BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] L'experiència que s'exposa en el present article sorgeix d'un treball a dues bandes: per una banda, el que està vinculat al projecte d'innovació docent i a l'avaluació de l'aprenentatge autònom (PID2012-UB/040) realitzat dins del grup Indaga-t; i per una altra, la docència que l'autor desenvolupa a l'assignatura Antropologia i Sociologia de l'Art amb estudiants del grau de Conservació i Restauració de Béns Culturals. Mentre que en el context del grup d'innovació es consolidava la posició teòrica, a l'aula es desenvolupava una experiència que anava més enllà d'habilitar els estudiants per tal que ells mateixos poguessin fer les demandes docents. En aquesta direcció, el text s'aproxima en aprendre de manera autònoma redefinint el rol del docent, desplaçant centralitats, compartint responsabilitats, considerant autories, desenvolupant estratègies col·laboradores, produint col·lectivament, reflexionant sobre l'avaluació, etc. Tot això, dialogant amb els arguments dels propis estudiants, les observacions i percepcions del docent, i les produccions acadèmiques realitzades durant l'assignatura.

[es] La experiencia que se narra en el presente artículo surge de un trabajo a dos bandas: por un lado el vinculado al proyecto de innovación docente La evaluación del aprendizaje autónomo (PID2012-UB/040) realizado dentro del grupo Indaga-t; y por otro, la docencia que el autor desarrolla en la asignatura Antropología y Sociología del Arte con estudiantes del grado de Conservación y Restauración de Bienes Culturales. Mientras que en el contexto del grupo de innovación se consolidaba la posición teórica, en el aula se desarrollaba una experiencia que iba más allá de habilitar a los estudiantes para que por sí mismos, realizasen las demandas docentes. En esta dirección, el texto se aproxima al aprender de modo autónomo redefiniendo el rol del docente, desplazando centralidades, compartiendo responsabilidades, considerando autorías, desarrollando estrategias colaborativas, produciendo colectivamente, reflexionando sobre la evaluación, etc. Todo ello, dialogando con las argumentaciones de los propios estudiantes, las observaciones y percepciones del docente, y las producciones académicas realizadas durante la asignatura.
[ca] El tema de la conquesta i colonització del territori que avui és Mèxic ha estat un motiu recurrent en la filmografia mexicana i, per descomptat, el protagonisme que el clergat va tenir en l'evangelització de les seves terres ha estat sempre present al llarg de la seva cinematografia. La representació que s'ha fet del clergat en aquest gènere històric ha variat depenent de les tendències historiogràfiques i els esdeveniments històrics, polítics i culturals segons el període de realització de la pel·lícula; així podem veure als representants del poder catòlic dibuixats en un ventall que va des de la bondat a la maldat absolutes, la majoria de les vegades atenent més a les diferents percepcions històriques que a la documentació de la qual es disposa. En aquest article s'analitza l'evolució de les figures clericals en el cinema de conquesta atenent els diferents modes de representació dictats per la tendència historiogràfica oficial del moment de la seva realització i exposició pública.

[es] El tema de la conquista y colonización del territorio que hoy es México ha sido un motivo recurrente en la filmografía mexicana y, por supuesto, el protagonismo que el clero tuvo en la evangelización de sus tierras ha estado siempre presente a lo largo de su cinematografía. La representación que se ha hecho del clero en este género histórico ha variado dependiendo de las tendencias historiográficas y los acontecimientos históricos, políticos y culturales según el periodo de realización de la película; así podemos ver a los representantes del poder católico dibujados en un abanico que va desde la bondad a la maldad absolutas, la mayoría de las veces atendiendo más a las diferentes percepciones históricas que a la documentación de la que se dispone. En este artículo se analiza la evolución de las figuras clericales en el cine de conquista atendiendo a los diferentes modos de representación dictados por la tendencia historiográfica oficial del momento de su realización y exposición pública.
[ca] INTRODUCCIÓ. El model de sexualitat integral, que engloba aspectes biològics, socials, psicològics i culturals, defineix un model d'educació sexual que proposa una formació graduada, durant tota la vida i abordada des de diferents serveis. L'escola, com un dels espais primaris de socialització, és clau per al desenvolupament de les capacitats relacionades amb la sexualitat i l'afectivitat. MÈTODE. Es va proposar un estudi exploratori que permetés entendre com es percep la implementació de l'educació sexual en tres escoles públiques de la ciutat de Barcelona. La recollida de dades es va fer a través d'entrevistes a estudiants i docents de 3r i 4t curs d'educació secundària obligatòria. RESULTATS. Els resultats es van recollir en quatre blocs, segons la informació obtinguda: a) conceptualització de l'educació sexual i afectiva, b) accions a l'escola, c) necessitats de l'alumnat i d) propostes de millora. DISCUSSIÓ. Els resultats es van contrastar amb estudis que treballen sobre la necessitat d'una educació sexual integral i transversal que garanteixi l'exercici dels drets dels i les joves.

[es] INTRODUCCIÓN. El modelo de sexualidad integral, que abarca aspectos biológicos, sociales, psicológicos y culturales, define un modelo de educación sexual que propone una formación graduada, a lo largo de toda la vida, abordada desde diferentes servicios. La escuela, caracterizada por ser uno de los espacios primarios de socialización, es clave para el desarrollo de capacidades relacionadas con la sexualidad y la afectividad. MÉTODO. Se propuso un estudio exploratorio que permitiera analizar cómo es percibida la implementación la educación sexual en tres escuelas públicas de la ciudad de Barcelona. Para llevar a cabo la recogida de datos se realizaron entrevistas a estudiantes y docentes de 3.° y 4.° curso de Educación Secundaria Obligatoria de los tres centros estudiados. RESULTADOS. Los resultados se recogieron en cuatro bloques, según la información obtenida: a) conceptualización de la Educación Sexual y Afectiva, b) acciones en la escuela, c) necesidades de los estudiantes y d) propuestas de mejora. DISCUSIÓN. Finalmente se contrastaron los resultados obtenidos con estudios que trabajan sobre la necesidad de una educación sexual integral y transversal que garantice el ejercicio de la juventud.
[ca] En aquesta recerca s'analitzen, des d'una perspectiva variacional-funcional, els mecanismes de cohesió lingüística en l'inici de torn de les intervencions en les dues obres teatrals més cèlebres del polígraf asturià Gaspar Melchor de Jovellanos: la tragèdia neoclàssica El Pelayo (1769-1773) i la comèdia lacrimògena El delincuente honrado (1773). Es pretén així contribuir a la descripció de l'espanyol europeu del segle XVIII i iniciar una via de recerca centrada en la caracterització lingüística de l'obra de Jovellanos. Els resultats mostren, d'una banda, que, si bé les dues obres estan instal·lades en l'àmbit de la distància comunicativa, la comèdia lacrimògena presenta índexs de textualització de l'oralitat molt més elevats que la tragèdia neoclàssica i, d'altra banda, proven la idoneïtat del concepte d'oralitat elaborada proposat a Del Rei Quesada (2019) per a la descripció d'obres literàries en disposició dialògica.

[es] En esta investigación se analizan, desde una perspectiva variacional-funcional, los mecanismos de cohesión lingüística en el inicio de turno de las intervenciones en las dos obras teatrales más célebres del polígrafo asturiano Gaspar Melchor de Jovellanos: la tragedia neoclásica El Pelayo (1769-1773) y la comedia lacrimosa El delincuente honrado (1773). Se pretende con ello contribuir a la descripción del español europeo del siglo XVIII e iniciar una vía de investigación centrada en la caracterización lingüística de la obra de Jovellanos. Los resultados muestran, por un parte, que, si bien las dos obras están instaladas en el ámbito de la distancia comunicativa, la comedia lacrimosa presenta índices de textualización de la oralidad mucho más elevados que la tragedia neoclásica y, por otra parte, prueban la idoneidad del concepto de 'oralidad elaborada' propuesto por Del Rey Quesada (2019) para la descripción de obras literarias en disposición dialógica.
[ca] Jean Rouch (1917-2004) és una referència ineludible en la història del cinema etnogràfic. Especialista en els rituals de possessió a l'Àfrica de l'Oest i clarament influenciat pel cinema de Flaherty i de Vertov, Rouch va desenvolupar un mètode i una teoria cinematogràfica que s'oposaven frontalment als principis del positivisme científic així com a les teories objectivistes del cinema etnogràfic. Més concretament, Rouch va posar en pràctica durant el seu treball de camp una "antropologia compartida", basada en una concepció no jerarquitzada de les relacions entre l'antropòleg i la comunitat estudiada, i va situar la idea de "reflexivitat" com a eix principal del coneixement científic i del cinema etnogràfic. Crític amb la clàssica distinció entre art i ciència, el director francès sempre va reivindicar la creativitat, l'experimentació i la llibertat d'estil com a punts essencials de la recerca etnogràfica.

[es] Jean Rouch (1917-2004) es una referencia ineludible en la historia del cine etnográfico. Especialista en los rituales de posesión en África del oeste y claramente influenciado por el cine de Flaherty y de Vertov, Rouch desarrolló un método y una teoría cinematográfica que se oponían frontalmente a los principios del positivismo científico así como a las teorías objetivistas del cine etnográfico. Más concretamente, Rouch puso en práctica durante su trabajo de campo una "antropología compartida", basada en una concepción no jerarquizada de las relaciones entre el antropólogo y la comunidad estudiada, y situó la idea de "reflexividad" como eje principal del conocimiento científico y del cine etnográfico. Crítico con la clásica distinción entre arte y ciencia, el director francés siempre reivindicó la creatividad, la experimentación y la libertad de estilo como puntos esenciales de la investigación etnográfica.
[ca] El Partit Comunista del Perú, Sendero Luminoso (PCP-SL), ha estat àmpliament estudiat per la historiografia. Ara bé, hi ha llacunes en la recerca pelque fa a un aspecte essencial: la línia internacional de l'organització maoista. L'objectiu d'aquesta investigació es exposar-ne la importància en el pensament internacional de Sendero Luminoso en l'època anterior a l'inici de la lluita armada, és a dir, entre 1962-1980. S'analitzen de manera especial, la influència de José Carlos Mariátegui, la importància de les masses del Tercer Món com a subjecte històric i, finalment, la rellevància del context nacional peruà durant el govern de Velasco Alvarado (1968-1975). Tot això, en el context de les dinàmiques de la Guerra Freda.

[es] El Partido Comunista del Perú, Sendero Luminoso (PCP-SL) ha sido ampliamente estudiado por la historiografía. Ahora bien, existe una carencia investigativa sobre un aspecto esencial: la línea internacional de la organización maoísta. El objetivo de la presente investigación es exponer cómo fue de esencial el pensamiento internacional para Sendero Luminoso en el período anterior al inicio de la lucha armada, esto es, entre 1962-1980. Aspectos tratados encarecidamente son la influencia de José Carlos Mariátegui, la importancia de las masas del tercer mundo como sujeto revolucionario y, por último, la relevancia del contexto nacional peruano durante el gobierno de Velasco Alvarado (1968-1975). Todo ello bajo el contexto de las dinámicas de la Guerra Fría.
[ca] Pot fer-se càrrec, la poeta, del nosaltres sense sucumbir a una idea de comunitat sentimental vertebrada a partir d'una postergació utòpica? Com pot portar a debat al mateix temps la causa de les dones i de la nació subalterna sense que una tendeixi a integrar l'altra com a paraigües totalitzador? Com es construeix una èpica no heroica adequada a un temps en què no són possibles les narracions mítiques o tècniques sobre l'origen d'una comunitat? Chus Pato i Ana Romaní ofereixen, en els seus poemaris publicats a partir de l'any 2000, models que interroguen la comunitat des de la transformació de les formes poètiques de l'èpica per a interrogar la identitat nacional des de la diferència sexual.

[es] Puede hacerse cargo la poeta del nosotros sin sucumbir a una idea de comunidad sentimental vertebrada a partir de una postergación utópica? ¿Cómo puede llevar a debate al mismo tiempo la causa de las mujeres y la de la nación subalterna sin que una tienda a abarcar a la otra como paraguas totalizador? ¿Cómo se construye una épica no heroica adecuada a un tiempo en el que no son posibles las narraciones míticas o técnicas sobre el origen de una comunidad? Chus Pato y Ana Romaní ofrecen en sus poemarios publicados a partir del año 2000 modelos que interrogan a la comunidad desde la transformación de las formas poéticas de lo épico para cuestionar la identidad nacional desde la diferencia sexual.
[ca] Aquest article analitza els discursos que van justificar l'erecció d'un monument als pròcers de la Independència de la República del Paraguai en quatre moments, i en diferents contextos socials i polítics. La finalitat va ser establir un espai públic de reminiscència als líders del procés independentista paraguaià. El nostre objectiu és contrastar els arguments en cada un dels quatre moments identificats, així com les raons per les quals les iniciatives, finalment, van fracassar, deixant inconclús el projecte d'honrar als pròcers de la Independència paraguaiana.

[es] Este artículo analiza los discursos que justificaron la erección de un monumento a los próceres de la Independencia de la República del Paraguay en cuatro momentos, y en diferentes contextos sociales y políticos. La finalidad fue establecer un espacio público de reminiscencia a los líderes del proceso independentista paraguayo. Nuestro objetivo es contrastar los argumentos en cada uno de los cuatro momentos identificados, así como las razones por las cuales las iniciativas, finalmente, fracasaron, dejando inconcluso el proyecto de honrar a los próceres de la Independencia paraguaya.
[ca] L'article analitza les migracions llatinoamericanes a Buenos Aires en les últimes dècades del segle XX i el seu impuls en la conformació d'un camp cultural afro a la ciutat. Se centra en la inserció de treballadors i activistes culturals afrodescendents de l'Uruguai i el Brasil, i el seu paper en la difusió de pràctiques musicals i performàtiques com el candombe afrouruguaià i les danses afrobrasileres. Dialogant amb les transformacions socials i els nous marcs multiculturalistes, vincula aquest camp amb el procés de revisibilització afrodescendent local.

[es] El artículo aborda las migraciones afrolatinoamericanas a Buenos Aires en las últimas décadas del siglo XX y su impulso en la conformación de un campo cultural afro en la ciudad. Se centra en la inserción de trabajadores y activistas culturales afrodescendientes procedentes de Uruguay y Brasil, así como en su papel en la difusión de prácticas musicales y performáticas, como el candombe afrouruguayo y las danzas afrobrasileñas. Dialogando con las transformaciones sociales y los nuevos marcos multiculturalistas, vincula este campo cultural afro con el proceso de revisibilización afrodescendiente local.
[ca] D'El Carpio a l'Avellaneda. García de Haro (1588-1670), un periple de joventut Aquest article considera l'assimilació de diverses experiències de vida: l'agregació de cases nobiliàries a llinatges, la vocació pel coneixement i un procés d'ennobliment cavalleresc. Se centra en la formació i trajectòria inicial del cortesà García de Haro i Avellaneda, a cavall dels segles XVI i XVII. Amb inclinació a un perfil biogràfic, organitzen el relat els temes següents: terra i sacralitat; criança i branca familiar; coneixements i formació; primera tasca judicial; agregació i ennobliment.

[es] Este artículo considera la asimilación de varias experiencias de vida: la agregación de casas nobiliarias a linajes, la vocación por el saber y un proceso de ennoblecimiento caballeresco. Se centra en la formación y trayectoria inicial del cortesano García de Haro y Avellaneda, a caballo entre los siglos XVI y XVII. Con apego a un perfil biográfico, organizan el relato los temas siguientes: tierra y sacralidad; crianza y tronco familiar; saber y formación; primer desempeño judicial; agregación y ennoblecimiento.
[ca] Aquest article analitza de manera general l'empresonament femení a Espanya al llarg del segle XX, a partir de l'anomenada galera, ja des del segle XVII, com a prototip nacional. Les característiques d'aquest model, diferenciat netament del masculí, podrien resumir-se en una especial rigorositat del tancament –en tant que prefiguració de l'extensió massiva del tancament penal punitiu- i en un particular èmfasi en la correcció-moralització socio-sexual de la dona delinqüent per obra dels agents religiosos. El treball descriu aquest recorregut, detenint-se en las reformes penitenciàries de la Segona República així com en la guerra civil i la postguerra, amb el creixement exponencial de presos d'ambdós sexes i la imposició d'un discurs penitenciari retributiu i redemptorista, de tradició catòlica militant.

[es] Este artículo analiza de manera general el encarcelamiento femenino en España a lo largo del siglo XX, a partir de la llamada galera, ya en el siglo XVII, como prototipo nacional. Las características de este modelo, diferenciado netamente del masculino, podrían resumirse en un especial rigor del encierro –como prefiguración de la extensión masiva del encierro penal punitivo- y en un particular énfasis en la corrección-moralización socio-sexual de la mujer delincuente por obra de los agentes religiosos. El trabajo describe este recorrido, deteniéndose en las reformas penitenciarias de la Segunda República así como en la guerra civil y la posguerra, con el crecimiento exponencial de presos de ambos sexos y la imposición de un discurso penitenciario retributivo y redentorista, de tradición católica militante.
[ca] En els seus inicis, la Tecnologia Educativa com a camp d'estudi relacionat amb l'ús dels mitjans en educació, neix emparentada amb la millora de l'educació. Aquesta millora passava sobretot per fer de l'acte educatiu un fet més eficaç i eficient, absolutament controlable, a fi de predir i provocar els millors resultats. La tecnologia, així com permetia treure profit —mitjançant el seu control— de molts processos naturals, es veia com la gran aportació per a la millora en els processos d'ensenyament i aprenentatge. Avui dia, encara que molts són els exemples, productes de la investigació científica, que contradiuen que l'ús de tecnologies millori en tots els casos ja sigui el procés com els resultats d'aprenentatge, aquesta relació contínua sent pregonada com a necessària, la majoria de les vegades sense una visió precisa de què significa innovar en educació, com si a més pogués ser el mateix per a tots. En aquest treball presentem, d'una banda, alguns dels supòsits que fan que no puguem deixar de relacionar millora educativa amb tecnologies. D'altra banda, es presenta una visió de la innovació en educació, en la qual les tecnologies poden tenir un gran paper, però únicament per l'exercici reflexiu de docents i estudiants sobre el que significa ensenyar i aprendre

[es] En sus inicios, la Tecnología Educativa en tanto campo de estudio relacionado con el uso de los medios en educación, nace emparentada a la mejora de la educación. Esta mejora pasaba sobre todo por hacer del acto educativo un hecho más eficaz y eficiente, absolutamente controlable, a fin de predecirlo y provocar los mejores resultados. La tecnología, así como permitía sacar provecho –mediante su control- de muchos procesos naturales, se veía como la gran aportación para la mejora en los procesos de enseñanza y aprendizaje. Hoy en día, aunque muchos son los ejemplos, productos de la investigación científica, que contradicen que el uso de tecnologías mejore en todos los casos ya sea el proceso como los resultados de aprendizaje, esta relación continua siendo pregonada como necesaria, la mayoría de las veces sin una visión precisa de lo que significa innovar en educación, como si además pudiera ser lo mismo para todos. En este trabajo presentamos, por una parte, algunos de los supuestos que hacen que no podamos dejar de relacionar mejora educativa con tecnologías. Por otra parte, una visión de la innovación en educación, en la cual las tecnologías pueden jugar un gran papel, pero únicamente por el ejercicio reflexivo de docentes y estudiantes sobre lo que significa enseñar y aprender.
[ca] Aquest article analitza la defensa fronterera de l'imperi espanyol i les seves particularitats a partir del cas concret de les milícies guaranís i la població de les reduccions jesuítiques del Paraguai durant el període 1750-1767/68. Es vol establir un debat amb la historiografia que ens precedeix sobre el reformisme borbònic i la seva aplicació en les terres del Río de la Plata, especialment amb la que analitza les fronteres dels imperis de l'època moderna i com es van defensar. S'hi demostra que l'evolució demogràfica d'aquestes reduccions, condicionada en part per les mobilitzacions de les milícies guaranís, va limitar la influència militar de les reformes borbòniques en aquestes terres.

[es] Este artículo analiza la defensa fronteriza del Imperio español y sus particularidades a partir de un caso concreto, como son las milicias guaraníes y la población de las reducciones jesuíticas de Paraguay en el período 1750-1767/1768. Perseguimos entrar en debate con la historiografía que nos precede sobre el reformismo borbónico y su aplicación en aquellas tierras rioplatenses, fundamentalmente con la dedicada al análisis de las fronteras de los imperios de la época moderna y las formas en que se defendieron. Demostraremos que la evolución demográfica de esas reducciones, condicionada en parte por las movilizaciones de sus milicias guaraníes, limitó la influencia militar de las reformas borbónicas en esas tierras.
[ca] L'objectiu de l'article és desenvolupar i proposar una línia d'interrogació per la teoria literària contemporània, al voltant dels conceptes d'"arxiu" i "intertextualitat". En primer lloc, es reconstrueix el panorama actual dels estudis interdisciplinaris sobre la qüestió de l'arxiu, per proposar un "gir arxivístic" de la crítica artística contemporània. En segon lloc, es recupera la conceptualització de Juan José Mendoza al voltant dels "hiperarxius", interrogant els seus compromisos ontològics (en particular, de l'ontologia orientada a objectes) i la seva relectura de la noció d'"intertextualitat". Per últim, continuem tal importació teòrica per afirmar que la intertextualitat és, en els seus trets fonamentals, una relació de casualitat, motiu pel qual qualsevol interrogació sobre l'arxiu i la intertextualitat depèn de la teoria de la causalitat que ella suposa i posa en acte.

[es] El objetivo del artículo es desarrollar y proponer una línea de interrogación para la teoría literaria contemporánea alrededor de los conceptos de "archivo" e "intertextualidad". En primer lugar, se reconstruye el panorama actual de los estudios interdisciplinarios sobre la cuestión del archivo, para proponer un "giro archivístico" de la crítica artística contemporánea. En segundo lugar, se recupera la conceptualización de Juan José Mendoza alrededor de los "hiperarchivos", interrogando sus compromisos ontológicos (en particular, de la ontología orientada a objetos) y su relectura de la noción de "intertextualidad". Por último, continuamos tal importación teórica para afirmar que la intertextualidad es, en sus rasgos fundamentales, una relación de causalidad, por lo que cualquier interrogación sobre el archivo y la intertextualidad depende de la teoría de la causalidad que ella supone y pone en acto.