[ca] L'objectiu d'aquesta tesi doctoral va ser avaluar la utilitat de les subpoblacions limfocitàries en sang perifèrica i dels nivells sèrics de BAFF, IL-17, IL-18, IL-21, IL-22, CXCL13, TNF-R2 i PD-L2 com a biomarcadors diagnòstics i d'activitat a la síndrome de Sjögren primari (SSp). Per això es van realitzar dos estudis observacionals a l'Hospital Universitari Vall d'Hebron entre abril 2014 i setembre 2017. Tots els pacients amb SSp complien els criteris classificatoris de l'AECG del 2002. Al primer estudi es van incloure 68 pacients amb SSp, 26 pacients amb síndrome seca no-Sjögren i 23 voluntaris sans, i es va analitzar la distribució de les poblacions limfocitàries circulants mitjançant citometria de flux. Els pacients amb SSp presentaven menor proporció de limfòcits B de memòria i majors proporcions de limfòcits B naïve (BNA) i limfòcits T activats. La proporció de limfòcits B de memòria non-switched (BNSM) va resultar el millor paràmetre individual per diferenciar entre pacients amb SSp i pacients amb síndrome seca no-Sjögren (sensibilitat 72% i especificitat 76,6% per a un punt de tall <7,3%, AUC 0,795). El quocient BNA/BNSM va mostrar una sensibilitat del 76,6% i una especificitat del 72%, amb un punt de tall >9 (AUC 0,789). El millor paràmetre diagnòstic va ser el quocient entre el percentatge de limfòcits BNSM i el de limfòcits T CD4+ activats (CD4ACT), que amb un punt de tall <4,1 va mostrar una sensibilitat de 83,3% i una especificitat de 81,7% (AUC 0,840). Per discriminar entre SSp seronegatiu i síndrome seca no-Sjögren el millor paràmetre va ser el recompte absolut de limfòcits T CD4+ naïve, que va mostrar una sensibilitat de 76,9% i una especificitat de 88.9% per a un punt de tall <312 cèl·lules/µL (AUC 0,821). Al segon estudi es va analitzar l'associació entre les concentracions sèriques de BAFF, IL-17, IL-18, IL-21, IL-22, CXCL13, TNF-R2 i PD-L2, els paràmetres d'activitat de la malaltia (ESSDAI, β2MG i IgG) i la distribució de les subpoblacions limfocitàries circulants en pacients amb SSp, així com el rendiment diagnòstic d'aquestes citocines per discriminar entre pacients amb SSp i pacients amb síndrome seca no-Sjögren. Per això es van analitzar aquestes citocines al sèrum de 66 pacients amb SSp, 25 pacients amb síndrome seca no-Sjögren i 23 voluntaris sans. Els pacients amb SSp, comparats amb el grup control (format pels pacients amb síndrome seca no-Sjögren i els voluntaris sans), van mostrar nivells més elevats de BAFF (1982,6 vs. 1508,9 pg/mL; p=0,0037), CXCL13 (594,8 vs. 346,9 pg/mL; p=0,0002) i IL-21 (231,9 vs. 51,4 pg/mL; p=0,0011), i nivells més baixos de PD-L2 (2113,9 vs. 2843,6 pg/mL; p=0,0071). Els pacients amb SSp amb ESSDAI>0 van presentar concentracions sèriques més elevades de CXCL13 (696,9 vs. 359,8 pg/mL; p=0,0091), IL-21 (311,1 vs. 49,8 pg/mL ; p=0,0461), IL-22 (98,4 vs. 59,1 pg/mL; p=0,0464) i TNF-R2 (278,8 vs. 207,4 pg/mL; p=0,0164). Els nivells sèrics d'IgG es van correlacionar amb els nivells d'IL-21 (r=0,553; p<0,0001) i IL-22 (r=0,511; p<0,0001). La IL-21 va mostrar correlació negativa amb la proporció de limfòcits B de memòria (r=-0,344; p=0,0062) i positiva amb la proporció de limfòcits B naïve (r=0,379; p=0,0024). El percentatge de limfòcits T CD4+ activats es va correlacionar amb les concentracions sèriques d'IL-22 (r=0,331; p=0,0110) i TNF-R2 (r=0,349; p=0,0072). Per discriminar entre SSp i síndrome seca no-Sjögren, els nivells sèrics de CXCL13 van ser el millor paràmetre individual (sensibilitat 77,3%, especificitat 68% amb un punt de tall >240 pg/mL, AUC 0,799). El millor paràmetre diagnòstic va ser la fórmula [ln(CXCL13)+ln(BAFF)]/ln(PD-L2), que amb un punt de tall >1,7 va mostrar una sensibilitat de 77,2% i una especificitat de 86,4% (AUC 0,854).

[en] The objective of this doctoral Thesis was to evaluate the utility of lymphocyte subpopulations in peripheral blood and the serum levels of BAFF, IL-17, IL-18, IL-21, IL-22, CXCL13, TNF-R2 and PD-L2 as diagnostic and disease activity biomarkers in patients with primary Sjögren's syndrome (pSS). Two observational studies were carried out at the Vall d'Hebron University Hospital between April 2014 and September 2017. All patients with pSS met the 2002 AECG classification criteria. The first study included 68 patients with pSS, 26 patients with non-Sjögren sicca syndrome and 23 healthy volunteers, and the distribution of circulating lymphocyte populations was analysed using flow cytometry. Patients with pSS showed a reduced proportion of memory B lymphocytes and an increased proportion of naïve B lymphocytes and activated T lymphocytes. The percentage of non-switched memory B lymphocytes was the best individual parameter to differentiate between patients with pSS and patients with non-Sjögren sicca syndrome, yielding a sensitivity of 72% and a specificity of 76.6% using a cut-off point <7.3% (AUC 0.795). The ratio between the percentage of naïve B lymphocytes and non-switched memory B lymphocytes yielded a sensitivity of 76.6% and a specificity of 72% using a cut-off point >9 (AUC 0.789). The best diagnostic parameter was the ratio between the percentages of non-switched memory B lymphocytes and activated CD4+ T lymphocytes, which showed a sensitivity of 83.3% and a specificity of 81.7% using a cut-off point <4.1 (AUC 0.840). The best diagnostic parameter to discriminate between seronegative pSS and non-Sjögren sicca syndrome was the absolute count of naïve CD4+ T lymphocytes, which showed a sensitivity of 76.9% and a specificity of 88.9% using a cut-off point <312 cells/µL (AUC 0.821). In the second study, we analysed the relationship between serum levels of BAFF, IL-17, IL-18, IL-21, IL-22, CXCL13, TNF-R2 and PD-L2 and disease activity (ESSDAI score, serum levels of β2MG and IgG), as well as with the distribution of circulating lymphocyte subpopulations in patients with pSS. We also investigate the diagnostic performance of these serum cytokines to discriminate between pSS and non-Sjögren sicca syndrome. Serum levels of cytokines were analysed in 66 patients with pSS, 25 patients with non-Sjögren sicca syndrome and 23 healthy volunteers. Compared to control group (composed with patients with non-Sjögren sicca syndrome and healthy volunteers), patients with pSS exhibited higher levels of BAFF (1982.6 vs. 1508.9 pg/mL, p=0.0037), CXCL13 (594.8 vs. 346.9 pg/mL, p=0.0002) and IL-21 (231.9 vs. 51.4 pg/mL, p=0.0011), as well as lower levels of PD-L2 (2113.9 vs. 2843.6 pg/mL, p=0.0071). Patients with pSS with ESSDAI>0 showed higher serum concentrations of CXCL13 (696.9 vs. 359.8 pg/mL, p=0.0091), IL-21 (311.1 vs. 49.8 pg/mL, p=0.0461), IL-22 (98.4 vs. 59.1 pg/mL, p=0.0464) and TNF-R2 (278.8 vs. 207.4 pg/mL, p=0.0164). Serum IgG levels correlated with serum levels of IL-2 (r=0.553, p<0.0001) and IL-22 (r=0.511, p<0.0001). Moreover, serum levels of IL-21 showed negative correlation with memory B lymphocyte percentage (r=-0.344, p=0.0062) and positive correlation with naïve B lymphocyte percentages (r=0.379, p=0.0024), while the percentage of activated CD4+ T cells correlated with serum concentrations of IL-22 (r=0.331; p=0.0110) and TNF-R2 (r=0.349; p=0.0072). CXCL13 levels were the best individual biomarker to discriminate between pSS and non-Sjögren sicca syndrome patients (AUC 0.799), yielding a sensitivity of 77.3% and a specificity of 68% (cut-off point >240 pg/mL). However, the best diagnostic parameter was the formula [ln(CXCL13)+ln(BAFF)]/ln(PD-L2), which yielded a sensitivity of 77.2% and a specificity of 86.4% using a cut-off point >1.7 (AUC 0.854).