[ca] El camp de l'estadística està evolucionant ràpidament amb l'aparició de la ciència de les dades. Malgrat tot, aquesta evolució no s'ha integrat plenament en l'ensenyament universitari. Continua imperant una organització tradicional de l'ensenyament de l'estadística entorn de l'estadística descriptiva, les distribucions de probabilitat i la inferència, i la necessitat d'adaptar-se a les exigències canviants del camp triga a aparèixer. La recerca que es presenta en aquesta tesi es desenvolupa en el marc de la teoria antropològica del didàctic (TAD) i té dos punts de partida. El primer, segueix la línia desenvolupada per l'equip espanyol de recerca sobre el TAD sobre l'ecologia de la transició del paradigma de la visita de les obres al paradigma del qüestionament del món en l'ensenyament universitari, i el paper dels processos d'indagació basats en els recorreguts d'estudi i investigació (REI) en aquesta transició. I el segon, pren com a origen el marc de l'ensenyament universitari de l'estadística, un camp amb les seves pròpies especificitats pel que fa al seu recent desenvolupament i la seva importància en l'ensenyament universitari, i també pel que fa al seu paper crític com a eina per a qüestionar diferents tipus de realitats en el món actual. Utilitzem la conceptualització en termes de la transició entre el paradigma de la visita d'obres i el paradigma del qüestionament del món per qüestionar l'estadística com a saber per ensenyar a través dels recorreguts d'estudi i investigació. Explorem les condicions necessàries perquè es produeixi un canvi de paradigma en estadística, ja que el mer canvi de discurs dels "continguts" a les "competències" ha demostrat ser insuficient per a transformar tant les infraestructures epistemològiques com les didàctiques. L'estructura d'aquest estudi es basa en tres pilars. El primer és un estat de l'art sobre l'ensenyament de l'estadística basat en projectes, i mostra com els investigadors tendeixen a adoptar una posició interna respecte del sistema d'ensenyament, assumint el problema del professorat com a problema de recerca. Per contra, la teoria antropològica del didàctic ho formula com un problema ecològic des d'una perspectiva més global i externa respecte al sistema educatiu, per abordar les condicions necessàries perquè les noves propostes didàctiques existeixin en entorns institucionals concrets i les restriccions que dificulten la seva implementació i difusió. El segon pilar és un estudi de cas que segueix el mètode d'enginyeria didàctica i basat en el disseny, implementació i anàlisi a posteriori de tres edicions d'un curs d'estadística que integra un recorregut d'estudi i investigació. El tercer pilar és una anàlisi ecològica més profunda d'aquesta implementació, destacant el paper que hi juguen diferents dialèctiques de la indagació en termes de crono-, meso- i topo-gènesi. Aquesta recerca posa en relleu la connexió intrínseca entre els recorreguts d'estudi i recerca com a dispositius didàctics i el curs global en el qual s'insereix. Destaca la interconnectivitat dels factors crítics que afecten les dialèctiques de la indagació, relacionats amb l'origen de les preguntes generatrius i la situació en la qual es plantegen, la construcció a llarg termini del medi de la indagació i l'evolució progressiva del contracte didàctic. També mostra com la infraestructura didàctica que dona suport al canvi de paradigma necessita integrar una infraestructura epistemològica diferent—és a dir, noves i diferents organitzacions del saber estadístic—que la proporcionada històricament pel paradigma de la visita de les obres.

[es] El campo de la estadística está evolucionando rápidamente con la aparición de la ciencia de los datos. Sin embargo, esta evolución no se ha integrado plenamente en la enseñanza universitaria. Sigue imperando una organización tradicional de la enseñanza de la estadística en torno a la estadística descriptiva, las distribuciones de probabilidad y la inferencia, y la necesidad de adaptarse a las exigencias cambiantes del campo tarda en aparecer. La investigación que se presenta en esta tesis se desarrolla en el marco de la teoría antropológica de lo didáctico (TAD) y tiene dos puntos de partida. El primero, sigue la línea desarrollada por el equipo español de investigación sobre el TAD acerca de la ecología de la transición del paradigma de la visita de las obras al paradigma del cuestionamiento del mundo en la enseñanza universitaria, y el papel de los procesos de indagación basados en los recorridos de estudio e investigación (REI) en esta transición. El segundo, es el campo de trabajo de la enseñanza universitaria de la estadística, un campo con sus propias especificidades en cuanto a su reciente desarrollo e importancia en la enseñanza universitaria, y también en cuanto a su papel crítico como herramienta para cuestionar distintos tipos de realidades en el mundo actual. Utilizamos la conceptualización en términos de la transición entre el paradigma de la visita de obras y de paradigma del cuestionamiento del mundo para cuestionar la estadística como saber por enseñar a través de los recorridos de estudio e investigación. Exploramos las condiciones necesarias para que se produzca un cambio de paradigma en estadística, ya que el mero cambio de discurso de los "contenidos" a las "competencias" ha demostrado ser insuficiente para transformar tanto las infraestructuras epistemológicas como las didácticas. La estructura de este estudio se basa en tres pilares. El primero es un estado del arte sobre la enseñanza de la estadística basada en proyectos. Se pone en evidencia cómo los investigadores tienden a adoptar una posición interna respecto a las propuestas didácticas basadas en indagaciones, asumiendo como el problema de cómo enseñar estadística como problema de investigación. Por el contrario, la teoría antropológica de la didáctica lo formula como un problema ecológico desde una perspectiva más global y externa respecto al sistema educativo, para abordar las condiciones necesarias para que las nuevas propuestas instruccionales existan en entornos institucionales concretos y las restricciones que dificultan su implementación y difusión. El segundo pilar es un estudio de caso analizado siguiendo el método de la ingeniería didáctica y basado en el diseño, implementación y análisis a posteriori de tres ediciones de un curso de estadística que integra un recorrido de estudio e investigación. El tercer pilar es un análisis ecológico más profundo de dicha implementación, destacando el papel desempeñado por diferentes dialécticas de la indagación en términos de crono-, meso- y topo-génesis. Esta investigación pone de relieve la conexión intrínseca entre los recorridos de estudio e investigación y el curso en el que se inserta. Destaca la interconectividad de los factores críticos que afectan las dialécticas de la indagación, relacionados con el origen de las preguntas generatrices y la situación en la que estas surgen, la construcción a largo plazo de los medios de la indagación y la evolución progresiva del contrato didáctico. También muestra cómo la infraestructura didáctica que apoya el cambio de paradigma necesita integrar una infraestructura epistemológica diferente—es decir, nuevas y diferentes organizaciones del saber estadístico—que la proporcionada históricamente por el paradigma de la visita de las obras.