[ca] El treball consta de dues parts. La primera enumera les normes de correcció lingüística de l'espanyol i classifica els problemes conceptuals, ambigüitats i "trampes" amb què el traductor es troba. Es divideix en quatre seccions: fonemes, paraules, frases i puntuació. Posa en relleu els problemes de traducció que comporta l'ús d'accents i abreviacions, majúscules i minúscules, antropònims i topònims, unió i separació de paraules, errors ortotipogràfics i barbarismes ortogràfics. També posa l'accent en l'ordre de col·locació dels elements de l'oració, el hipèrbaton, els anacoluts, l'amfibologia, la vaguetat, l'ambigüitat, els pleonasmes i les diverses formes d'expressió. La segona analitza els neologismes que s'incorporen a l'espanyol. En aquest apartat, s'analitza, especialment i exhaustiva, l'actual fenomen que representa l'increment exponencial de estrangerismes en la llengua espanyola. En primer lloc, s'enumera una breu tipologia de substitucions, adaptacions, xenismes i falsos estrangerismes. En segon lloc, s'analitza l'entrada d'estrangerismes des d'una perspectiva de domini lingüístic imperialista. D'aquesta manera, es pretén crear consciència de la indissociable relació que hi ha entre la llengua d'un poble i la ideologia dels seus parlants perquè els castellanoparlants prenguin consciència de la importància de preservar la seva llengua i limitin l'ús indiscriminat d'estrangerismes. En tercer lloc, s'emfatitza el deure i el dret a crear neologismes que té l'autor literari. En quart lloc, es fa una anàlisi dels neologismes recollits a la premsa de Barcelona els anys 1990 i 2016 per fer una anàlisi comparativa de la qual s'infereix que els neologismes es poden classificar dins de diferents camps semàntics i que la quantitat de neologismes que comprèn cada un d'aquests camps està estretament relacionada amb els esdeveniments viscuts pels parlants en el període de referència i que es pot saber quins canvis socials ha experimentat una societat gràcies a l'anàlisi dels neologismes que ha incorporat a la seva llengua.

[es] El trabajo consta de dos partes. La primera enumera las normas de corrección lingüística del español y clasifica los problemas conceptuales, ambigüedades y "trampas" con los que topa el traductor. Se divide en cuatro secciones: fonemas, palabras, frases y puntuación. Pone de relieve los problemas de traducción que conlleva el uso de acentos y abreviaciones, mayúsculas y minúsculas, antropónimos y topónimos, unión y separación de palabras, fallos ortotipográficos y barbarismos ortográficos. También hace hincapié en el orden de colocación de los elementos de la oración, el hipérbaton, los anacolutos, la anfibología, la vaguedad, la ambigüedad, los pleonasmos y las distintas formas de expresión. La segunda analiza los neologismos que se incorporan al español. En este apartado, se analiza, especial y exhaustivamente, el actual fenómeno que representa el incremento exponencial de extranjerismos en nuestra lengua. En primer lugar, se enumera una breve tipología de sustituciones, adaptaciones, xenismos y falsos extranjerismos. En segundo lugar, se analiza la entrada de extranjerismos desde una perspectiva de dominio lingüístico imperialista. De esta manera, se pretende crear conciencia de la indisociable relación que existe entre la lengua de un pueblo y la ideología de sus hablantes para que los hispanohablantes tomemos conciencia de la importancia de preservar nuestra lengua y limitemos el uso indiscriminado de extranjerismos. En tercer lugar, se enfatiza el deber y el derecho a crear neologismos que tiene el autor literario. En cuarto lugar, se hace un análisis de los neologismos recogidos en la prensa de Barcelona los años 1990 y 2016 para luego hacer un análisis comparativo del cual se infiere que los neologismos se pueden clasificar dentro de distintos campos semánticos y que la cantidad de neologismos que comprende cada uno de dichos campos está estrechamente relacionada con los acontecimientos vividos por los hablantes en el período de referencia y que se puede saber qué cambios sociales ha experimentado una sociedad gracias al análisis de los neologismos que ha incorporado a su lengua.