[ca] La demència amb cossos de Lewy (DCLw) es caracteritza per la seva heterogeneïtat. En aquesta tesi, el meu objectiu és investigar aquesta heterogeneïtat a través de l'anàlisi dels diferents subtipus clínics basats tant en les característiques de presentació predominants en la fase prodròmica de la malaltia com en la diversitat dels trastorns de la son presents, centrant-me en el trastorn del comportament de la son REM (TCSR). En aquesta tesi, també investigo el paper de l'activitat glial en DLB mesurant els nivells en el líquid cefaloraquidi (LCR) de les proteïnes glials YKL-40, TREM2 soluble (sTREM2) i progranulina i la seva relació amb els biomarcadors de la malaltia d'Alzheimer (EA). Els pacients amb un diagnòstic clínic de DCLw probable van ser reclutats consecutivament durant el període d'aquesta tesi. Per capturar l'inici clínic predominant, vaig calcular la durada relativa de cada símptoma central en relació amb la durada total de la malaltia des de l'inici fins a complir els criteris de DCLw probable. Es va utilitzar una anàlisi de clústers tipus K-means basat en la presentació clínica inicial. Un subconjunt de pacients també es va sotmetre a una avaluació específica del son, incloent-hi escales de son i vídeo-polisomnografia (V-PSG). Per a l'estudi dels marcadors glials, també incloem pacients amb DCLw prodròmic (prodDCLw), demència tipus EA, EA prodròmica (prodEA) i voluntaris cognitivament normals (CN). En aquesta tesi descric tres subtipus clínics en DCLw com a resultat de l'anàlisi de clústers realitzat. El subtipus predominantment cognitiu va ser el subgrup obtingut principal i es va caracteritzar per un inici clínic cognitiu i una fase prodròmica més llarga en comparació amb la resta. Els pacients del subtipus predominantment neuropsiquiàtric van presentar un inici tardà i es van caracteritzar pel predomini d&#8217;al·lucinacions durant l'etapa primerenca. Els pacients del subtipus predominantment parkinsonians van mostrar una evolució més ràpida cap a la demència i un temps més curt des de l'inici de la malaltia fins a la presència de parkinsonisme. Pel que fa als trastorns de la son, es va trobar una àmplia gamma d'alteracions en el subconjunt de pacients avaluats. Les alteracions en l'arquitectura de la son-vigília van ser especialment freqüents. El TCSR va ser diagnosticat en el 50% dels pacients estudiats, sent en la majoria anterior a l'inici de la deterioració cognitiva. Altres patologies com al·lucinacions, apnea obstructiva severa de la son i moviments periòdics de les cames simulaven la clínica del TCSR en alguns pacients. La freqüència d'EEG occipital en vigília es va correlacionar negativament amb la taxa d'activitat electromiogràfica en el somni REM. Pel que fa als marcadors glials, els nivells de YKL-40, sTREM2 i progranulina no van diferir entre els grups DCLw i CN. No obstant això, els nivells de YKL-40, però no de sTREM2 o PGRN, van ser més alts en pacients amb DCLw i perfil de LCR suggestiu de copatologia EA. En DCLw i prodDCLw, només YKL-40 es va correlacionar amb t-tau i p-tau. En resum, aquesta tesi investiga l'heterogeneïtat en la DCLw i descriu tres subtipus clínics amb diferents perfils i patrons de progressió definits per les característiques predominants durant la seva fase prodròmica, així com la varietat i complexitat dels trastorns de la son en DCLw, destacant la necessitat de V-PSG per identificar-los adequadament. Aquesta tesi també emfatitza que els marcadors glials en LCR sTREM2 i PGRN no augmenten en DCLw i que YKL-40 només augmenta en pacients amb DCLw amb un perfil de biomarcadors EA, el que suggereix que aquest augment és impulsat per la copatologia Alzheimer.

[en] Dementia with Lewy bodies (DLB) is characterized by its heterogeneity. In this thesis, I aim to investigate this clinical heterogeneity through the analysis of the different clinical subtypes based both on the predominant presentation features at the prodromal phase of the disease and by the assessment of sleep disorders, focusing on REM sleep behaviour disorder (RBD). I also investigate the role of glial activity in DLB by measuring the levels in cerebrospinal fluid (CSF) of glial proteins YKL-40, soluble TREM2 (sTREM2) and progranulin and its relationship with Alzheimer's disease (AD) biomarkers. Patients with a clinical diagnosis of probable DLB were consecutively recruited during the period of this thesis. To capture the predominant clinical onset, I calculated the relative duration of each core symptom respective to the total disease duration from onset to fulfilment of probable DLB criteria. A K-means clustering method based on the initial clinical presentation was applied. A subset of patients also underwent a specific assessment of sleep including sleep scales and video-polysomnography (V-PSG). For the study of glial markers, we also included patients with prodromal DLB (prodDLB), AD dementia, prodromal AD (prodAD), and cognitively normal volunteers (CN). In this thesis I report three different clinical subtypes in DLB resulted from the cluster analysis performed. The cognitive-predominant subtype was the main subgroup obtained and was featured by a cognitive onset and a longer prodromal phase. Patients in the neuropsychiatric-predominant subtype were older at disease onset and were characterised by the predominance of hallucinations during the early stage. Patients in the parkinsonism-predominant subtype showed a faster decline until a dementia stage and a shorter time from onset to presence of parkinsonism. Regarding the sleep disturbances, a wide range of alterations were found in the subset of patients specifically evaluated. Abnormalities in sleep-wake architecture were especially frequent. RBD was diagnosed in 50% of the studied patients, in most cases preceding the onset of cognitive impairment. Mimics of RBD were hallucinatory-like behaviours, severe obstructive sleep apnea and prominent periodic limb movements in sleep. Occipital EEG frequency while awake negatively correlated with the rate of electromyographic activity in REM sleep. Concerning glial markers, YKL-40, sTREM2 and progranulin levels did not differ between DLB groups and CN. However, YKL-40 levels, but not sTREM2 or PGRN, were higher in DLB patients who had a CSF profile suggestive of AD copathology than those without. In DLB and prodDLB, only YKL-40 correlated with t-tau and p-tau. To conclude, this thesis investigates the heterogeneity in DLB and reports three clinical subtypes with different clinical profiles and progression patterns defined by the predominant features during its prodromal phase as well as the variety and complexity of sleep disorders in DLB, highlighting the need of V-PSG to properly identify them. This thesis also emphasises that CSF glial markers sTREM2 and PGRN are not increased in DLB and that YKL-40 is only increased in DLB patients with an AD biomarker profile, suggesting that this increase is driven by AD copathology.