[ca] La història recent de les grans ciutats d'Amèrica Llatina reflecteix una addició tardana als processos globalitzadors que exigeixen una major habitabilitat i modernització dels espais urbans. El creixement de les ciutats en general, no només implica un major nombre de població, sinó que succeeixen complexes metamorfosi de les urbs, en termes estructurals, donades a través de les formes de planificació amb la generació d'importants operacions urbanístiques.El present text forma part dels avenços d'una investigació més extensa de treball col·laboratiu interdisciplinari, que comporten diversos objectius en termes teòric-conceptuals i metodològics. La investigació busca identificar i explicar una part dels accelerats processos de transformació de les ciutats, principalment respecte les implicacions socio-espacials amb la planificació-construcció de projectes urbans i d'infraestructura viària. Així mateix, la reflexió es dirigeix a la conjectura de, si aquestes intervencions a l'espai urbà permeten generar esquemes de major cohesió social, permeabilitat urbana i propiciar una millora en les condicions de mobilitat urbana en els diferents sectors socials i fragments espacials que componen les nostres ciutats a Mèxic.El cas d'estudi localitzat en una de les urbs més importants de país, situada a nord-est: la Zona Metropolitana de Monterrey (ZMM) - amb poc més de 5 milions d'habitants i amb un augment de vehicles de motor que va passar de 500 mil a 1990 a 2 milions al 2015 (INEGI, 2018) -. Situació que ha coadjuvat la projecció de diferents estratègies de planificació i desenvolupament metropolità amb la finalitat de solucionar les problemàtiques urbanes i de mobilitat, propostes que han estat múltiples i de variada magnitud, així com les repercussions en l'àmbit social i ambiental.Es farà una revisió de la situació en el context de la ZMM, el cas d'anàlisi particular és un espai que ha tendit una sèrie de problemàtiques de connectivitat - urbana i social - i que per les seves condicions històric-tradicionals representa un element identitari rellevant per la ciutat: l'anomenat Barri Sant Luisito, comunitat que ha estat exposada a diferents formes d'exclusió social i fragmentació urbana, a les quals s'uneixen la pressió immobiliària i d'interessos per l'ús de sòl, imposats pels espais que l'envolten. Des de fa dècades s'ha exercit una intimidació - tant de part les instàncies governamentals com de el sector privat - per imposar diferents projectes urbans i d'infraestructura viària, classificats com "estratègics" amb el qual es pretén generar un anhelat "desenvolupament i progrés" de manera integral. Per les experiències acumulades en diferents contextos, entenem que aquests projectes corresponen en general, a les demandes i formes d'especulació del mercat immobiliari, sota la "retòrica" promesa de contribuir amb els processos de desenvolupament, interconnexió viària i millora de mobilitat urbana a benefici de tota població.Respecte a la metodologia de treball, la investigació part dels estudis propis de les teories i mètodes de l'urbanisme i l'arquitectura, així com la seva correlació amb les àrees de la geografia humana, sociologia i antropologia, per establir un eix teòric transversal que permeti conjuntar bases quantitatives (dades geo-estadístiques, instruments de planificació i diferents fonts documentals) i qualitatives (anàlisi etnogràfica, descripció densa, entrevistes, mapatge i registre de camp) que donarà suport a l'enteniment de les condicions soci-espacial de el lloc d'estudi. Dels resultats obtinguts de l'anàlisi qualitativa es permetrà descriure les condicions espacials i les formes de mobilitat quotidiana i, essencialment, explorar les relacions existents entre la construcció d'aquests projectes urbans i d'infraestructura viària - sumat als processos de resistència social - a partir d' l'articulació de les escales en la producció de l'espai.

[en] The recent history of the big cities in Latin America reflects a late addition to the global processes that need a bigger livability and modernization of the urban spaces. The development of the cities is not only about residents but complex metamorphosis of the metropolis through forms of planning.This text is from a part of a longer research of collaborative and interdisciplinary teamwork that share some theoretical and conceptual framework. The research aims to identify and explain a part of the rapid transformation processes of the cities, mainly due to the socio-spatial implications with the planning construction of the urban projects and road infrastructure. The reflection is about the conjecture if these interventions in the urban space allow to create more social cohesion, urban permeability, and urban mobility improvement in the different social sectors in Mexican cities.Our case study is situated in one of the most important metropolis in Mexico; it is localized in the northeast of Monterrey metropolitan area. There are more than 5 millions of inhabitants and the increase of motor vehicles went from 500 thousand in 1990 to 2 millions in 2015 (INEGI,2018). This situation has lead to the projection of different planning strategies and metropolitan development to find solutions to the urban and mobility problems.Even though the situation and context of the Monterrey metropolitan area have been reviewed, the particular case has had some urban and social connectivity problems. " El barrio San Luisito " due to historical and traditional conditions represents an element of identity of the city. This community has been exposed to different forms of social exclusion and urban fragmentation. For this reason, it faces real-estate pressure and land use regulations from the surrounding area. Some decades before, it has been intimidated by government departments and private industry to build and impose urban projects and road infrastructure; they are classified as " strategic " to gain " development and progress ". These projects pursue are the answers to demands and kinds of speculation of the real-estate market, under the " rhetorical " promise of contribution in the development processes, interconnections, and urban mobility improvement.The methodology of this research is focused on the theory and methods of the urban planning and architecture, as well as the reciprocity of human geography, sociology, and anthropology to establish a transverse framework that allows quantity and qualitative basis to support and understand social-space conditions. The results from the qualitative analyze will describe spatial conditions and everyday mobility, and explore the relations between the construction of these urban projects and road infrastructure, added to social resistance processes. In order to contextualize the derived stages from the prospective analyses that visualizes the planning forms for the urban mobility under the premise of improving the conditions and terms of benefits and quality of life and well-being. As well as, the spreading of paths to study the mobility since the analytical whole of the urban livability. Finally, it reaches some reflections about territorial exclusion and the struggles as a result of concatenation of organized efforts from the inhabitants themselves to defend their communal space.