[ca] Aquest treball es centra en l'estudi aerodinàmic d'un Renault Clio V de l'any 2019. S'utilitza una geometria 3D modelada mitjançant CATIA V5 que representa el model escollit per a dur a terme l'estudi. Mitjançant simulacions avançades, s'analitza el comportament del flux d'aire al voltant del vehicle per identificar millores potencials en els principals paràmetres aerodinàmics. Concretament, es busca reduir la resistència a l'avanç (drag) i minimitzar la força de sustentació, prioritzant aquest últim aspecte per tal de mantenir la geometria base del vehicle sense modificacions significatives que comprometin el seu disseny original. Com a part del procés de validació de les simulacions, s'ha utilitzat el cos Ahmed, un model estandarditzat àmpliament reconegut en estudis aerodinàmics, per assegurar la precisió dels resultats obtinguts. L'error esperat en les simulacions d'aquest treball és d'un 4% aproximadament. Les simulacions inicials amb el model original han mostrat que el coeficient de resistència és d'entre 0,31 i 0,32. El model no genera força de sustentació considerable i tampoc genera càrrega aerodinàmica. Posteriorment, es desenvolupen i proposen modificacions dirigides a optimitzar el comportament aerodinàmic del vehicle, mantenint un enfocament en la viabilitat tècnica de les solucions. Després de la implementació de les modificacions, s'ha aconseguit generar càrrega aerodinàmica sobre el vehicle, resultant en un CL = −0, 25, i únicament amb un increment de resistència aerodinàmica del 12,68% (CD = 0, 36). Finalment, els resultats es comparen amb els d'altres vehicles amb característiques similars, tant en dimensions com en especificacions tècniques, per avaluar la precisió i fiabilitat del model CAD dissenyat mitjançant plantilles Blueprint. Aquest estudi es limita exclusivament a l'aspecte aerodinàmic del vehicle i, per tant, no es consideren els requisits normatius ni d'homologació dels components proposats.

[en] This work focuses on the aerodynamic study of a 2019 Renault Clio V. A 3D geometry modeled using CATIA V5 is utilized to represent the selected model for the study. Using advanced simulations, the airflow behavior around the vehicle is analyzed to identify potential improvements in key aerodynamic parameters. Specifically, the study aims to reduce drag and minimize lift, prioritizing the latter to maintain the vehicle's baseline geometry without significant modifications that could compromise its original design. As part of the simulation validation process, the Ahmed body, a widely recognized standardized model in aerodynamic studies, was used to ensure the accuracy of the obtained results. The expected error margin in the simulations is approximately 4%. Initial simulations with the original model revealed a drag coefficient (CD) ranging between 0,31 and 0,32. The model does not exhibit significant lift forces and does not generate downforce. Based on these results, modifications were developed and proposed to optimize the vehicle's aerodynamic performance, focusing on the technical feasibility of the solutions. After implementing the modifications, the vehicle achieved downforce generation, resulting in a lift coefficient (CL) of −0.25, with only a 12.68% increase in drag (CD = 0.36). Finally, the results were compared with those of other vehicles with similar characteristics, both in dimensions and technical specifications, to assess the accuracy and reliability of the CAD model designed using Blueprint templates. This study focuses exclusively on the vehicle's aerodynamic aspect and, therefore, does not consider regulatory or homologation requirements for the proposed components.