[ca] Els espectadors de L'hort dels cirerers d'Anton Txèkhov muntat per Giorgio Strehler, primer a Milà (1974) i més tard a París, es van trobar entre dos períodes de la història de la unió d'Europa: la primera, la dècada dels 1960, anys d'intensificació de la Comunitat Econòmica Europea i de canceŀació dels aranzels, sobretot al final d'aquest període amb el canvi en el govern francès de De Gaulle al de Pompidou, i d'un problema agrícola creixent a França, a causa d'un gran excedent de producció. El públic també va ser testimoni en aquests anys d'una revolució contracultural, que va arribar al seu punt àlgid el 1968 amb la revolta estudiantil de París. El segon període va ser el de la dècada dels 1970, en la qual la Comunitat Econòmica Europea es va ampliar amb la integració d'Irlanda, Gran Bretanya i Dinamarca, i en què van desaparèixer les dictadures europees a Portugal i Espanya, anys en què va augmentar considerablement la participació econòmica de la Comunitat Econòmica Europea en les economies dels Estats membres, acompanyada de la transferència de grans sumes de diners per crear llocs de treball i infraestructures en zones fins llavors endarrerides. Un període de grans canvis socials que van afectar a cadascun dels espectadors -tant els que van patir el canvi com la resta d'ells, igual que els personatges més joves de l'obra, que van veure en el canvi una esperança. L'hort dels cirerers va saber expressar tota una època, i Strehler, que va ser un impulsor del canvi en el camp teatral que des d'Itàlia va arribar a tota Europa, va muntar "una peça clau" influïda per les circumstàncies de l'època, que al seu torn van ser influenciades pel muntatge.

[en] Audiences at Anton Chekhov's The Cherry Orchard directed by Giorgio Strehler, first in Milan (1974) and later in Paris, found themselves between two periods in the history of a united Europe: one, the 1960s, comprised the years of intensification of the European Economic Community and of the cancellation of tariffs, particularly towards the end of the period with the change in the French government from De Gaulle to Pompidou, and an increasing agricultural problem in France due to the vast surplus of produce. Audiences were also witness in these years to a revolutionary counter-culture, which peaked in 1968 with the student uprising in Paris. The second period was that of the 1970s, in which the European Economic Community expanded with the integration of Ireland, Great Britain and Denmark, European dictatorships in Portugal and Spain disappeared, and an increasing economic involvement of the EEC in the economies of the member states took place, accompanied by the transfer of huge sums of money to create jobs and infrastructures in those areas that were lagging behind. This was a period of immense social changes that affected every one of the members of the audience -those who suffered from the change and others, such as the younger characters in the play, who saw in it hope. The Cherry Orchard expressed the times, and Strehler, who was part of the change in the theatrcal field that was expanding from Italy to elsewhere in Europe, created "a key play", influenced by the circumstances of the time and influencing them in turn.