BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] L'article pretén estudiar el llibre d'autoria col·lectiva Sempre mar. Cultura contra a burla negra, publicat el 2003 com a part del moviment de protesta contra el naufragi del petrolier Prestige davant les costes gallegues i contra la gestió política d'aquest esdeveniment. Després de situar la publicació en el context més ampli de les relacions entre poesia i moviments socials en el marc del moviment ciutadà Nunca Máis, es presenta el marc teòric i metodològic, així com l'estat de la qüestió respecte a la bibliografia prèvia existent sobre la poesia vinculada a aquest esdeveniment històric. La segona part de l'article analitza els textos poètics del recull des de diferents perspectives: condicions generals del producte, persones participants, repertoris temàtics i característiques pragmàtiques i enunciatives. Com a conclusions principals, l'article estableix que aquesta publicació està estretament lligada al moviment social com a agent de participació política, davant d'altres publicacions de la mateixa època en què l'agència de l'escriptor, com a intel·lectual o personatge públic notable, tenia un protagonisme més destacat. A més, els repertoris temàtics predominants estan molt lligats a l'esdeveniment immediat, tot i que la variabilitat és força àmplia. Globalment, predomina el model convencional de la poesia social o compromesa, gairebé sempre monològica en la seva presentació pragmaticoenunciativa, tot i que els models alternatius de tipus no líric o dialògic també hi tenen cabuda.

[pt] O artigo pretende estudar o livro coletivo Sempre mar. Cultura contra a burla negra, publicado em 2003 como parte do movimento de protesto contra o naufrágio do petroleiro Prestige frente às costas galegas e contra a gestão política desse acontecimento. Após o enquadramento da publicação no contexto mais alargado das relações entre poesia e movimentos sociais no âmbito do movimento cidadão Nunca Mais, são apresentados o quadro teórico e metodológico, bem como o estado da questão relativamente à bibliografia prévia existente sobre a poesia ligada a este acontecimento histórico. A segunda parte do artigo analisa os textos poéticos da coletânea, a partir de diferentes perspetivas: condições gerais do produto, pessoas participantes, repertórios temáticos e caraterísticas pragmáticas e enunciativas. Como conclusões principais, o artigo estabelece que esta publicação está estreitamente ligada ao movimento social como agência de participação política, frente a outras publicações da mesma época em que a agência do escritor, como intelectual ou notável, tinha um protagonismo mais destacado. Além disso, os repertórios temáticos predominantes estão muito ligados ao acontecimento imediato, embora a variabilidade repertorial seja bastante ampla. Globalmente, predomina o modelo convencional da poesia social ou comprometida, quase sempre monológica na sua apresentação pragmático-enunciativa, embora modelos alternativos, de tipo não lírico ou dialógico, encontrem também algum espaço.
[ca] L'article és una reflexió teòrica que proposa substituir els conceptes d'autonomia privada i capacitat civil en l'àmbit de les cures sanitàries del pacient pels conceptes d'autonomia i capacitat sanitària, a fi de consolidar la idea que les institucions civils no són adequades per recolzar les decisions sobre les actuacions en matèria de salut. Es conclou que hi ha un llarg camí per aconseguir superar la visió anacrònica segons la qual les persones civilment incapacitades no tenen autonomia i, per tant, no tenen el dret de participar activament en les decisions relacionades amb la seva salut. Aquesta posició és del tot incompatible amb la dignitat humana.

[pt] Este artigo tem como objetivo propor reflexão sobre a substituição dos conceitos de autonomia privada e capacidade civil no âmbito dos cuidados em saúde do paciente no contexto brasileiro, pelos conceitos de autonomia e capacidade sanitária, de modo a consolidar o entendimento de que os institutos civilistas não são adequados para amparar decisões sobre cuidados em saúde. Sob o prisma metodológico, este estudo trata-se de pesquisa de cunho teórico. Conclui-se que há um longo caminho a ser percorrido na direção da suplantação da visão anacrônica de que os civilmente incapazes não têm autonomia e, logo, não detêm o direito de participarem ativamente dos seus cuidados em saúde, o que se desvela incompatível com os comandos derivados da de dignidade humana.
[ca] L'objecte d'aquest estudi és l'obra Tlön, Uqbar, Orbis Tertius (1944), de l'argentí Jorge Luís Borges, un dels escriptors més expressius de la literatura especulativa d'Amèrica Llatina. El conte en qüestió es presenta com un veritable laberint d'idees i divideix l'opinió de crítics quant a la seva classificació dins de l'univers especulatiu. Els gèneres Literatura Fantàstica, Literatura de Fantasia i Realisme Màgic han estat les principals bases teòriques d'anàlisi d'aquesta obra. No obstant això, l'estudi proposat aquí pretén enquadrar el conte, no dins dels límits dels gèneres esmentats anteriorment, sinó dins del gènere de Ficció Científica, que encara que forma part de l'ampli univers de la literatura especulativa, té els seus propis regiments i figuracions. Per tant, busquem explorar conceptes i premisses que emparen la tesi aquí presentada utilitzant crítics com Darko Suvin (2005), Damien Broderick (1995) i James Gunn (2005), entre molts altres. Els resultats indiquen una estreta relació entre la Ficció Científica de Borges i la seva forta relació amb les narracions mitològiques, la qual cosa seria, en part, una de les principals raons de la dificultat de caracteritzar l'obra dins d'una sola categoria genèrica.

[pt] O presente estudo tem como objeto de análise a obra Tlön, Uqbar, Orbis Tertius (1944), do argentino Jorge Luís Borges, um dos escritores mais expressivos da literatura especulativa da América Latina. O conto em questão apresenta-se como um verdadeiro labirinto de ideias e divide opinião de críticos quanto a sua classificação dentro do universo especulativo. Os gêneros Literatura Fantástica, Literatura de Fantasia e Realismo Mágico têm sido as principais bases teóricas de análise dessa obra. No entanto, o estudo aqui proposto visa enquadrar o conto, não dentro dos limites dos gêneros acima mencionados, mas dentro do gênero de Ficção Científica, que embora faça parte do amplo universo da literatura especulativa, tem seus próprios regimentos e figurações. Para tanto, buscamos explorar conceitos e premissas que amparam a tese aqui apresentada utilizando críticos, tais como Darko Suvin (2005), Damien Broderick (1995) e James Gunn (2005), dentre muitos outros. Os resultados apontam uma estreita ligação entre a Ficção Científica de Borges e sua forte ligação com narrativas mitológicas, o que seria, em parte, uma das principais razões da dificuldade de caracterização da obra dentro de uma única categoria genérica.
[ca] L'article present discuteix els avenços i reptes de les tecnologies de monitoratge en salut de les persones majors i les seves implicacions en la privacitat i confidencialitat de les dades recopilades. Es tracta d'un estudi exploratori, fonamentat en la literatura, amb una síntesi narrativa. El text contextualitza les demandes derivades de l'envelliment de la població i l'ús de sensors i d'altres dispositius electrònics en el monitoratge de les activitats quotidianes de les persones majors en ambients interns i externs. És important destacar que els beneficis oferts per les tecnologies no han de comprometre la privacitat i la confidencialitat de les dades. Per garantir-ho, és necessari millorar els mecanismes reguladors, establint estàndards de seguretat i principis ètics per a la protecció de dades personals, respectant la privacitat i la confidencialitat de les dades.

[pt] O presente artigo discute os avanços e desafios das tecnologias de monitoramento em saúde de pessoas idosas e suas implicações na privacidade e confidencialidade dos dados coletados. Trata-se de estudo exploratório, fundamentado na literatura, com síntese narrativa. O texto contextualiza as demandas decorrentes do envelhecimento populacional e o uso de sensores e de outros dispositivos eletrônicos no monitoramento de atividades diárias de pessoas idosas em ambientes internos e externos. É importante ressaltar que os benefícios oferecidos pelas tecnologias não devem comprometer a privacidade e a confidencialidade dos dados. Para garantir isso, é necessário aprimorar os mecanismos regulatórios, estabelecendo padrões de segurança e princípios éticos para a proteção de dados pessoais, respeitando a privacidade e a confidencialidade dos dados.
[ca] L'experimentació genètica amb cèl·lules animals i d'éssers humans ha estat objecte d'estudi i d'experimentació científica durant dècades, la qual cosa ha donat lloc a la creació de les anomenades quimeres o animals quimèrics en etapes primerenques de gestació embrionària. Tanmateix, en els darrers anys, s' ha avançat progressivament en aquests experiments, despertant preocupació a nivell científic, acadèmic i periodístic davant els desafiaments ètics i legals que representa la creació i investigació de quimeres. És per això que, el present treball pretén contribuir en la discussió i reflexió d' aquests desafiaments, aportant amb l' exposició de les diferents perspectives amb les quals es pot analitzar aquesta problemàtica des del pla de la bioètica i el dret, a fi de sostenir que aquest tipus d' experiments científics han de ser desenvolupats amb prudència i sentit de la responsabilitat científica, per així tractar de trobar les respostes adequades a aquesta problemàtica amb vista al futur, ja que si bé l' experimentació ha estat incipient, probablement s' arribarà al punt de comptar amb la tecnologia per ser capaços de crear quimeres humà-animals, la qual cosa podria trobar-se al límit del que la dignitat humana i els valors ètics autoritzarien.

[pt] A experimentação genética com células animais e humanas levou à criação das chamadas quimeras ou animais quiméricos nas fases iniciais da gestação embrionária, gerando desafios éticos e legais. Do ponto de vista ético, a visão antropocêntrica confronta a biocêntrica, enquanto no campo jurídico não há regulamentação suficiente que permita ou tolere essas práticas. Diante disso, este trabalho contribui para a discussão desses desafios e defende que as pesquisas devem ser realizadas com cautela e responsabilidade científica, respeitando os limites da dignidade humana e animal. Embora a criação de quimeras humano-animal esteja numa fase inicial, o progresso tecnológico coloca estas experiências num ponto crítico que limita os limites do que é eticamente aceitável, exigindo uma reflexão profunda sobre as implicações destas práticas na proteção da dignidade dos seres humanos. todas as espécies envolvidas.
[ca] Un model de la macrofilosofia és un intent de pensar la unitat de la filosofia, la seva actualitat per a la cultura universal. Filosofia, com qualsevol forma creativa de cultura, és un coneixement en evolució, que pot ser apreciat segons la seva capacitat de reflectir l'esperit humà. Un tal model macrofilosòfic mesuraria, també, l'evolució de la forma de la filosofia i tindria la rellevància d'una metafilosofia. La macrofilosofia de G. Mayos suposa la raó dialèctica; per consegüent, la determinació del que és dialèctic prepara la reflexió sobre la qualitat dialèctica del concepte en macrofilosofia. G. Mayos veu en la dialèctica hegeliana un paradigma per a la macrofilosofia, perquè és una dialèctica del concepte, adequada per a un pensament filosòfic macrocategorial. D'altra banda, dos problemes bàsics determinen l'actitud filosòfica d'Adorno davant la filosofia de Hegel: el concepte dialèctic i la relació esperit-individu. El pensament filosòfic és model, però l'objecte d'aquest model és immanent, perquè, per a Adorno, tot és socialitat. No obstant això, el sentit de la crítica que Adorno fa a Hegel és macrofilosòfic. A partir de totes aquestes consideracions, proposarem un model disciplinari de la macrofilosofia i, en conseqüència, un debat per a una teoria actual de la raó dialèctica.

[pt] Um modelo de macrofilosofia é uma tentativa de pensar a unidade da filosofia, sua atualidade para a cultura universal. A filosofia, como qualquer forma criativa de cultura, é um conhecimento em evolução, que pode ser avaliado de acordo com sua capacidade de refletir o espírito humano. Esse modelo macrofilosófico também mediria a evolução da forma da filosofia e teria a relevância de uma metafilosofia. A macrofilosofia de G. Mayos pressupõe a razão dialética; assim, a determinação da dialética prepara a reflexão sobre a qualidade dialética do conceito na macrofilosofia. G. Mayos vê na dialética hegeliana um paradigma para a macrofilosofia, porque ela é uma dialética do conceito, adequada para um pensamento filosófico macrocategórico. Por outro lado, dois problemas básicos determinam a atitude filosófica de Adorno em relação à filosofia de Hegel: o conceito dialético e a relação entre o espírito e o indivíduo. O pensamento filosófico é um modelo, mas o objeto desse modelo é imanente, porque, para Adorno, tudo é socialidade. Entretanto, o sentido da crítica de Adorno a Hegel é macrofilosófico. Com base em todas essas considerações, proporemos um modelo disciplinar de macrofilosofia e, consequentemente, uma discussão para uma teoria contemporânea da razão dialética.
[ca] En el llindar d'un nou segle, amb la intensificació del domini financer sobre el sistema capitalista i l'expansió de la recerca de nous espais d'acumulació, assistim a la represa del debat internacional sobre el model de finançament de la infraestructura Aquest article explora un conjunt de dades empíriques sobre els nous mecanismes pel finançament privat de les infraestructures al Brasil ¡, amb èmfasi en el període post-2011, a causa de una disseminació més gran de nous productes, com ara les obligacions d'infraestructura. El primer objectiu es explorar el procés de construcció de la narrativa hegemònica de la neoliberalització de l'estat per a la provisió d'infraestructures, basada en una visió binària del públic i el privat. El segon objectiu està relacionat amb els resultats de la nostra recerca empírica, a patir de la qual discutim el neoliberalisme realment existent, cosa que apunta a un model financer emergent marcat per la hibridació entre les esferes púbica i privada.

[pt] No limiar do novo século, com a intensificação da dominância financeira sobre o sistema capitalista e uma ampliação da busca por novos espaços de acumulação, presenciamos a retomada do debate internacional sobre o padrão de financiamento da infraestrutura. Este artigo explora um conjunto de dados empíricos sobre novos mecanismos do financiamento privado da infraestrutura no Brasil, com ênfase no período pós-2011, em função da disseminação mais expressiva de novos produtos, como as debentures incentivadas de infraestrutura. O primeiro objetivo é explorar o processo de construção da narrativa hegemônica de neoliberalização do Estado para a provisão da infraestrutura, enraizada numa visão binária entre o público e privado. O segundo objetivo relaciona-se aos resultados de nossa pesquisa empírica, a partir dos quais discutimos o neoliberalismo realmente existente, que aponta para um padrão de financiamento emergente marcado pelo hibridismo entre a esfera pública e privada.
[ca] Aquest article tracta dels senyals acústics orals (OAS) i nasals (NAS) de les consonants prenasalitzades [mb nd ŋɡ] i de les nasals plenes [m n ɲ] de la varietat dialectal nhandewa-guaraní. Els resultats obtinguts mostren que la durada del murmuri de [mb nd ŋɡ] no presenta diferències significatives respecte al murmuri de [m n ɲ]. En les consonants prenasalitzades, la fase nasal correspon al 70% de la durada total del segment, mentre que el 30% restant es deu a la fase d'oclusió oral. Per a ambdós grups de consonants, malgrat una major concentració d'energia a les freqüències baixes, s'observen diferències en l'amplitud dels pics espectrals en la transició entre les fases nasal i oral de les consonants prenasalitzades.

[pt] Este artigo discute os sinais acústicos orais (OAS) e nasais (NAS) das consoantes pré-nasalizadas [mb nd ŋɡ] e das nasais plenas [m n ɲ] da variedade dialetal Nhandewa-Guarani. Os resultados obtidos mostram que a duração do murmúrio de [mb nd ŋɡ] não apresenta diferenças significativas em relação ao murmúrio de [m n ɲ]. Nas consoantes pré-nasalizadas, a fase nasal corresponde a 70% da duração total do segmento, enquanto os 30% restantes se devem à fase de oclusão oral. Para ambos os grupos de consoantes, apesar da maior concentração de energia em frequências baixas, observam-se diferenças na amplitude dos picos espectrais na transição entre as fases nasal e oral das consoantes pré-nasalizadas.
[ca] Aquest article pretén debatre sobre les complexes dinàmiques i desajustaments de la ciutat moderna a través de la novel·la Angosta: la ciutat del futur, de l'escriptor colombià Héctor Abad Faciolince. Per tal d'entendre la vida i les vivències dels personatges immersos en l'espai urbà caòtic i violent de la societat capitalista globalitzada, l'estudi obsolet recorre als postulats teòrics de Garramuño, Ludmer, Bourdieu, Derrida, Sarlo, Ette, entre altres autors que ajuden en la comprensió de les relacions entrellaçades entre literatura, cultura i societat. En aquesta perspectiva, comparem abordant la construcció identitària del subjecte fragmentat enmig de les inconstàncies de la ciutat i de l'imaginari urbà.

[pt] O presente artigo pretende discorrer acerca das complexas dinâmicas e descompassos da urbe moderna através do romance Angosta: a cidade do futuro, do escritor colombiano Héctor Abad Faciolince. Para entender as vivências e as experiências das personagens imersas no espaço urbano caótico e violento da sociedade capitalista globalizada, o estudo preterido recorre aos postulados teóricos de Garramuño, Ludmer, Bourdieu, Derrida, Sarlo, Ette, entre outros autores que auxiliam na compreensão das imbricadas relações entre literatura, cultura e sociedade. Nesta perspectiva, coteja-se abordar a construção identitária do sujeito fragmentado em meio às inconstâncias da cidade e do imaginário urbano.
[ca] En aquest assaig es presenta el concepte d'ecocrítica i se'n consideren les possibilitats de discussió a partir de textos literaris africans. Triem autors com ara Paulina Chiziane, Dina Salústio i Ruy Duarte de Carvalho, entre d'altres, i partim d'exemples en els quals estan presents la descripció o la interpretació del valor so- ciocultural d'ecosistemes. La dimensió ambiental és visible en les alertes que aquests autors destaquen o en les formes que trien per enunciar la relació del món natural amb la presència humana. Són també importants els relats de naturalesa històrica, antropològica i filosòfica, que es presenten com a arxius complexos i do- cuments multidimensionals, els quals incorporen la memòria de les formes d'ús i del pensament organitzat sobre els llocs. Els autors referits ens permeten identifi- car alguns principis de relació activa amb la realitat ambiental i enunciar respostes a fenòmens de degradació.

[pt] Neste ensaio apresentamos o conceito de Ecocrítica e consideramos as possibilidades da sua discussão a partir de textos literários africanos. Escolhemos autores como Paulina Chiziane, Dina Salústio, Ruy Duarte de Carvalho, entre outros, partindo de exemplos em que a descrição e, ou, interpretação do valor sociocultural de ecossistemas estão presentes. A dimensão ambiental é visível nos alertas que estes autores sublinham ou nas formas que escolhem para enunciar a relação do mundo natural com a presença humana. São também importantes os relatos de natureza histórica, antropológica e filosófica, apresentando-se como arquivos complexos, documentos multidimensionais, que incorporam memória dos modos de uso e pensamento organizado sobre os lugares. Os autores acima referidos permitem-nos identificar alguns princípios de relação ativa com a realidade ambiental e enunciar respostas a fenómenos de degradação.
[ca] La Llei Orgànica 3/2021, reguladora de l'eutanàsia a Espanya (LORE) va entrar en vigor el 25 de juny de 2021. Aquesta llei exigeix per a la sol·licitud d'eutanàsia que el pacient pateixi una malaltia greu i incurable o un patiment greu crònic incapacitant, i que tingui competència per prendre aquesta decisió. En aquest sentit, és legítim que un pacient amb malaltia mental sol·liciti ajuda per morir. En aquest article, realitzem una exploració crítica dels conceptes de "malaltia greu i incurable" i "patiment greu crònic incapacitant", exposant en detall els seus significats i les seves implicacions teòrico-pràctiques. És necessària una avaluació més matissada de la "incurabilitat" i la "irremediabilitat" en el context de la salut mental, per poder reconèixer que els desafiaments en definir i mesurar el sofriment mental, així com la malaltia incurable, no haurien de ser un obstacle per al reconeixement de l'eutanàsia i/o el suïcidi assistit en aquests pacients. A més, analitzem críticament arguments contraris a la prestació d'ajuda per morir en pacients psiquiàtrics i estudiem el seu pretès fonament conceptual, així com la base empírica per demostrar-ho. Defensem la legitimitat de la sol·licitud d'ajuda per morir en salut mental, sota els criteris exigits per la LORE, rebutjant així postures paternalistes que impliquen més estigmes i discriminacions. &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp;

[pt] A Lei Orgânica 3/2021, que regula a eutanásia na Espanha (LORE), entrou em vigor em 25 de junho de 2021. Esta lei exige para a aplicação da eutanásia que o paciente sofra de uma doença grave e incurável ou de uma condição crônica severamente incapacitante, e que tenha capacidade para tomar tal decisão. Neste contexto, é legitimamente possível que um paciente com doença mental solicite ajuda para morrer. Neste artigo, realizamos uma exploração crítica dos conceitos de "doença grave e incurável" e "condição crônica severamente incapacitante", detalhando seus significados e suas implicações teórico-práticas. Uma avaliação mais matizada da "incurabilidade" e da "irremediabilidade" no contexto da saúde mental é necessária, a fim de reconhecer que os desafios em definir e medir o sofrimento mental, assim como a doença incurável, não devem ser um obstáculo ao reconhecimento da eutanásia e/ou do suicídio assistido nesses pacientes. Além disso, analisamos criticamente argumentos contra o fornecimento de ajuda para morrer a pacientes psiquiátricos e estudamos seu suposto fundamento conceitual, bem como a base empírica para demonstrá-lo. Defendemos a legitimidade do pedido de ajuda para morrer em saúde mental, sob os critérios exigidos pela LORE, rejeitando assim posturas paternalistas que implicam mais estigmas e discriminação. &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp;