BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Aquest article proposa que la reformulació del personatge estereotípic de la musa que fa Rosalía de Castro a El caballero de las botas azules, així com l'acerada crítica que l'autora gallega presenta, en aquesta mateixa novel·la, dels estàndards de l'autoria literària i de l'ofici de l'escriptura del seu temps, van estar directament influenciades per la figura i l'obra de Gertrudis Gómez de Avellaneda.

[es] Este artículo propone que la reformulación del personaje estereotípico de la musa que hace Rosalía de Castro en El caballero de las botas azules, así como la acerada crítica que realiza la autora gallega, en esa misma novela, de los estándares de la autoría literaria y del oficio de la escritura de su tiempo, estuvieron directamente influenciadas por la figura y la obra de Gertrudis Gómez de Avellaneda.
[ca] A l'entramat filosòfic, psicoanalític i lingüístic del projecte de Luce Irigaray la noció de mimesi guarda un lloc fonamental. Exhibit per l'autora com a recurs metodològic de recerca i com a praxi política, és una estratègia que pretén dislocar l'ordre discursiu que sosté la nostra cultura occidental, eminentment falogocèntrica i patriarcal. Aquest antídot contra la uniformitat i la lògica original-còpia que regeix la nostra tradició és desplegat a la seva obra en virtut de tres dimensions (Schor, 1993): la mascarada, la mimesi astuta i la reapropiació gojosa o diferència positiva. En aquest text, i articulant aquests tres sentits, m'interessa traçar la cartografia d'aquesta noció en virtut d'alguns moments del projecte irigarià, atenent els seus aspectes genealògics, ètics i polítics. L'aposta d'Irigaray pel sentit transformador i creatiu del recurs de la mimesi, en contraposició al sentit d'imitació especular que travessa la nostra tradició d'un sol subjecte, reflecteix la tasca doble de la seva comesa: la crítica profunda a les bases de la tradició del pensament occidental i la necessitat de generar les condicions per transformar tota una cultura.

[es] En el entramado filosófico, psicoanalítico y lingüístico del proyecto de Luce Irigaray la noción de mímesis guarda un lugar fundamental. Exhibido por la autora como recurso metodológico de investigación y como praxis política, es una estrategia que busca dislocar el orden discursivo que sostiene nuestra cultura occidental, eminentemente falogocéntrica y patriarcal. Este antídoto contra la uniformidad y la lógica original-copia que rige nuestra tradición es desplegado en su obra en virtud de tres dimensiones (Schor, 1993): la mascarada, la mímesis astuta y la reapropiación gozosa o diferencia positiva. En este texto, y articulando estos tres sentidos, me interesa trazar la cartografía de esta noción en virtud de algunos momentos del proyecto irigariano, atendiendo a sus aspectos genealógicos, éticos y políticos. La apuesta de Irigaray por el sentido transformador y creativo del recurso de la mímesis, en contraposición al sentido de imitación especular que atraviesa nuestra tradición de un solo sujeto, refleja la doble tarea de su cometido: la crítica profunda a las bases de la tradición del pensamiento occidental y la necesidad de generar las condiciones para transformar toda una cultura.
[ca] El problema de la igualtat i dels drets vinculats a ella sembla haver-se instal·lat avui, d'una manera nova, en el centre d'un ampli debat. Molts dels reclams que s'han plantejat tracten, d'una banda, sobre el sentit general de la ciutadania i de les possibilitats d'acció que ella brinda als subjectes considerats "febles". D'altra banda, apunten també als conflictes creats per l'emergència de tals subjectes i a les respostes que se'ls han brindat.

[es] El problema de la igualdad y de los derechos vinculados a ella parece haberse instalado hoy, de un modo novedoso, en el centro de un amplio debate. Muchos de los reclamos que se han planteado tratan, por un lado, acerca del sentido general de la ciudadanía y de las posibilidades de acción que ella brinda a los sujetos considerados "débiles". Por otro lado, apuntan también a los conflictos creados por la emergencia de tales sujetos y a las respuestas que se les han brindado.
[ca] Immersos ja en la 4a revolució industrial, clarament l'era digital ha envaït les nostres vides. La gent tendeix a celebrar cada avanç tecnològic i científic sense pensar adequadament en els possibles efectes secundaris no desitjats o les conseqüències inesperades. Un dels assoliments més destacats dels últims anys ha estat la tècnica CRISPR/*Cas9. Sembla ser la vareta màgica per a resoldre el que sigui. En aquest article em proposo pensar críticament sobre les qüestions ètiques relacionades amb aquesta increïble tècnica. Centraré aquest treball en 3 aspectes ètics de l'edició de gens: 1. El vincle entre l'edició de gens i l'antic concepte d'eugenèsia; 2. Aspectes relacionats amb la idea de modificar la genètica humana per a conquistar altres planetes i 3. Les implicancias ètiques de pujar totes aquestes dades a la web. Finalment, suggereixo enfocar-se en la discussió ètica interdisciplinària, el diàleg entre professionals, institucions i govern que ha d'assegurar la protecció de l'autonomia dels pacients i la salvaguarda dels seus drets. Per a concloure, es planteja el suggeriment de considerar el paper de les Universitats en l'educació ètica dels futurs professionals amb un enfocament més pràctic que teòric, amb especial atenció a la integració de la cibernètica en la medicina.

[es] Inmersos ya en la 4ª revolución industrial, claramente la era digital ha invadido nuestras vidas. La gente tiende a celebrar cada avance tecnológico y científico sin pensar adecuadamente en los posibles efectos secundarios no deseados o las consecuencias inesperadas. Uno de los logros más destacados de los últimos años ha sido la técnica CRISPR/Cas9. Parece ser la varita mágica para resolver lo que sea. En este artículo me propongo pensar críticamente sobre las cuestiones éticas relacionadas con esta increíble técnica. Centraré este trabajo en 3 aspectos éticos de la edición de genes: 1. El vínculo entre la edición de genes y el antiguo concepto de eugenesia; 2. Aspectos relacionados con la idea de modificar la genética humana para conquistar otros planetas y 3. Las implicancias éticas de subir todos estos datos a la web. Finalmente, sugiero enfocarse en la discusión ética interdisciplinaria, el diálogo entre profesionales, instituciones y gobierno que debe asegurar la protección de la autonomía de los pacientes y la salvaguarda de sus derechos. Para concluir, se plantea la sugerencia de considerar el papel de las Universidades en la educación ética de los futuros profesionales con un enfoque más práctico que teórico, con especial atención a la integración de la cibernética en la medicina.
[ca] El present article explora una reinterpretació de l'Apocalipsiallunyant-se de la concepció patriarcal de la fi del món com unesdeveniment catastròfic i venjatiu. Centrant-se en la imatgede la Dona Vestida de Sol, en la seva relació amb els mitesd'altres deesses prepatriarcals i en l'aparició, consolidació ireinterpretació de la seva iconografia i atributs, el text proposaun recorregut per la genealogia femenina d'aquesta imatge finsarribar a la imatge de Maria, com a Immaculada Concepció. Ambaquest recorregut veurem com la imatge de la Dona Vestidade Sol evoca el retorn de l'imaginari de les deesses celestialsque, marcant un renaixement còsmic que ens connecta de nouamb l'essència de la vida, la bellesa i l'amor, ens assenyala la fidel patriarcat, la qual comporta l'inici de l'era del sentir de lesentranyes i del simbòlic femení.

[es] El presente artículo explora una reinterpretación delApocalipsis alejándose de la concepción patriarcal delfin del mundo como un evento catastrófico y vengativo.Centrándose en la imagen de la Mujer Vestida de Sol, ensu relación con los mitos de otras diosas prepatriarcalesy en la aparición, consolidación e interpretación de suiconografía y atributos, el texto propone un recorrido porla genealogía femenina de dicha imagen hasta llegar a laimagen de María como Inmaculada Concepción. Con dichorecorrido veremos como la imagen de la Mujer vestida deSol evoca el regreso del imaginario de las diosas celestialesque, marcando un renacer cósmico que nos conecta denuevo con la esencia de la vida, la belleza y el amor, nosseñala el fin del patriarcado que trae consigo el inicio de laera del sentir de las entrañas y del simbólico femenino.
[ca] Aquest article vol analitzar algunes dades de l'obra de Carme Riera que fan palesa la predilecció que l'escriptora mallorquina manifesta cap a la cultura, les terres i les gents d'Itàlia, fins al punt que, tot repassant els escenaris, els personatges, les referències i els jocs intertextuals que apareixen a diverses obres rierianes, podem afirmar que n'està seduïda. D'altra part, si examinem la recepció de la seva narrativa en aquest país, fonamentalment, la traducció a l'italià de tres novel·les i les reaccions crítiques que han suscitat en medis acadèmics i de comunicació, podem concloure que Riera ha seduït, si més no selectivament, bona part del públic d'aquelles terres. Aquí es poden trobar un bon grapat de testimonis.

[es] Este artículo pretende analizar ciertos detalles de la obra de Carme Riera que ponen de manifiesto la predilección que la escritora mallorquina siente por la cultura, las tierras y las gentes de Italia, hasta el punto de que basta con repasar los escenarios, personajes, referencias y juegos intertextuales que aparecen en algunas de sus obras para poder afirmar que ha sido seducida por aquel bellísimo país. Por otra parte, si examinamos la recepción que su obra narrativa ha tenido allí, llegaremos a la conclusión de que Riera ha seducido también a buena parte del público italiano, como demuestran los numerosos testimonios recogidos.
[ca] L'objectiu d'aquest article és analitzar dos casos de bioart des de la perspectiva post-humanista de les trobades multiespècies: per una banda, la instal·lació d'Allan Jeffs, Ex+sistencia, i, per l'altra, les fotografies de Luciana Paoletti, Retratos. Segons Mitchell (2010), el bioart articula procediments artístics i científics per a produir obres híbrides que exploren un concepte o que busquen involucrar l'espectador en procediments biotecnològics per promoure el debat sobre la problemàtica de la tecnologia. A partir d'aquest marc teòric, estudio com el bioart experimenta amb microorganismes vius que es troben en cossos humans i mitjans visuals a fi d'explorar la convivència d'éssers humans i bactèries als nostres mateixos cossos, deconstruint així les idees dominants sobre la naturalesa humana i el cos humà.

[es] El propósito de este artículo es analizar dos ejemplos de bioarte desde la perspectiva poshumanista de los encuentros multiespecies: por una parte, la instalación de Allan Jeffs, Ex+sistencia, y, por otra, las fotografías de Luciana Paoletti, Retratos. Según Mitchell (2010), el bioarte articula procedimientos artísticos y científicos para producir obras híbridas que exploran un concepto o que buscan involucrar al espectador en procedimientos biotecnológicos para promover el debate sobre la problemática de la tecnología. A partir de este marco teórico, estudio cómo el bioarte experimenta con microorganismos vivos que se encuentran en cuerpos humanos y medios visuales para explorar la convivencia de seres humanos y bacterias en nuestros propios cuerpos, deconstruyendo así las ideas dominantes sobre la naturaleza humana y el cuerpo humano.
[ca] INTRODUCCIÓ. L'estudi de l'associació entre dues variables requereix el càlcul de l'estadístic anomenat "coeficient de correlació". En la fase de disseny d'aquest tipus d'estudis s'ha de fer l'estimació del nombre mínim de participants que cal seleccionar, per assegurar que podrem fer inferències estadístiques amb una potència adequada. Desafortunadament, SPSS no ofereix el càlcul de la grandària mostral per als estudis d'associació de variables quantitatives. Per tant, l'objectiu principal d'aquest treball ha estat calcular, mitjançant sintaxi de SPSS, la mida de la mostra necessària per estimar el coeficient de correlació a través d'un cas pràctic. MÈTODE. Es proporciona un fitxer de sintaxi de SPSS per al càlcul de la grandària mostral en estudis d'associació. RESULTATS i DISCUSSIÓ. L'ús del fitxer de sintaxi servirà de suport metodològic per a qualsevol investigador usuari d'SPSS interessat en el càlcul de la grandària mostral per a l'estimació del coeficient de correlació.

[es] INTRODUCCIÓN. El estudio de la asociación entre dos variables requiere del cálculo del estadístico llamado coeficiente de correlación. En la fase de diseño de este tipo de estudios, debe realizarse la estimación del número mínimo de participantes a seleccionar para asegurar que podremos realizar inferencias estadísticas con una potencia adecuada. Desafortunadamente, SPSS no ofrece el cálculo del tamaño muestral para los estudios de asociación de variables cuantitativas. Por tanto, el objetivo principal de este trabajo ha sido calcular mediante sintaxis de SPSS el tamaño de la muestra necesario para estimar el coeficiente de correlación a través de un caso práctico. MÉTODO. Se proporciona un fichero de sintaxis de SPSS para el cálculo del tamaño muestral en estudios de asociación. RESULTADOS Y DISCUSIÓN. El uso del fichero de sintaxis servirá de apoyo metodológico para todo investigador usuario de SPSS interesado en el cálculo del tamaño muestral para la estimación del coeficiente de correlación.
[ca] El present assaig és una revisió bibliogràfica dels articles acadèmics referits al moviment estudiantil xilè dels anys 2011-2014. Es proposa en aquest sentit una categorització que reprèn anteriors propostes d'ordenament que estableixen tres interpretacions sobre l'origen del moviment: un origen pròpiament sociològic, un altre des de l'esfera econòmica i finalment un tipus d'interpretació política. La proposta defensada en aquest sentit és que existiria un quart tipus de treballs que atribuirien a factors culturals l'èxit i impacte del moviment dels estudiants. En relació a les projeccions i solucions contingudes en les diferents anàlisis s'estableix que s'ha privilegiat un tipus de visió en la qual es veu a la política com aquella esfera privilegiada per albergar les sortides a un conflicte que posseeix orígens més aviat estructurals. Aquesta tensió quedaria en evidència en l'actual escenari polític enfront dels escàndols de corrupció en el nou cicle polític.

[es] El presente ensayo es una revisión bibliográfica de los artículos académicos referidos al movimiento estudiantil chileno de los años 2011-2014. Se propone en este sentido una categorización que retoma anteriores propuestas de ordenamiento que establecen tres interpretaciones sobre el origen del movimiento: un origen propiamente sociológico, otro desde la esfera económica y finalmente un tipo de interpretación política. La propuesta defendida en este sentido es que existiría un cuarto tipo de trabajos que atribuirían a factores culturales el éxito e impacto del movimiento de los estudiantes. En relación a las proyecciones y soluciones contenidas en los distintos análisis se establece que se ha privilegiado un tipo de visión en la que se ve a la política como aquella esfera privilegiada para albergar las salidas a un conflicto que posee orígenes más bien estructurales. Dicha tensión quedaría en evidencia en el actual escenario político ante todo frente a los escándalos de corrupción en el nuevo ciclo político.
[ca] Aquest article recull una innovació educativa que estem portant a terme aquest curs 2019-20 en el grau d'Educació Social a la Universitat de Barcelona, en concret a les assignatures relacionades amb el practicum. És una proposta de co-docència a la universitat com a llegat d'altres experiències prèvies de fórmules de co-docència i que ara prenen cos a partir de l'ontologia de l'esdevenir i per una situació propícia de serendipitat.

[es] Este artículo recoge una innovación educativa que estamos llevando a cabo este curso 2019-20 en el grado Educación Social de la Universidad de Barcelona, en concreto en las asignaturas relacionadas con el prácticum. Es una propuesta de co-docencia en la universidad como legado de otras experiencias previas de fórmulas de co-docencia y que ahora toman cuerpo a partir de la ontología del devenir y por una situación propicia de serendipidad.
[ca] L'objectiu d'aquest article és indagar en els discursos presents en el feminisme xilè pel que fa al debat sobre la definició del subjecte del feminisme. Per a això, es va emprar una metodologia qualitativa amb un enfocament feminista, que va consistir en la realització d'entrevistes en profunditat a sis activistes, escriptores i/o acadèmiques de diferents sectors del feminisme xilè. A partir d'una tècnica d'anàlisi de discurs, vam poder observar la coexistència d'enfocaments teòrics i posicions polítiques diferents en els discursos del feminisme xilè, on alguns corrents són propers entre si i d'altres es plantegen en confrontació, principalment a partir dels diferents significats i símbols des d'on ubiquen els seus marcs de comprensió del subjecte i el feminisme.

[es] El artículo tiene por objetivo indagar en los discursos presentes en el feminismo chileno respecto a la discusión sobre la definición del sujeto del feminismo. Para ello, se empleó una metodología cualitativa con enfoque feminista que consistió en la realización de entrevistas en profundidad a seis activistas, escritoras y/o académicas de distintos sectores del feminismo chileno. A partir de una técnica de análisis de discurso, pudimos observar la coexistencia de enfoques teóricos y posturas políticas diferentes en los discursos del feminismo chileno, en donde algunas corrientes se acercan entre sí y otras se plantean en confrontación, principalmente a partir de los distintos significados y símbolos desde donde sitúan sus marcos de entendimientos sobre el sujeto y sobre el feminismo.
[ca] La interpretació judicial i el paper de l'intèrpret és una realitat que ha rebut l'atenció de la lingüística forense, sobretot en el pla internacional. Estudis com els de Berk-Seligson (1990) o Hale (2004) apunten el fet que determinades decisions lingüístiques i usos discursius per part de l'intèrpret poden tenir importants repercussions en la percepció que els operadors jurídics es fan dels testimonis prestats pels integrants de la minoria lingüística i del valor i credibilitat que els concedeixen. D'aquí prové la necessitat de comprovar si el que observem en altres ordenaments jurídics és també vàlid en el cas d'Espanya. Des dels estudis de traducció i interpretació, i mitjançant investigacions de naturalesa descriptiva, també s'ha produït un apropament a la realitat discursiva dels processos multiculturals i multilingüístics en què intervé un intèrpret (Ortega Herráez 2006). Aquest article abordarà la realitat de l'adaptació lingüística del discurs per part de l'intèrpret judicial i reflexionarà sobre les motivacions i conseqüències d'aquesta adaptació.Tota referència a l'intèrpret al llarg del text s'ha d'entendre tant en sentit masculí com femení.

[es] La interpretación judicial y el papel del intérprete es una realidad que ha recibido la atención de la lingüística forense, sobre todo en el plano internacional. Estudios como los de Berk-Seligson (1990) o Hale (2004) apuntan que determinadas decisiones lingüísticas y usos discursivos por parte del intérprete pueden tener importantes repercusiones en la percepción que los operadores jurídicos tienen de los testigos prestados por los integrantes de la minoría lingüística y del valor y credibilidad que les conceden. De aquí proviene la necesidad de comprobar si lo que observamos en otros ordenamientos jurídicos es también válido en el caso de España. Desde los estudios de traducción e interpretación, y mediante investigaciones de naturaleza descriptiva, también se ha producido un acercamiento a la realidad discursiva de los procesos multiculturales y multilingüísticos en que interviene un intérprete (Ortega Herráez 2006). Este artículo abordará la realidad de la adaptación lingüística del discurso por parte del intérprete judicial y reflexionará sobre las motivaciones y consecuencias de esta adaptación.Toda referencia al intérprete a lo largo del texto debe entenderse tanto en sentido masculino como femenino.
[ca] Aquest estudi analitza la implementació de l'Enfocament Restauratiu Global (ERG) a l'Escola La Mercè de Tortosa, com a eina per millorar la convivència i fomentar una comunitat educativa cohesionada i resilient. La investigació es desenvolupa en el context d'una escola amb una diversitat cultural creixent, que ha necessitat redefinir el seu projecte educatiu per adaptar-se a la realitat actual. Mitjançant un procés participatiu i de formació del professorat en lideratge pedagògic, el centre ha incorporat l'ERG com a estratègia per transformar la convivència escolar. Aquest model es basa en principis com la responsabilitat col·lectiva, la regulació emocional, la participació activa i la reparació del dany. A través de cercles de diàleg, espais restauratius i la mediació, l'escola ha aconseguit crear un entorn de confiança i seguretat, fomentant l'autoestima i la implicació de tota la comunitat educativa. Els resultats mostren un augment del sentiment de pertinença, una reducció de l'absentisme escolar i una millora en la gestió dels conflictes, evidenciant que l'ERG no només és una metodologia efectiva, sinó també una eina fonamental per a la transformació educativa i social. Aquest estudi es presenta com una experiència de referència per a altres centres interessats en la implementació d'enfocaments restauratius a l'educació.

[es] Este estudio analiza la implementación del Enfoque Restaurativo Global (ERG) en la Escuela La Mercè de Tortosa como una herramienta para mejorar la convivencia y fomentar una comunidad educativa cohesionada y resiliente. La investigación se desarrolla en el contexto de una escuela con una creciente diversidad cultural, que ha necesitado redefinir su proyecto educativo para adaptarse a la realidad actual. Mediante un proceso participativo y la formación del profesorado en liderazgo pedagógico, el centro ha incorporado el ERG como estrategia para transformar la convivencia escolar. Este modelo se basa en principios como la responsabilidad colectiva, la autorregulación emocional, la participación activa y la reparación del daño. A través de círculos de diálogo, espacios restaurativos y mediación, la escuela ha logrado crear un entorno de confianza y seguridad, fomentando la autoestima y la implicación de toda la comunidad educativa. Los resultados muestran un aumento en el sentimiento de pertenencia, una reducción del absentismo escolar y una mejora en la gestión de conflictos, evidenciando que el ERG no solo es una metodología efectiva, sino también una herramienta fundamental para la transformación educativa y social. Este estudio se presenta como una experiencia de referencia para otros centros interesados en la implementación de enfoques restaurativos en la educación.