[ca] La investigació aborda l'anàlisi de les polítiques de convergència tecnològica a l'Argentina durant l'etapa kirchnerista, centrant-se en l'elaboració de la Llei Argentina Digital (LAD, Butlletí Oficial No. 33.034) i la seva implementació per part de l'autoritat d'aplicació. El treball desenvolupa una anàlisi de política pública, a través d'un estudi de cas descriptiu amb intenció explicativa, amb l'objectiu d'identificar períodes rellevants de l'objecte d'estudi entre octubre de 2014 i desembre de 2015. Vinculat al cicle polític del kirchnerisme, l'estudi de la LAD pot ser pres com una unitat temporal amb característiques pròpies d'un estudi de cas. El kirchnerisme i les seves polítiques de comunicació són un període que s'obre i es tanca. A el mateix temps, l'estudi de la LAD permet plantejar connexions entre les polítiques de comunicació i la democràcia. Per la naturalesa transversal de la comunicació, la regulació dels serveis convergents posseeix conseqüències que aconsegueixen transcendir el sectorial i ser considerats en relació amb aspectes institucionals de la democràcia. En aquest sentit, si bé les polítiques públiques no són variables independents del conjunt de factors polítics i institucionals, això no impedeix assenyalar que les polítiques de comunicació poden transformar-se en un atribut valuós per a la millora de el règim democràtic. Per això la investigació planteja com a aposta teòrica la incorporació d'elements conceptuals de la qualitat democràtica. D'aquesta manera, a través de diferents informes que presenten diversos organismes internacionals es valoren tant les dimensions de continguts, procediments i resposta de la democràcia argentina com els valors dels seus respectius indicadors per al període d'estudi. Això últim ha permès establir una connexió amb les polítiques públiques des d'una perspectiva poc desenvolupada en el camp d'estudis de la comunicació. Així doncs, la progressivitat de drets, la rendició de comptes institucional, la capacitat de resposta governamental, el paper de Parlament i la participació ciutadana són considerats, entre altres elements, per a l'estudi de la convergència regulativa entre els serveis audiovisuals, de telecomunicacions i de dades. La investigació identifica els principals eixos i continguts de la LAD, analitza els posicionaments d'actors polítics, empresarials i de la societat civil en el marc de la seva elaboració i aborda la implementació de la llei per l'Autoritat Federal de Tecnologies de la Informació i Comunicació (AFTIC) i s'analitzen diversos decrets, resolucions i normes en relació a diverses formes de regular els règims de la convergència tecnològica. Aquests objectius d'investigació han permès valorar en quina mesura el procés de la LAD resulta coherent o disruptiu amb el conjunt de regulacions sobre la comunicació empreses en el període dels governs kirchneristes. En conseqüència, en moments en els quals el règim democràtic sembla ser posat a prova per tot tipus de desafiaments, la regulació dels sistemes i estructures mediàtiques, juntament amb el desenvolupament de tecnologies de la comunicació i la informació, revesteix una singular importància no només per al desenvolupament i defensa dels drets de la ciutadania sinó per la responsabilitat i resposta governamental.

[es] La investigación aborda el análisis de las políticas de convergencia tecnológica en Argentina durante la etapa kirchnerista, centrándose en la elaboración de la Ley Argentina Digital (LAD, Boletín Oficial No. 33.034) y su implementación por parte de la autoridad de aplicación. El trabajo desarrolla un análisis de política pública, a través de un estudio de caso descriptivo con intención explicativa, con el objetivo de identificar períodos relevantes del objeto de estudio entre octubre de 2014 y diciembre de 2015. Vinculadas al ciclo político del kirchnerismo, el estudio de la LAD puede ser tomado como una unidad temporal con características propias de un estudio de caso. El kirchnerismo y sus políticas de comunicación son un período que se abre y se cierra. Al mismo tiempo, el estudio de la LAD permite plantear conexiones entre las políticas de comunicación y la democracia. Por la naturaleza trasversal de la comunicación, la regulación de los servicios convergentes posee consecuencias que logran trascender lo sectorial y ser considerados en relación con aspectos institucionales de la democracia. En este sentido, si bien las políticas públicas no son variables independientes al conjunto de factores políticos e institucionales, esto no impide señalar que las políticas de comunicación pueden transformarse en un atributo valioso para la mejora del régimen democrático. Para esto la investigación plantea como apuesta teórica la incorporación de elementos conceptuales de la calidad democrática. De esta forma, a través de distintos informes que presentan diversos organismos internacionales se valoran tanto las dimensiones de contenidos, procedimientos y respuesta de la democracia argentina como los valores de sus respectivos indicadores para el período de estudio. Esto último ha permitido establecer una conexión con las políticas públicas desde una perspectiva poco desarrollada en el campo de estudios de la comunicación. Así pues, la progresividad de derechos, la rendición de cuentas institucional, la capacidad de respuesta gubernamental, el rol del Parlamento y la participación ciudadana son considerados, entre otros elementos, para el estudio de la convergencia regulativa entre los servicios audiovisuales, de telecomunicaciones y de datos. La investigación identifica los principales ejes y contenidos de la LAD, analiza los posicionamientos de actores políticos, empresariales y de la sociedad civil en el marco de su elaboración y aborda la implementación de la ley por la Autoridad Federal de Tecnologías de la Información y Comunicación (AFTIC) y se analizan distintos decretos, resoluciones y normas en relación a diversas formas de regular los regímenes de la convergencia tecnológica. Estos objetivos de investigación han permitido valorar en qué medida el proceso de la LAD resulta coherente o disruptivo con el conjunto de regulaciones sobre la comunicación emprendidas en el período de los gobiernos kirchneristas. En consecuencia, e momentos en los cuales el régimen democrático parece ser puesto a prueba por todo tipo de desafíos, la regulación de los sistemas y estructuras mediáticas, junto con el desarrollo de tecnologías de la comunicación y la información, reviste una singular importancia no solo para el desarrollo y defensa de los derechos de la ciudadanía sino para la responsabilidad y respuesta gubernamental.