[ca] Aquesta tesi doctoral és una investigació aplicada a la comunicació dins un grup psicoterapèutic amb dones que han superat un càncer de pit. Es dissenya una matriu terapèutica, GAFA (Analítica, Formativa i d'Ajuda social), que combina les potències de les tres modalitats d'intervenció i propicia un procés d'ajut interactiu basat en la implicació de les participants, des de l'escolta i la parla dialogada i la indicació i l'elaboració discussiva dels nusos biogràfics mitjançant la comunicació grupal. El funcionament del grup, la primera convocatòria del qual ha comptat amb set dones participants i la terapeuta, ha estat estudiat fent servir la metodologia observacional que comporta l'anàlisi quantitativa i qualitativa de la interacció. Al llarg de nou sessions de noranta minuts cadascuna, s'ha codificat la conducta interactiva verbal i no verbal dins el context de la tasca GAFA. Un cop comprovat el grau de concordança entre els observadors (>80%), els resultats confirmen la utilitat del mètode GAFA (implicar dones curades de càncer de pit en un procés de normalització de les seves vides) i recolzen la idea que l'esforç per sobreviure (resiliència), que es nodreix d'esperança (perspectives de futur) i sensibilitat relacional (conciència interpersonal), necessita ésser verbalitzat en tant que entrega que s'obre a la paraula (crítica) de l'altre. Els processos interactius vinculats als moviments de fase, dins de cada reunió, i a l'experiència acumulada (nombre de sessions rodades) de les participants s'identifiquen i es descriuen com a patrons seqüencials (anàlisi seqüencial). El caràcter descriptiu de la present investigació ens autoritza a mantenir, millorar, modificar i completar l'arquitectura del mètode GAFA, d'acord amb l'estudi portat a terme. Paraules clau: curació del càncer de pit, psicoteràpia de grup, anàlisi de la interacció, patrons d'ajuda, anàlisi del contingut referencial.

[es] Esta tesis doctoral es una investigación aplicada a la comunicación en un grupo psicoterapéutico con mujeres que han superado un cáncer de mama. Se diseña una matriz terapéutica, GAFA (Analítica, Formativa y de Ayuda social), que combina las potencialidades de las tres modalidades de intervención, y propicia un proceso de ayuda interactiva basada en la implicación de las participantes, desde la escucha y el habla dialogada, y en el señalamiento y la elaboración discusiva de los nudos biográficos a través de la comunicación grupal. El funcionamiento del grupo, cuya primera convocatoria ha contado con siete mujeres participantes y la terapeuta, se ha estudiado utilizando la metodología observacional que incorpora el análisis cuantitativo y cualitativo de la interacción. A lo largo de nueve sesiones de noventa minutos de duración se ha codificado la conducta interactiva verbal y no verbal en el contexto de la tarea GAFA. Comprobado el grado de concordancia entre observadores (>80%), los resultados confirman la utilidad del método GAFA (implicar a las mujeres curadas de cáncer de mama en un proceso de normalización de la propia vida), y apoyan la idea de que el esfuerzo por sobrevivir (resiliencia), que se alimenta de esperanza (perspectiva de futuro) y sensibilidad relacional (conciencia interpersonal), necesita ser verbalizado como entrega que se abre a la palabra (crítica) del otro. Los procesos interactivos vinculados a los movimientos de fase, dentro de cada reunión, y a la experiencia acumulada (número de sesiones rodadas) de las participantes, se identifican y se describen como patrones secuenciales (análisis secuencial). El carácter descriptivo de esta investigación nos autoriza a mantener, mejorar, modificar y complementar la arquitectura del método GAFA, de acuerdo con el estudio realizado. Palabras clave: curación del cáncer de mama, psicoterápia de grupo, análisis de la interacción, patrones de ayuda, análisis del contenido referencial.