[ca] Des de l'antiguitat s'ha utilitzat diferents materials per a la construcció. El ciment sempre ha estat el material més utilitzat en la construcció, i fins els anys aquests era utilitzar per obtenir fibrociment utilitzat en cobertes de naus industrials i elements de sanejament (desguassos). Però la relació de l'amiant utilitzat en aquest material amb el càncer, van apareixen normatives amb la prohibició de l'ús d'aquest material, fent-lo pràcticament inexistent al voltant de l'any 2.000. Així, aquest material va ser substituït en les cobertes per xapes d'acer, i en els desguassos per materials plàstics. Actualment, quasi la única empresa a Europa que fabrica aquest material, està intentant tornar a fer fibrociment de nou, però amb fibres tant naturals com sintètiques, tot i que encara queda mol camí per fer. Els principals problemes d'aquests fibrociments amb fibres vegetals són: una degradació de la cel·lulosa de la fibra degut al contingut de Ca(OH)2 del ciment; i una pèrdua d'adherència matriu-fibra per les variacions de volum que experimenten les fibres a causa dels canvis d'humitat. Per tant, en aquest treball valorarem dos tipus de tractaments per tal de solucionar els problemes anterior. Utilitzarem substancies putzolanes per tal de reduir l'hidròxid de calç (Ca(OH)2); i una aplicació de diferents tractaments a les fibres, com la cornificació i planxat, tractaments amb plasma... per tal de millorar l'estabilitat volumètrica d'aquestes. Així es valorarà l'adherència fibra-matriu a partir dels dos tractaments anomenats anteriorment. Per dur a terme aquests, s'han realitzat 7 matrius amb diferents concentracions de ciment i materials putzolànics per tal de dur-les a un estudi posterior de flexió i compressió, per escollir la matriu amb més reducció d'hidròxid de calç, i també amb més resistència. D'altre banda, en quant els tractament de les fibres, hem diferenciat fins a 5 tractaments, ja siguin planxa, autoclau, ambos dues o amb plasma d'argó.

[es] Desde la antigüedad se ha utilizado diferentes materiales para la construcción. El cemento siempre ha sido el material más utilizado en la construcción, y hasta los años estos era utilizar para obtener fibrocemento utilizado en cubiertas de naves industriales y elementos de saneamiento (desagües). Pero la relación del amianto utilizado en este material con el cáncer, van apareciendo normativas con la prohibición del uso de este material, haciéndolo prácticamente inexistente alrededor del año 2000. Así, este material fue sustituido en las cubiertas por chapas de acero, y en los desagües para materiales plásticos. Actualmente, casi la única empresa en Europa que fabrica este material, está intentando volver a hacer fibrocemento de nuevo, pero con fibras tanto naturales como sintéticas, aunque todavía queda mucho camino por hacer Los principales problemas de estos fibrocementos con fibras vegetales son: una degradación de la celulosa de la fibra debido al contenido de Ca (OH) 2 del cemento; y una pérdida de adherencia matriz-fibra para las variaciones de volumen que experimentan las fibras debido a los cambios de humedad. Por tanto, en este trabajo valoraremos dos tipos de tratamientos para solucionar los problemas anterior. Utilizaremos sustancias puzolanas para reducir el hidróxido de cal (Ca (OH) 2); y una aplicación de diferentes tratamientos a las fibras, como la cornificación y planchado, tratamientos con plasma ... para mejorar la estabilidad volumétrica de éstas. Así se valorará la adherencia fibra-matriz a partir de los dos tratamientos mencionados anteriormente. Para llevar a cabo estos, se han realizado 7 matrices con diferentes concentraciones de cemento y materiales puzolánicos para llevarlas a un estudio posterior de flexión y compresión, para escoger la matriz con más reducción de hidróxido de cal, y también con más resistencia. Por otro lado, en cuanto los tratamiento de las fibras, hemos diferenciado hasta 5 tratamientos, ya sean plancha, autoclave, ambos dos o con plasma de argón. Por otro lado, en cuanto los tratamiento de las fibras, hemos diferenciado hasta 5 tratamientos, ya sean plancha, autoclave, ambos dos o con plasma de argón.