[ca] Segons diferents estudis realitzats a l'Estat espanyol, la societat d'aquest país pateix un dèficit d'informació científica. L'interès per aquesta branca del saber és més gran que la quantitat de notícies que se'ls hi proporciona. Quelcom no rutlla en els mecanismes de divulgació. Els mitjans de comunicació, la principal font de masses d'aquest coneixement, no s'atreveix a transmetre'l i ho fa només en petites dosis. Amb l'avenç de la tecnologia, mitjans com la premsa digital o les xarxes socials comencen a establir-se com a principals fonaments de la divulgació entre els més joves. Deguda la gratuïtat d'aquests recursos és imprescindible que la revolució de la ciència comenci aquí. Quan s'observa aquesta falta de informació científica no es pot evitar pensar que, a la velocitat a la que avança la ciència, la societat s'està perdent molts descobriments que podrien ser fonamentals per entendre tot el que els envolta. L'epigenètica, per exemple porta més d'una dècada de troballes primordials per comprendre el funcionament dels nostres gens, però sembla ser que un fragment molt petit de la població n'ha sentit a parlar. Aquest treball, per tant, pretén realitzar una estimació del contingut científic que es reprodueix en els principals mitjans, així com de la quantitat d'informació sobre epigenètica que s'ha transmès fins ara a la comunitat. Alhora cerca revelar què és el que busca la societat en una notícia científica, amb l'objectiu de fer-les més atractives per a un públic no especialitzat. Els resultats d'aquest treball mostren un futur en el qual la divulgació científica ha de ser gratuïta i alhora fiable, accessible en tot moment i explicada d'una forma simple i gràfica, atès que la primera causa de desinterès en les persones és la falta de comprensió.

[en] According to different studies carried out in Spain, the society of this country suffers a deficit of scientific information. Interest in this branch of knowledge is greater than the amount of news that is being provided to them. Something does not work in the divulgation mechanisms. The media, the main mass source of this knowledge, does not dare to transmit it and when they do it is always compressed in small doses. With the advancement of technology, media such as digital press or social networks are beginning to be established as the main foundations of divulgation among the young people. Due to the gratuitousness of these resources it is imperative to start here the revolution of science. When we observe this lack of scientific information, we cannot avoid thinking that, at the speed at which science advances society is missing many discoveries that could be fundamental to understand everything that surrounds them. Epigenetics, for example, counts with more than a decade of primordial findings in order to understand how our genes work, and even so, it seems that only a very small fragment of the population has heard about it. This work, therefore, pretends to make an estimation of the scientific content that is reproduced in the main media, as well as the amount of information on epigenetics that has been transmitted to the community until now. The same way, it seeks to reveal what it is that society seeks in scientific news, with the aim of making them more attractive to a non-specialized audience. The results of this work show a future in which scientific divulgation has to be free and at the same time reliable, accessible at all times and explained in a simple and graphic way, since the first cause of disinterest in people is the lack of understanding.