[ca] Introducció: El pacient gran cremat (PGC) presenta en els dies posteriors al traumatisme tèrmic, una alteració de la coagulació d'origen multifactorial. Són diversos els estudis realitzats sobre coagulació al PGC, però, el Factor XIII (FXIII), encarregat de convertir els monòmers de fibrina en un coàgul estable i relacionat amb el procés de cicatrització de les ferides, no s'ha estudiat fins a l'actualitat. Els dèficits de FXIII no es detecten amb les proves de coagulació habituals, de manera que encara que aquestes fossin normals el PGC podria arribar a quiròfan en un situació de coagulopatia inadvertida. Donat que el PGQ presenta un procés de cicatrització extensa, el consum d'aquest Factor podria estar justificat. Justificació científica: El PGC es sotmet a una cirurgia amb alt risc de sagnat per al desbridament de les cremades, a la qual podria estar arribant a una situació de coagulopatia inadvertida per dèficit de FXIII. Aquest estudi ens permetrà saber si els nivells de Factor XIII al PGC es troben dins dels rangs de normalitat en el moment de la intervenció quirúrgica i si el nostre pacient es troba en risc de patir una coagulopatia. Hipòtesi: El pacient gran cremat pateix un dèficit adquirit de Factor XIII. Objectius: L'objectiu principal d'aquest estudi és determinar si el pacient gran cremat presenta un dèficit de Factor XIII en el moment de l'acte quirúrgic. Objectius secundaris: Descriure la cinètica del FXIII en els 30 primers dies després del trauma tèrmic. Relacionar els nivells de FXIII amb el consum intraoperatori d'hemoderivats així com amb la cicatrització. Relacionar el consum de FXIII amb la superfície corporal cremada. Veure si hi ha relació entre el MCF del ROTEM i els nivells de FXIII. Descriure la cinètica de diferents factors i cofactors implicats en la coagulació, anticoagulació i fibrinòlisi, així com diferents tests de coagulació durant els 30 dies després del trauma tèrmic. Relacionar els paràmetres estudiats amb la morbimortalitat. Disseny de l'estudi: Es tracta d'un estudi pilot observacional, prospectiu unicèntric, de la cinètica de l'FXIII, així com d'altres factors i cofactors de la coagulació del PGC durant els 30 primers dies després del trauma tèrmic en una mostra de 21 pacients grans cremats . Resultats: El FXIII presenta una caiguda significativa de 75.10 punts percentuals des del trauma tèrmic fins al preoperatori i de 87.70 punts fins a les 24 hores postoperatòries, arribant a la cirurgia amb una mitjana de FXIII antigènic del 32%. La major part de factors pateixen un descens significatiu en nivells plasmàtics a les 24 hores del trauma tèrmic. Conclusions: El PGC experimenta una disminució dels nivells plasmàtics de FXIII significativa des del moment de l'ingrés fins a 24 hores després de la cirurgia, trobant-se en nivells infranormals en el moment de la intervenció quirúrgica que no es van poder detectar mitjançant altres tests de coagulació. El descens de la majoria dels factors a les 24 hores sembla estar associat amb la dilució per la fluidoteràpia intensiva de la ressuscitació.

[en] Introduction: In the days after thermal trauma, the patient with severe burn (MBP) injury presents a multifactorial alteration of coagulation. There are several studies carried out on coagulation in MBP, however, Factor XIII (FXIII), responsible for converting fibrin monomers into a stable clot and related to the wound healing process, has not been studied to date . FXIII deficits are not detected with the usual coagulation tests, so even if these were normal, the MBP could reach the operating room in a situation of inadvertent coagulopathy. Given that MBP has an extensive healing process, the consumption of this Factor could be justified. Scientific justification: The PGQ undergoes a surgery with a high risk of bleeding for the debridement of burns, to which it could be arriving in a situation of inadvertent coagulopathy due to FXIII deficiency. This study will allow us to know if the levels of Factor XIII in the MBP are within normal ranges at the time of surgery and if our patient is at risk of coagulopathy. Hypothesis: The large burn patient suffers from an acquired deficiency of Factor XIII. Objectives: The main objective of this study is to determine if the severely burned patient has a Factor XIII deficiency at the time of surgery. Secondary objectives: To describe the kinetics of FXIII in the first 30 days after thermal trauma. Relate the levels of FXIII with the intraoperative consumption of blood products as well as with healing. Relate the consumption of FXIII with the burned surface area. See if there is a relationship between the ROTEM MCF and FXIII levels. Describe the kinetics of different factors and cofactors involved in coagulation, anticoagulation and fibrinolysis, as well as different coagulation tests during the 30 days after thermal trauma. Relate the parameters studied with morbidity and mortality. Study design: This is an observational, prospective single-center pilot study of FXIII kinetics, as well as other factors and cofactors of MBP coagulation during the first 30 days after thermal trauma in a sample of 21 large burn patients. Results: The FXIII shows a significant drop of 75.10 percentage points from the thermal trauma to the preoperative period and of 87.70 points until the 24 postoperative hours, reaching the surgery with a median antigenic FXIII of 32%. Most factors suffer a significant decrease in plasma levels 24 hours after thermal trauma. Conclusions: MBP experiences a significant decrease in plasma levels of FXIII from the time of admission to 24 hours after surgery, being at infranormal levels at the time of surgery that could not be detected by other coagulation tests. The decrease in most factors at 24 hours seems to be associated with dilution by intensive fluid therapy of resuscitation.