[ca] El teixit cardiovascular de donant cadavèric es criopreserva per a poder donar resposta a les necessitats de la pràctica clínica. Per a fer-ho es disminueix la temperatura del teixit de manera gradual fins a arribar a temperatures de fins a -196 °C, gràcies al nitrogen líquid. Existeixen diferents processos per a poder dur a terme aquest procés anomenat criopreservació i per a fer el control d'aquesta disminució de temperatura, per així evitar malmetre l'estructura de les cèl·lules. En aquest estudi es comparen dos processos de criopreservació per avaluar la seva equivalència. S'avalua també els mètodes de control de temperatura dels medis i teixits involucrats i la viabilitat del teixit després de la criopreservació, així com el seu manteniment a temperatures sota zero. Per a fer-ho s'han utilitat teixits cardiovasculars (vàlvules aorta, vàlvules pulmonars i artèries) i un equip de criopreservació amb velocitat de congelació controlada. S'han comparat criopreservacions seriades de teixit i medi comprovant que el perfil de les corbes registrades es mantingués sempre constant i no presentés alteracions considerables. A més, s'ha realitzat un estudi de la viabilitat cel·lular de teixit prèviament criopreservat per comprovar si la temperatura de preservació, -196°C i -80 °C, tenia algun efecte en la viabilitat dels teixits. Després de dur a terme les proves necessàries s'ha observat que les dues corbes de criopreservació que s'han estudiat no presentaven diferències en el seu perfil, tan aplicades als medis com en els teixits; de manera que es pot afirmar, en les condicions que s'ha dut a terme l'estudi, que són anàlogues. Respecte a l'assaig de viabilitat cel·lular, després de comparar els resultats obtinguts s'ha conclòs que els teixits que han estat preservats a -196 °C han mostrat una viabilitat cel·lular superior que no pas els que es trobaven preservats a -80 °C.

[en] The cardiovascular tissue of cadaveric donors is cryopreserved in order to respond to the needs of clinical practice. To do this, the temperature of the tissue is gradually decreased until temperatures of up to -196 °C, thanks to liquid nitrogen. There are different processes for carrying out this so-called cryopreservation and controlling this temperature decrease, so as to avoid damaging the structure of cells. This study compares two cryopreservation processes to evaluate their equivalence. It also evaluates the methods of temperature control of the media and tissues involved and the viability of the tissue after cryopreservation, as well as its maintenance at subzero temperatures. In order to do this, cardiovascular tissues (aorta valves, pulmonary valves and arteries) and a cryopreservation equipment with controlled freezing speed have been used. Serialized tissue and media cryopreservation's have been compared, checking that the profile of the recorded curves remained constant and did not exhibit considerable alterations. In addition, a study of the cell viability of pre-reserved tissue has been conducted to check whether the preservation temperature, -196 °C and -80 °C, had any effect on tissue viability. After carrying out the necessary tests, it has been observed that the two cryopreservation curves that have been studied did not present differences in their profile, as applied to the media as to the tissues; so, it can be claimed, under the conditions that the study has been carried out, that they are analogous. With regard to the cellular viability test, after comparing the results obtained it has been concluded that tissues that have been preserved at -196 °C have shown superior cellular viability than those that were preserved at -80 °C.