[ca] En tots els àmbits educatius i d'investigació s'ha posat de moda elaborar rànquings que compren i avaluen la qualitat de les institucions o bé dels sistemes. Aquest fet va acompanyat, en molts països com Espanya, d'una estratègia de promoció d'universitats d'excel·lència nacionals, perquè puguin competir en el concert mundial de les universitats. Per a les estratègies d'excel·lència, el concepte d'universitat mundial és vital; creant un punt de referència per a les polítiques universitàries, introduint el principi de mercat i la competició entre les universitats i reforçant, al mateix temps, la posició d'un determinat tipus d'universitat: la universitat d'investigació intensiva. Rànquings i iniciatives d'excel·lència, tal com estan dissenyats actualment, estàn estretament lligats. Ambdues estratègies formen part del joc de poder en els sistemes universitaris, en el qual es lluita per el prestigi científic i, sobretot, l'accés als recursos. Hi ha en joc una nova distribució del poder entre els científics, els departaments, les facultats i les universitats a diferents nivells. Aquest article presenta els resultats d'una recerca de rànquing d'universitats espanyoles en Internet, el seu rerefons metodològic i el seu emmarqui en les iniciatives d'excel·lència del govern espanyol. La comparança dels resultats dels diferents classificacions, centrant-se en les universitats que formen part dels rànquings de les universitats mundials, ressalta la gran disparitat entre els resultats respecte al conjunt de la universitat però també respecte a les àrees de docència i d'investigació per separat. A més a més, les universitats espanyoles esmentades en diversos rànquings mundials, no obtenen tan bons resultats en les classificacions espanyoles. La comparança indica que el concepte de universitat mundial no és el més adequat per a guiar les polítiques universitària. Emprar el concepte d'universitat mundial com a punt de referència, per exemple, per a les iniciatives d'excel·lència implica pre-condicionar els resultats de les respectives convocatòries i donar preferència a les universitats grans d'investigació intensiva. L'ús dels rànquings en el joc de poder universitari oculta el veritable potencial dels rànquings, com a instrument d'avaluació comparativa, per a millorar el funcionament de les universitats i el seu propi perfil institucional sempre que el disseny reflecteixi la complexa realitat de les universitats, de les facultats i dels departaments.

[es] En todos los ámbitos educativos y de investigación se ha puesto de moda elaborar rankings que evalúan y comparan la calidad de las instituciones o de los sistemas. Este hecho va acompañado, en muchos países como España, de una estrategia de promover universidades de excelencia nacionales, para que puedan competir en el concierto mundial de las universidades. Para las estrategias de excelencia, el concepto de la universidad mundial es vital; creando un punto de referencia para las políticas universitarias introduciendo el principio de mercado y la competición entre las universidades. Al mismo tiempo, se refuerza la posición de un determinado tipo de universidad: la de investigación intensiva. Rankings y iniciativas de excelencias, tal como están diseñados actualmente, están estrechamente ligados. Ambas estrategias forman parte del juego de poder en los sistemas universitarios, en el que se lucha por el prestigio científico y, sobre todo, por el acceso a los recursos. Está en juego una nueva distribución del poder entre los científicos, los departamentos, las facultades y las universidades a diferentes niveles. Este artículo presenta los resultados de una búsqueda de ranking de universidades españolas en Internet, su trasfondo metodológico y su enmarque en las iniciativas de excelencia del gobierno español. La comparación de los resultados de diferentes clasificaciones, centrándose en las universidades que forman parte de los rankings de las universidades mundiales, resalta la gran disparidad entre los resultados respecto al conjunto de la universidad pero también respecto a las áreas de docencia y de investigación por separado. Además, las universidades españolas mencionadas en diversos rankings mundiales, no obtienen tan buenos resultados en las clasificaciones españolas. La comparación indica que el concepto de universidad mundial no es lo más adecuado para guiar las políticas universitarias. Usar el concepto de universidad mundial como punto de referencia para las iniciativas de excelencia implica precondicionar los resultados de las respectivas convocatorias dando preferencia a las universidades grandes de investigación intensiva. El uso de los rankings en el juego de poder universitaria oculta el verdadero potencial de los rankings, como instrumento de evaluación comparativa, para mejorar el funcionamiento de las universidades y su propio perfil institucional siempre y cuando el diseño refleje la compleja realidad de las universidades, de las facultades y de los departamentos.