[ca] La intel·ligència artificial (IA) ha accelerat l'avenç de nombrosos camps, especialment on les dades i els recursos computacionals són fàcilment accessibles. Aquesta tesi explora dos d'aquests dominis: la conducció autònoma i les arts visuals, centrant-se en millorar l'eficiència, la interpretabilitat i el potencial creatiu a través d'aplicacions innovadores de mecanismes d'atenció i percepció visual. A l'àmbit de la conducció autònoma, abordem el desafiament d'entrenar models d'una manera més eficient respecte a la utilització de dades d'entrenament, evitant alhora una sobrecàrrega computacional durant la pròpia conducció autònoma. Presentem una nova funció de cost basada en el concepte d'atenció guiada per a models profunds tipus extrem a extrem, millorant significativament l'eficiència i la interpretabilitat durant l'ús. Aquest enfocament elimina la necessitat de xarxes d'emmascarament dedicades, cosa que redueix els requisits computacionals sense perjudicar el rendiment. A més, investiguem l'estabilitat en la conducció de models d'extrem a extrem, proposant una nova funció de cost que separa l'atenció en objectes dinàmics i regles de trànsit, millorant la transparència dels processos de presa de decisions i aplanant el camí per a la integració de dades basades en la mirada humana. Alhora, abordem els desafiaments que planteja la IA generativa en les arts visuals. Tot i la immensa quantitat de dades i de requisits computacionals per entrenar models generatius per crear imatges mai abans vistes, observem una preocupant manca de dades d'entrenament noves, cosa que podria portar a conseqüències catastròfiques. La nostra feina se centra a explotar els models existents de manera més eficaç mitjançant el desenvolupament de nous mètodes d'interacció i la reutilització dels components del model per a tasques que van més enllà de l'entrenament original. Presentem noves tècniques per millorar les capacitats creatives dels models generatius, proposem mètodes per avaluar el seu impacte en la comunitat artística i explorem interfícies innovadores per a la col·laboració entre humans i IA en la creació d'art. Mitjançant experiments extensos i anàlisis crítiques, demostrem que els nostres enfocaments fan avançar l'estat de l'art en els seus camps respectius i revelen sinergies inesperades entre els sistemes autònoms i les aplicacions creatives d'IA. Aquesta tesi contribueix al desenvolupament de sistemes de conducció autònoma més interpretables i eficients, alhora que amplia els límits de la creació d'art assistida per IA de formes que respecten i milloren la creativitat humana.

[en] Artificial Intelligence (AI) has accelerated the advancement of numerous fields, particularly where data and computational resources are readily accessible. This thesis explores two of these domains: autonomous driving and visual arts, focusing on enhancing efficiency, interpretability, and creative potential through innovative applications of attention mechanisms and visual perception. In the realm of autonomous driving, we address the challenge of training models in a more data-efficient manner while avoiding additional computational overhead during deployment. We introduce a novel Attention Loss that optimizes attention weights in end-to-end models, significantly improving sample efficiency and interpretability. This approach eliminates the need for dedicated masking networks, reducing computational requirements while maintaining performance. Furthermore, we investigate the stability of driving quality in end-to-end models, proposing a new loss function that separates attention into dynamic objects and traffic rules, enhancing the transparency of decision-making processes and paving the way for integrating human gaze data. Concurrently, we tackle the challenges posed by generative AI in visual arts. Despite the immense data and computational requirements for training generative models to create unseen images, we observe a concerning lack of fresh data, potentially leading to catastrophic implications. Our work focuses on exploiting existing models more effectively by developing new interaction methods and repurposing model components for tasks beyond their original training. We introduce novel techniques to enhance the creative capabilities of generative models, propose methods for evaluating their impact on the artistic community, and explore innovative interfaces for human-AI collaboration in art creation. Through extensive experiments and critical analysis, we demonstrate that our approaches advance the state-of-the-art in their respective fields and reveal unexpected synergies between autonomous systems and creative AI applications. This thesis contributes to developing more interpretable and efficient autonomous driving systems, while also pushing the boundaries of AI-assisted art creation in ways that respect and enhance human creativity.