[ca] Els bisfenols (BPs) són un grup de compostos orgànics que actuen com disruptors endocrins, causant efectes adversos per la salut com, malalties metabòliques, disrupció del sistema reproductor o càncer. Aquests compostos s'utilitzen en productes quotidians, especialment en menjar; per això, la seva presència és ubiqua al medi ambient i l'exposició humana és extensa. Degut a la regulació vers el bisfenol A (BPA) – l'anàleg més usat – la industria ha començat a substituir-lo per altres anàlegs. L'objectiu d'aquesta tesi doctoral és avaluar l'exposició dietètica a sis anàlegs de bisfenol a través d'un estudi de dieta duplicada. Es va dividir la cohort en dos grups, cadascun dels quals va seguir una dieta diferenciada: una consistia en menjar enllaunat i l'altra en menjar fresc. El BPA va ser l'anàleg més detectat en les mostres de menjar i d'orina. Els resultats mostren que seguir una dieta a base de menjar enllaunat està significativament relacionat amb una major exposició al BPA. No obstant, els participants que van seguir una dieta consistent en productes frescos també van presentar nivells de BPA en orina. Això és degut a que el menjar no enllaunat també contenia BPA, tot i que en una concentració menor que la trobada en el menjar enllaunat. A més, també es va avaluar l'exposició al BPA, i es va trobar que cap dels dos grups estaven exposat per sobre de la ingesta diària tolerable (TDI) de 4 µg/kg pc/dia. Per tant, la salut humana no es troba en risc tot i consumir una dieta alta en BPA. Els altres anàlegs es van detectar en mostres puntuals. Per tant, seria aconsellable que les organitzacions internacionals comencessin a regular els bisfenols ja que la seva estructura y els seus efectes potencials són similars. Finalment, és important tenir present els efecte derivats de la co-exposició a diversos compostos.

[es] Los bisfenoles (BPs) son un grupo de compuestos orgánicos que actúan como disruptores endocrinos, causando efectos adversos para la salud como, enfermedades metabólicas, disrupción del sistema reproductor o cáncer. Estos compuestos se usan en productos cotidianos, especialmente en comida; por eso, su presencia es ubicua en el ambiente i la exposición humana es extensa. Debido a la regulación del bisfenol A (BPA) – el análogo más usado – la industria ha empezado a sustituirlo por otros análogos. El objetivo de esta tesis doctoral es evaluar la exposición dietética a seis bisfenoles a través de un estudio de dieta duplicada. La cohorte se dividió en dos grupos, que siguieron dietas diferenciadas: una consistía en comida enlatada y la otra en comida fresca. El BPA fue el análogo más detectado en muestras de comida y orina. Los otros sólo se detectaron en muestras puntuales. Los resultados muestran que seguir una dieta a base de comida enlatada está significativamente relacionado con una mayor exposición al BPA. Aun así, los participantes que siguieron una dieta de comida fresca también presentaban niveles de BPA en orina. Esto se debe a que la comida no enlatada también contiene BPA, aunque en niveles más bajos que la comida enlatada. Adicionalmente, se evaluó la exposición al BPA y se encontró que ninguno de los grupos estaba expuesto por encima de la ingesta diaria tolerable (TDI) de 4 µg/kg pc/día. Por lo tanto, la salud humana no está en riesgo aun consumiendo una dieta alta en BPA. Otros análogos se encontraron en muestras puntuales. Por tanto, las organizaciones internacionales deberían empezar a regularlos, ya que la estructura y los efectos potenciales son similares. Además, éstos se están empezando a detectar en muchas matrices. Finalmente, es importante tener en cuenta los efectos derivados de una co-exposición a diversos compuestos al mismo tiempo.