[ca] El paper creixent de la Intel·ligència Artificial (IA) en l'educació planteja discussions crucials sobre les seves implicacions per a l'ensenyament i l'aprenentatge. Aquest estudi qualitatiu examina les perspectives argumentatives de 118 candidats a docents de la Universitat d'Iğdır respecte a la integració de la IA en les pràctiques educatives. Utilitzant el model de Toulmin (1958), analitzem els seus arguments, que abasten afirmacions, evidències, garanties, suports, refutacions i conclusions, per determinar la seva postura sobre la integració pedagògica de la IA. Emprant quatre xatbots de IA diferents —GPT-4, Gemini-AI, Claude 3 Haiku i Mistral AI—, la recerca desxifra les corrents temàtiques dins d'aquestes dimensions. A més, es realitza una nova contribució metodològica a través de l'"exploració de l'espai negatiu", centrant-se en els temes no esmentats per identificar biaixos i suposicions latents en l'argumentació. El doble enfocament analític de l'estudi, que combina la identificació de temes impulsada per la IA i l'exploració de l'espai negatiu, ha resultat en una comprensió enriquida del contingut. Els resultats claus suggereixen una percepció matissada entre els participants: tot i que es reconeix els xatbots de IA per millorar l'eficiència educativa i possibilitar l'aprenentatge personalitzat, persisteixen les preocupacions respecte a la disminució de la interacció humana, l'erosió potencial de les habilitats de pensament crític i l'ús ètic. Les anàlisis també destaquen la necessitat d'una implementació equilibrada de la IA que recolzi i no reemplaci els mètodes educatius tradicionals. Aquesta investigació contribueix al debat continu sobre la integració efectiva de la IA en l'educació i advoca per una adopció pedagògica responsable de les tecnologies de IA.

[en] The burgeoning role of Artificial Intelligence (AI) in education prompts crucial discussions regarding its implications for teaching and learning. This qualitative study probes the argumentative perspectives of 118 teacher candidates from Iğdır University on the integration of AI into educational practices. Employing Toulmin's (1958) model, we analyzed their arguments, which encompass claims, evidence, warrants, backings, rebuttals, and conclusions, to ascertain their stance on AI's pedagogical integration. Utilizing four distinct AI chatbots—GPT-4, Gemini AI, Claude 3 Haiku, and Mistral AI—the research deciphers thematic undercurrents within these dimensions. Moreover, a novel methodological contribution is made through 'negative space exploration', focusing on the unmentioned themes to identify latent biases and assumptions in the argumentation. The study's dual analytical approach, combining AI-driven theme identification and negative space exploration, resulted in an enriched understanding of the content. Key findings suggest a nuanced perception among participants: while AI chatbots are acknowledged for enhancing educational efficiency and enabling personalized learning, concerns regarding diminished human interaction, potential erosion of critical thinking skills, and ethical use persist. The analyses also highlight the need for a balanced AI implementation that supports, not supplants, traditional educational methods. This research contributes to the ongoing debate on effective AI integration in education and calls for responsible pedagogical adoption of AI technologies.