[ca] Aquesta tesi doctoral s'ocupa de la recopilació i estudi de totes les escultures romanes procedents de Tarragona, tant exemptes com en relleu. L'element central de la recerca és el catàleg. En ell es presenten les dades disponibles per a cada peça, acompanyats de les corresponents fotografies, una detallada descripció i un estudi iconogràfic, tipològic i estilístic detallat. També serveix per a presentar la discussió sobre conjunts determinats. Culminen la recerca unes conclusions en les quals s'exposen els principals resultats aconseguits i es contextualitzen les escultures en el paisatge urbà de Tarraco. El repertori d'escultures romanes de Tarraco, amb més de 650 peces conegudes, passa a ser el més nombrós de tota la península ibèrica. D'escultura exempta es coneixen uns 400 exemplars, sent molt més abundants les escultures mitològiques, generalment de petit format, que els retrats. Entre aquests últims destaquen les efígies dels membres de les famílies imperials. Es coneixen així mateix nombroses escultures icòniques, de grandària natural i major. La majoria de les escultures exemptes es troben en un estat molt fragmentat. Els relleus són bastant menys nombrosos. Destaquen els sarcòfags i els relleus decoratius, entre els quals es documenta una gran varietat de tipologies. També existeix un important grup de relleus destinats al programa iconogràfic del fòrum provincial, amb referències directes a la decoració del Fòrum d'August i altres monuments. Les escultures romanes de Tarraco abasten un arc cronològic d'uns vuit segles, si bé en cada període existeix una preferència per tipologies concretes, en relació a l'evolució històrica de la ciutat. L'escultura exempta es desenvolupa entre mediats del segle I a. C. i inicis del segle III d. C. A partir de llavors solament es constata l'ús de relleus que decoren sarcòfags, que es converteixen en l'únic mitjà de representació de les elits de la ciutat. En definitiva, la plàstica romana de Tarragona reflecteix la importància de l'antiga capital provincial de la província Hispània citerior, de manera que presenta una varietat i qualitat en les seves escultures comparable a la d'altres ciutats importants d'Hispània i fins i tot d'Itàlia.

[es] Esta tesis doctoral se ocupa de la recopilación y estudio de todas las esculturas romanas procedentes de Tarragona, tanto exentas como en relieve. El elemento central de la investigación es el catálogo. En él se presentan los datos disponibles para cada pieza, acompañados de las correspondientes fotografías, una detallada descripción y un estudio iconográfico, tipológico y estilístico pormenorizado. También sirve para presentar la discusión sobre conjuntos determinados. Culminan la investigación unas conclusiones en las que se exponen los principales resultados alcanzados y se contextualizan las esculturas en el paisaje urbano de Tarraco. El repertorio de esculturas romanas de Tarraco, con más de 650 piezas conocidas, pasa a ser el más numeroso de toda la península ibérica. De escultura exenta se conocen unos 400 ejemplares, siendo mucho más abundantes las esculturas mitológicas, generalmente de pequeño formato, que los retratos. Entre estos últimos destacan las efigies de los miembros de las familias imperiales. Se conocen asimismo numerosas esculturas icónicas, de tamaño natural y mayor. La mayoría de las esculturas exentas se encuentran en un estado muy fragmentado. Los relieves son bastante menos numerosos. Destacan los sarcófagos y los relieves decorativos, entre los cuales se documenta una gran variedad de tipologías. También existe un importante grupo de relieves destinados al programa iconográfico del foro provincial, con referencias directas a la decoración del Foro de Augusto y otros monumentos. Las esculturas romanas de Tarraco abarcan un arco cronológico de unos ocho siglos, si bien en cada periodo existe una preferencia por tipologías concretas, en relación a la evolución histórica de la ciudad. La escultura exenta se desarrolla entre mediados del siglo I a.C. e inicios del siglo III d.C. A partir de entonces solamente se constata el uso de relieves que decoran sarcófagos, que se convierten en el único medio de representación de las élites de la ciudad. En definitiva, la plástica romana de Tarragona refleja la importancia de la antigua capital provincial de la provincia Hispania citerior, de modo que presenta una variedad y calidad en sus esculturas comparable a la de otras ciudades importantes de Hispania e incluso de Italia.