[ca] Els forats a les conquilles produïts per depredadors perforadors és l'evidència millor preservada en el registre fòssil, i la més fàcil de quantificar, de les interrelacions caçador-presa de què disposem. Tot i això, el registre fòssil és sempre parcial, incomplet i sovint esbiaixat, característiques que s'agreugen tal com ens allunyem en el temps. Obtenir mostres estadísticament significatives d'una comunitat d'equínids fòssils és rar. Aquesta és la causa que siguen molt escassos els treballs sobre depredació en equínids més enllà del Miocè. L'interès del treball és aportar dades sobre la depredació d'Echinoidea a l'inici del Cretaci Superior (Cenomanià), període del qual quasi no existeix informació, i explorar una metodologia nova per extraure conclusions probables de mostres reduïdes. En l'estudi, es conclou que, en una comunitat fòssil d'Echinoidea del Cenomanià de la conca Basco-cantàbrica, s'ha constatat un índex alt de depredació sobre Camerogalerus cylindricus (Lamarck, 1816). Hi ha evidències que el caçador selecciona l'espècie que vol atacar. S'apunten algunes preferències sobre la selecció del lloc on perforar. Es formula hipòtesi sobre la possibilitat que el caçador fóra un gasteròpode de la superfamília Tonnoidea Suter, 1913 (1825). Aquest és el primer treball publicat sobre una comunitat fòssil d'equínids sotmesa a la depredació per la tècnica de la perforació de la conquilla del Cenomanià. Es constata, per primera vegada, la depredació per Oichnus sobre C. cylindricus. És l'estudi quantitatiu d'edat estratigràfica més antiga que s'ha publicat mai i, per tant, eixampla el coneixement sobre la interrelació caçador-presa entre gasteròpodes i equínids. S'aporta un nou mètode per poder avaluar dades obtingudes de mostres reduïdes mitjançant el càlcul de les probabilitats del ventall d'alternatives diferents de la hipòtesi explorada.

[en] The holes in the shells produced by drilling predators are the best preserved evidence in the fossil record and also the easiest to quantify predator-prey interactions that we have. However, the fossil record is always partial, incomplete and often biased, characteristics that are aggravated as we move back in time. Obtaining statistically significant samples of a fossil equinoid community is rare. This is the reason why work on depredation in echinoids beyond the Miocene is very scarce. The aim of the work is to provide data on the depredation of Echinoidea at the beginning of the Upper Cretaceous (Cenomanian), a period for which there is almost no information, and to explore a new methodology to extract probable conclusions from reduced samples. In the study it is concluded that in a fossil community of Echinoidea from the Cenomanian of the Basque- Cantabrian basin a high predation index has been found on Camerogalerus cylindricus (Lamarck, 1816). There is evidence that the predator selects the species that it wants to attack. It is noted that there are preferences on the selection of the place to drill. It is hypothesised that the hunter was possibly a gastropod of the superfamily Tonnoidea Suter, 1913 (1825). This is the first work published on a fossil community of echinoids subjected to predation by the technique of shell drilling in the Cenomanian. The predation by Oichnus on C. cylindricus is shown for the first time. It is the oldest quantitative study by stratigraphic age ever published and therefore widens the knowledge about predator-prey interaction between gastropods and echinoids. A new method is provided to evaluate data obtained from reduced samples by calculating the probabilities of the range of alternatives other than the explored hypothesis.