[ca] En aquesta tesi analitzem com les comissions encarregades d'organitzar la Copa Mundial de la FIFA del 2014 i dels Jocs Olímpics celebrades a l'estiu del 2016, van aprofitar aquests mega esdeveniments per desenvolupar la imatge del Brasil i dels seus habitants, aprofitant la tensió entre narratives nacionals històriques i de patrons idealitzats del que s'espera d'una nació moderna i de la seva posició dins l'escenari internacional. En primer lloc, identifiquem i discutim una sèrie de narratives nacionalistes, que durant diversos periodes de la història brasilera es van elaborar com a formes de situar a Brasil i els seus natius dins dels paràmetres occidentals del que és una nació moderna. Tot i així, entenem que existeix una infinitat de formes d'experimentar i de representar un estat continental replet de contrasts nacionals com ho és el Brasil, també situem les representacions culturals dels diferents Brasils en el mateix territori que hi ha dins les narratives dominants de la brasilitat. Un cop delimitades les narratives nacionalistes i les regionalistes, vam poder identificar-les en l'anàlisi del contingut extret del material audiovisuals del Mundial de futbol del 2014 i dels Jocs Olímpics de 2016: cartells, logotips, mascotes, cerimònies, etc. L'adopció, el rebuig o bé la negociació de dites narratives en les cerimònies no només ens mostren com els arquitectes d'ambdós esdeveniments van entendre i projectar la imatge de Brasil cap a l'exterior, sino que també, com es van manifestar les seves percepcions de brasiliaritat i modernitat. A més a més, l'anàlisi va mostrar les visions particulars de les comissions organitzatives sobre quin és el paper de les cultures de diferents regions brasileres que tenen les seves idees sobre la nació, així com la forma d'entendre com diferents pobles que cohabiten dins el mateix pais (descendents portuguesos, africans, amerindis, etc.) contribueixen a la formació de Brasil.

[pt] Nesta tese, analisamos como as comissões organizadoras da Copa do Mundo FIFA 2014 e os Jogos Olímpicos de verão de 2016 usaram esses megaeventos para negociar a imagem do país e seus habitantes utilizando da tensão entre narrativas nacionais históricas e padrões idealizados do que se espera de uma nação moderna e da sua relação com a cena internacional. Para tanto, em primeiro lugar, identificamos e discutimos uma série de narrativas nacionalistas que - durante diferentes períodos da história brasileira - foram elaboradas como formas de contextualizar o Brasil e os brasileiros dentro do que o ocidente considerava moderno. No entanto, como entendemos que há uma infinidade de diferentes formas de vivenciar e representar uma nação continental repleta de contrastes regionais como o Brasil, também contextualizamos a representação das culturas de diferentes Brasis dentro narrativas dominantes da brasilidade. Uma vez delineadas tais narrativas nacionalistas e regionalistas, pudemos identificá-las na análise de conteúdo do material audiovisual da Copa do mundo de 2014 e dos Jogos Olímpicos de 2016 - tais como cartazes, logotipos, mascotes, cerimônias e assim por diante. A adoção, rejeição ou negociação dessas narrativas nas cerimônias mencionadas não só nos dizem como os arquitetos desses eventos entenderam e projetaram a imagem da nação no exterior, mas também como revelaram as suas percepções de brasilidade e de modernidade. Além disso, a análise também expôs as visões das comissões organizadoras sobre qual é papel que as culturas de diferentes regiões brasileiras desempenham nas suas idéias a respeito da nação, bem como os seus entendimentos de como diferentes povos que habitam o país - como os descedentes de portugueses, africanos, ameríndios, etc. - contribuíram para a formação do Brasil