[ca] Desenvolupar sostenibilitat en les cadenes de subministrament és una preocupació urgent per a les empreses. Per abordar aquestes preocupacions, les empreses compradores freqüentment implementen la gestió sostenible de la cadena de subministrament a través de l'avaluació i la col·laboració amb els seus proveïdors. No obstant això, l'efectivitat de l'avaluació i col·laboració amb proveïdors per millorar els resultats ambientals i socials en cadenes de subministrament globals caracteritzades per una gran distància geogràfica entre compradors i proveïdors, es troba qüestionada. L'evidència anecdòtica i la investigació recent suggereixen que públics d'interès secundaris com les ONG o les associacions comercials, que tradicionalment no es consideren part de la cadena de subministrament, poden ajudar a les empreses compradores a desenvolupar la sostenibilitat en les seves cadenes de subministrament globals. El propòsit d'aquesta investigació va ser explorar el desenvolupament de la sostenibilitat en cadenes de subministrament globals. Per aconseguir aquest objectiu, en primer lloc es va dur a terme una revisió sistemàtica de la literatura centrada en els principals elements estructurals i relacionals que caracteritzen la gestió sostenible de la cadena de subministrament en cadenes de subministrament globals. Els resultats de la revisió sistemàtica indiquen que es requereix més investigació pel que fa a la distància geogràfica i als públics d'interès secundaris. A partir d'aquests resultats, es va dur a terme una anàlisi estadística de dades secundàries de 186 empreses certificades com B Corporation per examinar la relació entre la distància geogràfica, col·laboració d'empreses compradores amb públics d'interès secundaris, i l'adopció per part de l'empresa compradora d'avaluació i col·laboració amb proveïdors. Els resultats mostren que l'adopció per part de l'empresa compradora d'avaluació i col·laboració amb proveïdors és major quan més gran és la distància geogràfica, i que la participació de públics d'interès secundaris modera negativament aquesta relació. Posteriorment, per tal d'explorar el rol dels públics d'interès secundaris amb més profunditat, es va dur a terme una investigació qualitativa basada en un estudi de cas de la cadena de subministrament de la banana fresca a Costa Rica. Els resultats revelen que els públics d'interès secundaris exerceixen rols específics i operen simultàniament per desenvolupar la sostenibilitat en una cadena de subministrament global. Aquesta investigació contribueix a estendre la literatura sobre la gestió sostenible de cadenes de subministrament al destacar el paper dels públics d'interès secundaris per desenvolupar la sostenibilitat en les cadenes de subministrament globals. La investigació també té implicacions per a gerents i legisladors.

[en] Developing sustainability in supply chains is a pressing concern for businesses. To address such concerns buyer firms frequently adopt sustainable supply chain management (SSCM) based on supplier assessment and supplier collaboration. The effectiveness of supplier assessment and supplier collaboration for improving environmental and social outcomes in global supply chains characterized by high geographic distance between buyers and suppliers, however, is increasingly debated. Anecdotal evidence and recent research suggest that secondary stakeholders that are not traditionally considered part of the supply chain, such as NGOs or trade associations, can aid buyer efforts to develop sustainability in their global supply chains (GSCs). The purpose of this research was to explore the development of sustainability in GSCs. To achieve the research goal a systematic literature review focused on the main structural and relational elements that characterize SSCM in GSCs was conducted first. The results of the systematic review suggest that further analysis of geographical distance and of the role of secondary stakeholders is needed for understanding how sustainability can be developed in GSCs. Building on these results, statistical analysis of secondary data from 186 certified B Corporations was then carried out to examine the relationship between geographical distance, secondary stakeholder engagement, and buyer firm adoption of supplier assessment and collaboration for sustainability. Results suggest that buyer adoption of supplier assessment and collaboration is greater in presence of geographic distance, and that secondary stakeholder engagement negatively moderates this relationship. Qualitative research based on a case study of the fresh banana supply chain in Costa Rica was then conducted to explore the role of secondary stakeholders in greater depth. Results suggest that secondary stakeholders play specific roles and operate simultaneously for developing sustainability in the upstream part of the GSC. This research contributes to extending the SSCM literature by highlighting the role of secondary stakeholders for developing sustainability in global supply chains. The research also has implications for managers and policymakers.