[ca] La COVID-19 ha desestabilitzat profundament l'espai públic i les infraestructures vitals de la ciutat obrint la possibilitat d'impulsar tendències disruptives amb la visió convencional d'aquesta. La densitat està associada a la noció d'intensitat. La intensitat de la interacció social estimula la innovació i la creació en les esferes econòmica, científica i cultural. Des del punt de vista ambiental la densitat és clau per reduir de la petjada urbana, el consum energètic i les emissions de carboni. Una de les més urgents qüestions que les ciutats han d'afrontar és resoldre la contradicció entre la densificació entesa com a limitació racional el consum de territori i la dispersió territorial, que en el context de la pandèmia sembla a associar-se millor al distanciament social. Les mesures de distanciament social durant l'emergència sanitària han enfortit la consciència de la valor dels vincles entre persones i grups diversos. Això ha evidenciat els avantatges dels llocs on la gent viu prou a prop per accedir als vianants als serveis que necessita i els beneficis col·laterals de la reducció de la mobilitat. D'altra banda, ha fet palès el conflicte entre un espai viari dissenyat a el servei de l'automòbil, les necessitats de la mobilitat de vianants i les demandes de les activitats econòmiques a peu de carrer. Els habitatges productives del confinament, en què han conviscut el treball i les cures, la connexió social i la intimitat personal, són l'avantguarda d'una transformació molt profunda de l'arquitectura residencial. Projectar la ciutat visible és una eina insuficient per gestionar la complexitat urbana contemporània, el canvi més profund s'ha d'operar en la renovació de la dialèctica entre les esferes del que és públic i el privat, incorporant la dimensió social i l'experiència temporal a el projecte espacial de la ciutat.

[en] COVID-19 has deeply destabilised the city's basic infrastructures and its public space, prompting possible disruptive trends regarding the conventional image of the city. Density is associated with the notion of intensity. The intensity in social interaction is key to innovation and creativity in science, culture, and the economy. From an environmental point of view, density is crucial for the reduction of the urban footprint and lowering energy consumption and carbon emissions. One of the most urgent challenges that cities face is solving the contradiction between densification, understood as putting a rational limit to land use, and disperse growth, which in the context of the COVID-19 pandemic seems better suited for social distancing. Social-distancing measures during the COVID-19 health emergency have stressed the importance of linkages between individuals and different groups. Moreover, they have highlighted the advantages of living in places where access to essential services is within walking distance, as well as the collateral benefits of mobility reduction. On the other hand, the conflict between road space, designed solely for the car, and spatial requirements for pedestrian mobility, as well as for economic activities at street level, has become ever more evident. Our productive homes, where work activity, family care, social connection, and personal intimacy have coexisted during the lock-down, are the forerunners of a deep transformation in residential architecture. In order to manage present-day urban complexity, it is not enough to plan or design the city which we can see. But the deepest change must take place in a renovation of the dialectics between the public and private spheres, incorporating both social and temporal dimensions into the spatial plans for the city.