indicano miglioramenti evolutivi in entrambi gli indicatori evolutivi (p = 0.001) ed emotivi (p = 0.007) dei partecipanti che hanno eseguito l'intervento. In conclusione, il programma di danza ha portato miglioramenti nella dimensione del benessere emotivo dei suoi partecipanti.
[ca] Aquesta investigació proposa la descripció i anàlisi del procés d'inclusió dut a terme en una escola amb l'objectiu de fer més efectiva la inclusió d'un nen amb diversitat funcional. L'informe de tesi que presentem és fruit de la investigació duta a terme durant quatre anys i mig en col·laboració amb aquesta escola. L'anàlisi de les situacions per a la inclusió en diferents contextos i països, l'estudi de les principals aportacions dels diferents autors realitzades sobre aquest tema, i els supòsits i hipòtesis que des de les escoles es generen en les experiències d'inclusió han permès també, en aquesta investigació identificar els punts crítics en els quals basar les accions i estratègies per promoure el procés de disseny i desenvolupament de les pràctiques inclusives per a aquest infant. A nivell metodològic en aquesta recerca s'ha realitzat una aproximació etnogràfica a la realitat amb la finalitat d'elaborar una història de vida. A més a més, amb la finalitat de transformar inclusivament la situació de l'infant i la millora de la seva qualitat de vida (partint de la seva veu) s'ha dut a terme també, de forma paral·lela, un procés d'investigació-acció. A nivell de resultats aquest informe de tesi recull la història de vida de l'infant, un conjunt de consideracions que es desprenen de l'anàlisi d'aquest procés d'inclusió i les conclusions extretes d'aquest anàlisi.

[it] Questa ricerca descrive in forma narrativa l'analisi del processo d'inclusione realizzato in una scuola con l'obiettivo di rendere maggiormente efficace l'inclusione di un bambino che presenta una diversità funzionale. Il report della tesi che viene qui presentato è frutto dell'investigazione realizzata durante 4 anni e mezzo in collaborazione con la scuola. L'analisi delle situazioni favorenti l'inclusione in diversi contesti e paesi, lo studio dei principali contributi di vari autori realizzati in questo ambito di ricerca, e le ipotesi che vengono generate dalle scuole grazie alle esperienze inclusive, hanno permesso l'identificazione dei punti critici sul quale basare le azioni e le strategie al fine di promuovere il processo di progettazione e lo sviluppo delle prassi inclusive per il bambino oggetto di studio in questa ricerca. A livello metodologico, in questa ricerca si è proceduto con un approssimazione etnografico alla realtà con la finalità di elaborare una storia di vita. Inoltre, a scopo di trasformare in modo incluso la situazione del bambino e il miglioramento della sua qualità di vita (partendo dalla sua voce) si è realizzato, parallelamente, un processo di ricerca-azione. A livello di risultati questo report di tesi raccoglie la storia di vita del bambino, un insieme di considerazioni dedotte dall'analisi di questo processo d'inclusione e le conclusioni estratte da tale analisi.
[ca] Partint de la qüestió de la crisi de la modernitat, es proposa una reflexió sobre alguns dels camins de l'art contemporani, utilitzant com a clau de lectura de l'experiència artística l'expressió del temps i de la temporalitat. La pregunta a la qual s'intenta donar una resposta és sobre les dimensions en què s'expressa i a les quals dóna forma l'art del nostre temps. Per a això, en la primera part s'analitzen quatre lectures de la qüestió de la modernitat: La barbàrie d'Henry, La crisi de les ciències europees de Husserl, la Dialèctica de la il·lustració de Horkheimer i Adorno, i La fi de la modernitat de Vattimo. Unes lectures que busquen oferir altres sentits, a partir de diferents enfocaments històrics i filosòfics, a l'època de la 'postmodernitat'. A partir d'aquí, el discurs es centra en la manifestació de la crisi en l'art, seguint també algunes reflexions desenvolupades per Adorno en la Teoria estètica. Després de considerar les revolucions artístiques de la primera meitat del segle XX —en particular l'abstractisme de Kandinsky i de Malèvitx i la música 'atonal' de Schönberg—, així com alguns dels moviments d'avantguarda que van protagonitzar una explosió estètica en les dècades dels 50 i els 60, s'arriba així a una anàlisi de l'obra de l'escultor Richard Serra i del compositor Arvo Pärt, l'elecció dels quals, no obstant això, no implica certament la possibilitat de definir una direcció unívoca en l'expressió artística del nostre temps.

[it] Partendo dalla questione della crisi della modernità, si propone una riflessione su alcuni dei percorsi dell'arte contemporanea, utilizzando come chiave di lettura dell'esperienza artistica l'espressione del tempo e della temporalità. La domanda alla quale si cerca di offrire una risposta è sulle dimensioni nelle quali si esprime e alle quali dà forma l'arte del nostro tempo. In questa direzione, nella prima parte si analizzano quattro letture della questione della modernità: La barbarie di Henry, La crisi delle scienze europee di Husserl, la Dialettica dell'illuminismo di Horkheimer y Adorno, e La fine della modernità di Vattimo. Delle letture che intentano offrire altri significati, a partire da diversi approcci storici e filosofici, all'epoca della 'postmodernità'. Di qui, il discorso si incentra sulla manifestazione della crisi nell'arte, seguendo alcune riflessioni sviluppate de Adorno nella Teoría estetica. Dopo aver considerato le rivoluzioni artistiche della prima metà del ventesimo secolo —in particulare l'astrattismo di Kandinsky e di Malevič e la musica 'atonale' di Schönberg—, così come alcuni dei movimenti di avanguardia che hanno protagonizato una esplosione estetica negli anni 50 e 60, si arriva così ad un'analisi dell'opera dello scultore Richard Serra e del compositore Arvo Pärt, la cui scelta, tuttavia, non implica certamente la possibilità di definire una direzione univoca nell'espressione artistica del nostro tempo.
[ca] En aquesta investigació farem el disseny 3D de dos aerogeneradors portàtils, que més endavant estudiarem per veure si funcionen. També d'on va sorgir la idea i com ens va influir en la decisió de dissenyar el nostre propi aerogenerador portàtil i un Savonius. Per poder comparar els teus resultats. Per fer-ho estudiarem les diferents tecnologies que s'utilitzen en els aerogeneradors per generar energia i quines funcionen millor en els dos aerogeneradors quant a espai i funcionament.

[it] In questa ricerca faremo il design 3D di due aerogeneratori portatili, che studieremo in seguito per vedere se funzionano. Anche da dove è nata l'idea e come ci ha influenzato nel prendere la decisione di progettare una nostra turbina eolica portatile e una Savonius. Per poter confrontare i tuoi risultati. Per fare ciò studieremo le diverse tecnologie utilizzate nelle turbine eoliche per generare energia e quali funzionano meglio nelle due turbine eoliche in termini di spazio e funzionamento.
[ca] Aquest Treball de Fi de Màster té com a finalitat desenvolupar la metodologia i les eines per a poder estudiar casos estàtics del sistema elèctric d'una línia del Metro de Barcelona. L'eina es pot aplicar a l'anàlisi de l'estat de salut de la xarxa esmentada i de possibles casos anòmals o estudis previs a la instal·lació de nova infraestructura. S'estudia la implementació mitjançant tres models que descriuen el sistema de distribució de corrent altern, la catenària de corrent continu i els trens que hi circulen. El model del sistema de distribució inclou des dels punts de connexió a la companyia elèctrica fins els consums de les estacions i subcentrals, el de la catenària engloba des dels rectificadors de tracció fins el consum dels trens i l'últim en modela els consums i les posicions d'aquests al llarg de la via. Els models són de caràcter no lineal i la resolució global es realitza de manera iterativa. Es mostra també la implementació dels models teòrics a la pràctica i 3 exemples d'aplicació. En els exemples es comprova el correcte estat de la xarxa tant en condicions normals com en un cas de pèrdua i desconnexió d'una subcentral

[it] L'obiettivo di questo Treball de Fi de Màster è lo sviluppo della metodologia e degli strumenti per lo studio di scenari statici nel sistema di distribuzione della linea Metro de Barcelona. Lo strumento si può applicare per l'analisi dello stato di salute della rete elettrica citata, di scenari anomali o simulazioni preliminari prima la installazione d'infrastruttura. La realizzazione è stata effettuata utilizzando tre modelli derivanti dalla suddivisione del sis- tema complessivo in sottosistemi, correspondenti al sistema di distribuzione AC, alla linea di alimentazione DC ed al traffico del convoglio dei treni. Il sistema di distribuzione comprende tutti gli elementi tra il punto di distribuzione dell'energia elettrica e le stazioni e sottostazioni elettriche. Il secondo comprende gli elementi tra i rettificatori e la linea di alimentazione dei treni. Infine, l'ultimo modella il consumo e la posizione dei treni lungo il tracciato. I modelli di tali sottosistemi sono di carattere non lineare e si risolvono attraverso metodi iterativi. Il lettore può anche trovare la implementazione dei modelli teorici e tre esempi d'applicazione. Gli esempi verificano il corretto funzionamento del sistema a condizioni normali ed a condizioni di perdita d'una sottostazioni
[ca] Els centres històrics de menor importància, convencionalment definits pel llindar de població de cinc mil habitants, constitueixen un món problemàtic.Es diferencien en la història, la qualitat urbana, els nivells d'autonomia o dependència d'altres assentaments, i la participació de diverses condicions de despoblació, l'envelliment i l'endarreriment, les escasses oportunitats d'ocupació i el benestar i la "distància" de les zones més dinàmiques del país: l'última categoria el focus d'atenció especial a nivell institucional.Aquest article explora la dimensió estadística del fenomen, i se centra en les pràctiques que tinguin per objecte la recuperació - per necessitat o en la dimensió del temps lliure - un patrimoni construït d'acord a les regles tradicionals que han mostrat una major resistència al risc sísmic a la nova construcció.Però encara hi ha molt per fer, donada la bretxa entre la propensió de l'elit urbana amb una assimilació general d'estil de vida evocada per pobles històrics i l'experiència del present que ens dóna els llocs i actius sota condicions de deteriorament i l'abandonament sovint irreversibles.De fet, tot i els problemes de reutilització són els conflictes entre la conservació i la planificació, són les polítiques per a ser deficients. La revitalització requereix una planificació regional i una àncora plausible polítiques territorials i tècniques de regeneració urbana, posant en qüestió la dimensió de la comoditat en una clau renovada.

[it] I centri storici minori, convenzionalmente definiti dalla soglia demografica di cinquemila abitanti, costituiscono un universo problematico.Essi differiscono per storia, qualità urbana, livelli di autonomia o dipendenza da altri insediamenti, e variamente condividono condizioni di spopolamento, invecchiamento e arretratezza, scarse opportunità di lavoro e di welfare e "distanza" dalle aree più dinamiche del Paese: categoria quest'ultima oggetto di una particolare attenzione a livello istituzionale.Questo contributo esplora la dimensione statistica del fenomeno, e si focalizza sulle pratiche che hanno ad oggetto il recupero – per necessità o nella dimensione del tempo libero – di un patrimonio costruito secondo regole tradizionali che ha manifestato una resilienza al rischio sismico superiore alle nuove costruzioni.Rimane tuttavia ancora molto da fare, stante lo iato tra propensione delle elite urbane a una generica riappropriazione di stili di vita evocati dai borghi storici e l'esperienza del presente che ci consegna luoghi e patrimoni in condizioni di degrado e abbandono spesso irreversibili.Di fatto, non ostante le tematiche di riuso siano contese tra conservazione e pianificazione, sono le politiche ad essere carenti. La rivitalizzazione richiede una programmazione a livello regionale e un plausibile ancoraggio alle politiche territoriali e alle tecniche di recupero urbano, chiamando in causa la dimensione del comfort in una chiave profondamente rinnovata.
[ca] Emancipar significa alliberar, concedir autonomia. La ciutat moderna s'ha desenvolupat a mida de la ciutadania adulta i dels automòbils, els xiquets i les xiquetes han perdut la possibilitat de moure's per la ciutat de manera autònoma i no se'ls reconeix com a ciutadans, sinó només com a futurs ciutadans que necessiten cura i protecció. Davant dels incompliments dels adults i els "embolics" que provoquen en el món contemporani, el projecte La Ciutat de les Xiquetes i dels Xiquets" proposa una emancipació infantil real i crida els xiquets a participar en el govern de les ciutats, per a retornar-los la possibilitat de moure's de manera autònoma als espais públics de la ciutat. El projecte pretén aplicar-hi totalment la Convenció dels Drets de la Infantesa, aprovada per les Nacions Unides, en 1989, i fins ara poc coneguda i pràcticament sense aplicar. Al final de l'article s'inclouen alguns exemples de com propostes infantils concretes podrien modificar substancialment la política urbana.

[it] Emancipare significa rendere liberi, concedere autonomia. Nella città moderna, che si è sviluppata a misura dei cittadini adulti e delle loro automobili, i bambini hanno perso la possibilità di muoversi autonomamente e non vengono riconosciuti come cittadini, ma solo come futuri cittadini, bisognosi di cura e di protezione. Di fronte alle inadempienze degli adulti e ai "guai" che stanno producendo nel mondo contemporaneo, il progetto "La città delle bambine e dei bambini" propone una reale emancipazione infantile chiamando i bambini a partecipare al governo delle città e restituendo loro la possibilità di muoversi autonomamente negli spazi pubblici della città. Il progetto intende dare piena attuazione alla Convenzione dei diritti dell'Infanzia, approvata dalle Nazioni Unite nel 1989 e finora poco conosciuta e sostanzialmente inattuata. A conclusione del contributo si riferiscono alcuni esempi di come concrete proposte infantili possano modificare sostanzialmente la politica delle nostre città.
[ca] La XVIIIena Jornada Científica de REALITER i el XXXIIè Col·loqui Ass.I.Term es proposen de poder presentar als col·legues, doctorands, estudiants i a la comunitat de llengües romàniques la dinàmica de la recerca terminològica actual que rep finançament, a través dels treballs en curs, dels acabats fa poc o dels que estan pendents de rebre resultats d'avaluació. La XVIIIena Jornada Científica de REALITER i el XXXIIe Col·loqui Ass.I.Term volen aplegar les reflexions més rellevants sobre les investigacions actuals en curs dins de l'àmbit de la terminologia teòrica i aplicada.

[it] La XVIII Giornata Scientifica di REALITER e il XXXII Convegno Ass.I.Term intendono presentare alle colleghe e ai colleghi, alle dottorande e ai dottorandi, alle studentesse e agli studenti, nonché a tutta la comunità scientifica delle lingue romanze la dinamica della ricerca terminologica che si sta realizzando grazie ai progetti finanziati attualmente in essere o in fase conclusiva o che sono in attesa di valutazione. La XVIII Giornata Scientifica di REALITER e il XXXII Convegno Ass.I.Term intendono accogliere le riflessioni con più forte impatto sulle ricerche attuali nell'ambito della terminologia teorica e applicata.
[ca] La II edició de les Jornades d'Estudis Doctorals d'Art i de Musicologia tenen la voluntat de posar la mirada en les investigacions sobre la transmissió de coneixement a través de les arts com a mitjà i font de coneixement en el món artístic. Les imatges i els documents musicals que s'han preservat des de l'Antiguitat fins a l'actualitat - a tot el món - han permès comprendre aspectes de la vida social, cultural i religiosa de moltes civilitzacions i també ser el mateix reflex d'aquestes. D'aquesta manera, l'Art i la Música, com a recursos, han estat un dels elements claus per poder entendre una cultura ja que ha estat el mecanisme a través del qual els humans han estat capaços de plasmar i transmetre idees i coneixements.

[it] La seconda edizione delle giornate di studi dottorali in Arte e Musicologia si propone di focalizzare la ricerca sulla trasmissione della conoscenza attraverso le arti come mezzo e fonte di conoscenza nel mondo artistico. Le immagini ei documenti musicali che si sono conservati dall'antichità fino ai giorni nostri - in tutto il mondo - hanno permesso di comprendere aspetti della vita sociale, culturale e religiosa di molte civiltà costituendone un riflesso e, insieme, una manifestazione estrinseca. In questo modo l'Arte e la Musica, intese come risorse, sono stati elementi chiave per poter comprendere una cultura in quanto meccanismi attraverso i quali l'uomo ha tratto e trasmesso idee e conoscenze.
[ca] Aquesta Tesi Doctoral presenta la percepció i les principals transferències de les primeres Avantguardes europees a Catalunya. En la primera part del present treball defensem la primacia del Futurisme. Des d'un punt de vista històric i per cronologia estricta, però també perquè el moviment artístic i cultural italià, reuneix un mínim grup a Barcelona articulat a partir de Joan Salvat-Papasseit i a través de la seva tertúlia de les Galeries Laietanes. Salvat (signarà amb els dos cognoms i un guió) va ser un dels poetes més significatius de l'avantguarda històrica catalana, que molt va prendre en préstec de F.T. Marinetti i del seu moviment. J.V. Foix, principalment, com Salvat unirà pràctica creativa i teòrica. Malgrat les múltiples dades i cites que aporta, el nostre treball no vol ser un estudi erudit, sino un estudi multidisciplinar de sensibilitats, entre art i literatura, que es crearan alentorn d'aquest poeta i reconstruibles a través del seu epistolari internacional, que és presenta per primera vegada en el seu conjunt, en la segona part. Per tant, la major part dels documents epistolars són inèdits (les Lletres de l'Estranger dins la carpeta blava, on ell hi va classificar també les cartes enviades des de la resta de l'Estat espanyol) i es donen a conèixer en edició crítica i, formen part a més de l'eix narratiu i testimonial de la tesi i dels continguts d'aquesta se'n proposa una mostra amb materials artístics i literaris.

[it] La presente tesi, strutturata in due parti, tratta l'influenza delle principali avanguardie europee in Catalogna e si centra principalmente sulla figura di Joan Salvat-Papasseit. Nella prima parte viene difesa la predominanza del Futurismo, movimento artistico e culturale italiano che arriva per primo rispetto alle altre avanguardie e che riunisce un ristretto gruppo di artisti attorno al poeta Joan Salvat-Papasseit, noto per organizzare il salone delle Llibreria de les Galeries Laietanes. J.V. Foix sarà, assieme a Salvat-Papasseit, il principale promotore del movimento e l'unico che riuscirà a combinare la produzione teorica con l'attività creativa. Nonostante le numerose citazioni e il preciso percorso cronologico, il presente lavoro non pretende essere uno studio erudito sui due autori ma piuttosto un'analisi multidisciplinare delle diverse sensibilità artistiche originatesi attorno alla figura di Salvat-Papasseit. Nello specifico, la seconda parte della tesi si propone di ricostruire tale pluralità di sensibilità e di osservare i differenti contatti tra le arti plastiche e la letteratura, a partire dalla corrispondenza internazionale del poeta. Le Lletres de l'Estanger contenute in una cartellina blu assieme al resto di lettere inviate in Spagna, costituiscono infatti un ricchissimo epistolario rimasto finora inedito e che viene riportato alla luce in questa tesi, accompagnato da un'edizione critica originale.