[ca] La crisi financera que va tenir lloc a Espanya el 2008, va provocar una reducció dels recursos humans i materials en el sistema sanitari, sent el col·lectiu infermer un dels més castigats. Això va comportar un augment de la migració d'egressats/es infermers/es a altres països, accentuant la falta d'infermers/es a Espanya. La pandèmia de la COVID-19 va agreujar aquesta situació, sent necessària la incorporació prematura d'estudiants d'Infermeria a l'activitat assistencial. Objectius: L'objectiu principal va ser conèixer les expectatives laborals dels estudiants del Grau d'Infermeria de tres universitats espanyoles (A Corunya, Lleida i Múrcia) pre-COVID i les experiències laborals de diverses regions espanyoles pre-COVID (Lleida, Galícia i Múrcia) i post-COVID (Madrid, Lleida i País Basc). Metodologia: Es van realitzar tres estudis multicèntrics, dos de mètodes mixtes i un estudi transversal. Es van calcular estadístiques descriptives mitjançant el programa SPSS. Es van realitzar proves de comparació (ANOVA, chi-quadrat). Les dades qualitatives es van codificar i organitzar mitjançant el suport del programes informàtics d´anàlisi qualitativa. Resultats: La majoria dels/des estudiants d'Infermeria estaven preocupats/des pel seu futur laboral, la incertesa d'aconseguir un treball com a infermer/a i les condicions d'ocupació precàries previstes eren les dues causes més citades, Article 1. La majoria dels/es infermers/es egresats/es tenien contracte temporal i mostraven una alta taxa de burnout, alts nivells de fatiga emocional, despersonalització i manca de realització personal, Article 2. La situació de la COVID-19 va provocar la incorporació laboral dels/es estudiants d'Infermeria, mostrant nivells elevats d'ansietat i reaccions d'estrès agut, Article 3. Però, malgrat la crisi sanitària, els/es estudiants d'Infermeria van valorar aspectes positius d'aquesta situació, com adquirir experiència i coneixements, Article 4. Conclusions: Els/es estudiants d'Infermeria espanyols/es es troben en una situació de gran incertesa quan acaben el grau, visualitzant un futur amb gran estrès i frustració, a causa de la precarietat laboral i la manca d'ocupació. A aquest col·lectiu s'hi sumen els/es infermers/es egresats/es espanyols/es, els quals presenten alts nivells de fatiga emocional, despersonalització i manca de realització personal, sent la contractació temporal i la dificultat de realització professional els principals motius. La pandèmia de la COVID-19 va agreujar aquesta situació, posant de manifest l'escassetat d'infermers/es als hospitals espanyols i la necessitat d'incorporar estudiants d'Infermeria a l'assistència sanitària.

[es] La crisis financiera que tuvo lugar en España en 2008, provocó una reducción de los recursos humanos y materiales en el sistema sanitario, siendo el colectivo enfermero uno de los más castigados. Esto conllevó un aumento de la migración de egresados/as enfermeros/as a otros países, acentuando la falta de enfermeros/as en España. La pandemia del COVID-19 agravó dicha situación, siendo necesaria la incorporación prematura de estudiantes de Enfermería a la actividad asistencial. Objetivos: El objetivo principal fue conocer las expectativas laborales de estudiantes del Grado de Enfermería de tres Universidades españolas (A Coruña, Lleida y Murcia) pre-COVID y las experiencias laborales de varias regiones españolas pre-COVID (Lleida, Galicia y Murcia) y post-COVID (Madrid, Lleida y País Vasco). Metodología: Se realizaron tres estudios multicéntricos, dos de métodos mixtos y un estudio trasversal. Se calcularon estadísticas descriptivas mediante el programa SPSS. Se realizaron pruebas de comparación (ANOVA, Chi-cuadrado). Los datos cualitativos se codificaron y organizaron mediante el apoyo del softwares informáticos de análisis cualitativo. Resultados: La mayoría de los/as estudiantes de Enfermería estaban preocupados/as por su futuro laboral, la incertidumbre de llegar a encontrar un trabajo como enfermero/a y las condiciones de empleo precarias previstas, eran las dos causas más citadas, Artículo 1. La mayoría de enfermeros/as egresados/as tenían contrato temporal y mostraban una alta tasa de burnout, altos niveles de fatiga emocional, despersonalización y falta de realización personal, Artículo 2. La situación del COVID-19 provocó la incorporación laboral de los/as estudiantes de Enfermería, mostrando niveles elevados de ansiedad y reacciones de estrés agudo, Artículo 3. Pero, a pesar de la crisis sanitaria, los/as estudiantes de Enfermería valoraron aspectos positivos de dicha situación, como adquirir experiencia y conocimientos, Artículo 4. Conclusiones: Los/as estudiantes de Enfermería españoles/as se encuentran en una situación de gran incertidumbre cuando terminan el grado, visualizando un futuro con gran estrés y frustración, debido a la precariedad laboral y la falta de empleo. A este colectivo se suman los/as enfermeros/as egresados/as españoles/as, quienes presentan altos niveles de fatiga emocional, despersonalización y falta de realización personal, siendo la contratación temporal y la dificultad de realización profesional los principales motivos. La pandemia del COVID-19 agravó esta situación, poniendo de manifiesto la escasez de enfermeros/as en los hospitales españoles y la necesidad de incorporar estudiantes de Enfermería a la asistencia sanitaria.