[ca] En el període conformat entre 1956 i 1977 l'RMB pateix el creixement més intens de la història de les transformacions urbanitzadores. Per primera vegada, el territori és ocupat de forma massiva per un model de creixement deslligat de el teixit urbà. Aquests, són assentaments dispersos formats generalment per habitatges de segona residència modestes i localitzades en els vessants forestals dels turons i serralades. En aquests temps, gran part d'aquestes urbanitzacions van ser comercialitzades sense un procés de planejament urbanístic ni d'urbanització. Actualment, moltes d'aquestes han estat consolidades adquirint posteriorment la legalitat corresponent però encara avui dia hi ha molt territori amb greus mancances d'urbanització. Aquestes insuficiències són especialment alarmants a causa de la forta transició dels habitatges, que han passat de tenir un caràcter de segona residència a primera residència, per a molts de les llars allà ubicats. Tal realitat fa que a dia d'avui sigui encara més necessari resoldre aquest conflicte urbanístic. En aquesta línia de pensament sorgeix la Llei 3/2009, de 10 de març, de regularització i millora d'urbanitzacions amb dèficits urbanístics que marca un profund canvi per a aquestes urbanitzacions al proveir un instrument jurídic capaç de "consolidar i dotar de serveis a les urbanitzacions amb l'objectiu final d'obtenir la integració al municipi i millorar la qualitat de vida dels residents". Aquesta tesi parteix de la base que cal regularitzar i millorar l'estat de les urbanitzacions deficients per així tenir més control sobre elles i millorar la qualitat de vida dels residents. L'objectiu principal és donar una visió exhaustiva del panorama actual de les urbanitzacions amb dèficits urbanístics a la comarca de Maresme a partir de l'anàlisi de les característiques físiques, locacionals i urbanístiques i de l'impacte de la Llei 3/2009 sobre aquestes.

[es] En el periodo conformado entre 1956 y 1977 la RMB sufre el crecimiento más intenso de la historia de las transformaciones urbanizadoras. Por primera vez, el territorio es ocupado de forma masiva por un modelo de crecimiento desligado del tejido urbano. Estos, son asentamientos dispersos formados generalmente por viviendas de segunda residencia modestas y localizadas en las vertientes forestales de las colinas y cordilleras. En esos tiempos, gran parte de estas urbanizaciones fueron comercializadas sin un proceso de planeamiento urbanístico ni de urbanización. Actualmente, muchas de estas han sido consolidadas adquiriendo posteriormente la legalidad correspondiente pero aun hoy día existe mucho territorio con graves carencias de urbanización. Estas insuficiencias son especialmente alarmantes debido a la fuerte transición de las viviendas, que han pasado de tener un carácter de segunda residencia a primera residencia, para muchos de los hogares allí ubicados. Tal realidad hace que a día de hoy sea aún más necesario resolver este conflicto urbanístico. En esta línea de pensamiento surge la Ley 3/2009, de 10 de marzo, de regularización y mejora de urbanizaciones con déficits urbanísticos que marca un profundo cambio para estas urbanizaciones al proveer un instrumento jurídico capaz de "consolidar y dotar de servicios a las urbanizaciones con el objetivo final de obtener la integración en el municipio y mejorar la calidad de vida de los residentes". Esta tesis parte de la base de que es necesario regularizar y mejorar el estado de las urbanizaciones deficientes para así tener mayor control sobre ellas y mejorar la calidad de vida de los residentes. El objetivo principal es dar una visión exhaustiva del panorama actual de las urbanizaciones con déficits urbanísticos en la comarca del Maresme a partir del análisis de las características físicas, locacionales y urbanísticas y del impacto de la Ley 3/2009 sobre estas.