[ca] Aquest treball té com a objectiu l'estudi del polimorfisme, l'habilitat d'un sòlid d'existir en més d'una estructura cristal·lina, per dos materials orgànics que constitueixen ingredients actius farmacèutics amb propietats analgèsiques locals. Aquests materials moleculars són el butamben i l'isobutamben. L'estudi estableix els dominis d'estabilitat de les diferents fases sòlides polimòrfiques en el pla pressió-temperatura mitjançant l'estudi experimental i la seva compatibilitat amb el càlcul topològic. La determinació dels dominis d'estabilitat i, en conseqüència, de les transicions de fase entre els diferents polimorfs, així com els processos de fusió, tots en funció de la pressió, s'han dut a terme mitjançant tècniques calorimètriques a pressió normal i a alta pressió. Aquest conjunt de dades experimentals permet establir el diagrama pressió-temperatura i per tant el domini d'estabilitat de cadascuna de les fases. A través de la difracció de raig X s'han determinat els volums dels diferents polimorfs en funció de la temperatura a pressió normal i les variacions de volum en les diferents transicions sòlid-sòlid entre polimorfs. Amb relació al butamben, les relacions d'estabilitat no varien respecte a la pressió, les dues formes cristal·lines tenen un domini d'estabilitat concret i es pot passar d'una a l'altra de forma completament reversible; és a dir, és un cas d'enantiotropia entre les dues formes. D'altra banda, en el cas de l'isobutamben les relacions d'estabilitat varien en funció de la pressió, a baixes pressions presenta el mateix comportament que el butamben, enantiotriopia, i, en canvi, a altes pressions només hi ha una forma estable en tot el rang de pressions i no és possible passar d'una a l'altra de forma reversible, és a dir, una de les formes es comporta monotròpicament respecte a l'altra.

[es] Este trabajo tiene como objetivo el estudio del polimorfismo, la habilidad de un sólido de existir en más de una estructura cristalina, por dos materiales orgánicos que constituyen ingredientes activos farmacéuticos con propiedades analgésicas locales. Estos materiales moleculares son el butamben y el isobutamben. El estudio establece los dominios de estabilidad de las diferentes fases sólidas polimórficas en el plano presión-temperatura mediante el estudio experimental y su compatibilidad con el cálculo topológico. La determinación de los dominios de estabilidad y, en consecuencia, de las transiciones de fase entre los diferentes polimorfos, así como los procesos de fusión, todos en función de la presión, se han llevado a cabo mediante técnicas calorimétricas a presión normal y a alta presión. Este conjunto de datos experimentales permite establecer el diagrama presión-temperatura y por tanto el dominio de estabilidad de cada una de las fases. A través de la difracción de rayo X se han determinado los volúmenes de los diferentes polimorfos en función de la temperatura a presión normal y las variaciones de volumen en las diferentes transiciones sólido-sólido entre polimorfos. Con relación al butamben, las relaciones de estabilidad no varían respeto a la presión, las dos formas cristalinas tienen un dominio de estabilidad concreto y se puede pasar de una a la otra de forma completamente reversible; es decir, es un caso de enantiotroía entre las dos formas. Por otro lado, en el caso del isobutamben las relaciones de estabilidad varían en función de la presión, a bajas presiones presenta el mismo comportamiento que el butamben, mientras que, a altas presiones, sólo hay una forma estable en todo el rango de presiones y no es posible pasar de una a la otra de forma reversible, es decir, una de las formas se comporta monotrópicamente respecto la otra.