[ca] Un total de 1,540 porcs creuats d'origen i condicions de producció similars (deslletats a 28 d, sacrificats a 100 kg) van ser utilitzats en tres experiments per avaluar la implementació d'un sistema de traçabilitat mitjançant l'ús de l'identificació electrònica (e-ID) i de marcadors mol·leculars (ADN). Els porcs van ser identificats amb 3 tipus de cròtals electrònics i posteriorment auditats mitjançant anàlisis d'ADN. En l'Exp. 1, els garrins (n = 1,033) van ser e-ID al naixement amb cròtals EF1 (plàstic de doble botó, transpondedor FDX-B, 2.6 g), van ser biopsiats (n = 30) i van ser sacrificats sota condicions comercials. Fins la fase de deslletament no es van detectar pèrdues de EF1, però si durant la fase d'engreix (6.3%). Durant el transport i sacrifici, les pèrdues de EF1 van ser del 41.9%, el qual va resultar en un 52.8% de traçabilitat total. Es van auditar 18 canals mitjançant l'ús d'un panell de 12 microsatèl·lits d'ADN el qual va demostrar un 83.3% de compliment. En l'Exp. 2, 133 garrins deslletats van ser e-ID amb cròtals EH (plàstic de doble botó, transpondedor HDX, 4.4 g) i biopsiats (n = 56). L'engreixi i sacrifici es van realitzar sota condicions experimentals. Durant la fase de granja es van detectar pèrdues de l'1.5% i un 0.8% de pèrdues durant el sacrifici, resultant una traçabilitat total del 97.7%. L'auditoria per microsatèl·lits de 56 canals van demostrar un 98.2% de compliment. En l'Exp. 3, 374 garrins deslletats van ser e-ID amb 453 cròtals de 3 tipus: EF1 (n = 151), EF2 (plàstic de doble botó, transpondedor FDX-B, 4.2 g, n = 140) i EH (n = 162). Al seu torn, es van biopsiar 97 animals. La fase d'engreix i sacrifici es va realitzar sota les mateixes condicions que en l'Exp. 1. Per tipus de cròtal (EF1, EF2 i EH), les pèrdues en granja van ser del 0, 1.9 i 0.9%, i les fallades electròniques del 5.0, 5.6 i 0.9%. La traçabilitat en granja va ser del 95.0, el 92.5 i el 98.2% (l'últim difereix en P 0.05), respectivament. A la vegada, 5.3, 5.0 i 1.8% cròtals es van perdre durant el transport, respectivament. Les pèrdues en escorxador van ser 22.1, 13.5 i 4.5% i les fallades electròniques 6.3, 5.4 i 0%, resultant en 71.6, 81.1 i 95.5% de traçabilitat en escorxador, respectivament. La traçabilitat total va ser del 64.4, 71.2 i 92.1 per EF1, EF2 i EH, respectivament (P 0.05). L'auditoria de 12 canals mitjançant microsatèl·lits va resultar en un 85.7% de compliment. Deu mostres de cada tipus de cròtal es van recollir a través dels experiments per a l'estudi de les seves característiques i rendiment sota condicions de laboratori. La força de separació de EF1 de l'Exp. 1 va ser inferior (P 0.05) a la resta dels cròtals i les distàncies de lectura van variar dramàticament segons el tipus de lector, la tecnologia i l'orientació de l'antena utilitzats (0.3 a 33.4 cm). En conclusió, els cròtals EH van ser més eficients que EF1 i EF2 per traçar porcs en condicions comercials. La traçabilitat en granja depèn del dispositiu utilitzat i de les condicions d'engreix i sacrifici. Els resultats de l'auditoria de la traçabilitat mitjançant ADN varien segons la qualitat de la mostra i els percentatge de coincidència van oscil·lar entre el 88.2 i 98.2%. En conclusió, es recomana l'ús de cròtals electrònics de qualitat i l'anàlisi d'ADN per a la implementació d'un sistema de traçabilitat en la indústria porcina. Finalment, es va realitzar un estudi sociològic d'un cas dins d'un sector ramader concret a França, actualmente reticent a l'ús de la identificació electrònica, per completar la visió de l'ús d'aquesta tecnología en ramaderia.

[es] Un total de 1,540 cerdos cruzados de origen y condiciones de producción similares (destetados a 28 d, sacrificados a 100 kg) fueron utilizados en tres experimentos para evaluar la implementación de un sistema de trazabilidad mediante el uso de identificación electrónica (e-ID) y de marcadores moleculares (ADN). Los cerdos fueron identificados con 3 tipos de crotales electrónicos y posteriormente auditados mediante análisis de ADN. En el Exp. 1, los lechones (n = 1,033) fueron e-ID al nacimiento con crotales EF1 (plástico de doble botón, transpondedor FDX-B, 2.6 g), se biopsiaron (n = 30) y fueron sacrificados en condiciones comerciales. Hasta la fase de destete no se detectaron pérdidas de EF1, pero si durante la fase de engorde (6.3%). Durante el transporte y sacrificio las pérdidas de EF1 fueron del 41.9%, lo que resultó en un 52.8% la trazabilidad total. Se auditaron 18 canales mediante el uso de un panel de 12 microsatélites de ADN el cual demostró un 83.3% de cumplimiento. En el Exp. 2, 133 lechones destetados fueron e-ID con crotales EH (plástico de doble botón, transpondedor HDX, 4.4 g) y biopsiados (n = 56). El engorde y sacrificio se realizaron bajo condiciones experimentales. Durante la fase de granja se detectaron pérdidas del 1.5% y 0.8% más durante el sacrificio, resultando una trazabilidad total del 97.7%. La auditoría por microsatélites de 56 canales demostraron un 98.2% de cumplimiento. En el Exp. 3, 374 lechones destetados fueron e-ID con 453 crotales de 3 tipos: EF1 (n = 151), EF2 (plástico de doble botón, transpondedor FDX-B, 4.2 g, n = 140) y EH (n = 162). A su vez, se biopsiaron 97 animales. La fase de engorde y sacrificio se realizó bajo las mismas condiciones que en el Exp. 1. Por tipo de crotal (EF1, EF2 y EH), las pérdidas en granja fueron del 0, 1.9 y 0.9%, y los fallos electrónicos del 5.0, 5.6 y 0.9%. La trazabilidad en granja fue del 95.0, el 92.5 y el 98.2% (el último difiere en P 0.05), respectivamente. A su vez, 5.3, 5.0 y 1.8% crotales se perdieron durante el transporte, respectivamente. Las pérdidas en matadero fueron 22.1, 13.5 y 4.5% y los fallos electrónicos 6.3, 5.4 y 0%, resultando en 71.6, 81.1 y 95.5% de trazabilidad en matadero, respectivamente. La trazabilidad total fue del 64.4, 71.2 y 92.1 para EF1, EF2 y EH, respectivamente (P 0.05). La auditoría de 12 canales mediante microsatélites resultó en un 85.7% de cumplimiento. Diez muestras de cada tipo de crotal se recogieron a través de los experimentos para el estudio de sus características y rendimiento bajo condiciones de laboratorio. La fuerza de separación de EF1 del Exp. 1 fue inferior (P 0.05) al resto de los crotales y las distancias de lectura variaron dramáticamente según el tipo de lector, la tecnología y la orientación de la antena utilizados (0.3 a 33.4 cm). En conclusión, los crotales EH fueron más eficientes que EF1 y EF2 para trazar cerdos en condiciones comerciales. La trazabilidad en granja depende de la edad del animal, el dispositivo utilizado y de las condiciones de engorde y sacrificio. Los resultados de la auditoría de la trazabilidad mediante ADN varían según la calidad de la muestra y los porcentajes de coincidencia oscilaron entre el 88.2 y 98.2%. En conclusión, se recomienda el uso de crotales electrónicos de calidad y el análisis de ADN para la implementación de un sistema de trazabilidad en la industria porcina. Finalmente, se realizó un estudio sociológico de un caso en sector ganadero concreto en Francia, actualmente reticente al uso de la identificación electrónica, para completar la visión del uso de esta tecnología en ganadería.