[ca] El compromís acadèmic o engagement d'estudiants d'Educació Secundària Obligatòria (ESO) i Batxillerat poden explicar part de l'èxit dels programes educatius actuals. Aquest estudi persegueix dos objectius generals, u) aprofundir en el coneixement sobre el concepte d'engagement en estudiants en base al model original de Salanova i cols., (2010) i dos) identificar les variables psicosocials facilitadores i obstaculitzadores implicades en el desenvolupament i manteniment del compromís acadèmic entre estudiants (homes i dones). El present estudi és de tipus observacional i prospectiu. Es van incloure com variables facilitadores la motivació de l'assoliment, motivació escolar, autoestima, autosuficiència, suport social i estratègies d'enfrontament. Les variables que obstaculitzen que es contemplen són estrès percebut i psicopatologia. La mostra va estar composta per 603 estudiants de 1er i 4rt de l'ESO i Batxillerat un 55,9% (n=337) eren homes i un 44,1% (n=266) eren dones, d'una edat mitjana de 15,2 anys (DT= 1,6, rang entre 12 i 19 anys), procedents de quatre escoles concertades-privades de Barcelona. Les dades van ser analitzades mitjançant proves de t de Student, correlacions de Pearson i regressió lineal. Respecte al compromís acadèmic, no es van trobar diferències significatives entre nois i noies (t= -0,543; p= 0,587), tampoc en la motivació acadèmica ni en les dimensions de psicopatologia de depressió/ansietat i conducta agressiva (tots amb p> 0,05). Les dones van obtenir puntuacions significatives més altes que els homes per la nota mitjana (t= -6,603; p< 0,001), motivació d'assoliment (aproximació al mestratge (t= -2,380; p< 0,018)), autoestima (t= -2,902; p= 0,004), 7 suport social (t= -4,065; p< 0,001), cerca de suport emocional davant esdeveniments estressants (t= -3,679; p= 0,000). A les variables obstaculitzadores les dones obtenen puntuacions més elevades en estrès (t= -4,913; p< 0,001) i problemes socials (t= -2,146; p< 0,032). Els homes van obtenir puntuacions significatives més elevades a l'escala de motivació d'assoliment d'aproximació al rendiment (t= 2,494; p= 0,013), autoeficàcia (t= 2,538; p= 0,011), humor (t= 2,978; p= 0,003) i ús de substàncies davant esdeveniments estressants (t= 2,538; p= 0,008) i inatenció dins de l'escala de psicopatologia (t= 2,861; p= 0,004). Per la mostra global, les variables implicades en el desenvolupament i manteniment del compromís acadèmic van ser motivació intrínseca, amotivació, aproximació al mestratge, estrès, motivació extrínseca i problemes socials (R2= 0,634; F= 98,793; p= 0,000). A la mostra d'homes, les variables rellevants van ser motivació intrínseca, aproximació al mestratge, estrès, motivació extrínseca i religió (R2= 0,664; F= 76,584; p= 0,000). Per últim a la mostra de dones el compromís queda predit per motivació intrínseca, amotivació, depressió/ansietat i planificació (R2= 0,584; F= 54,352; p= 0,000). En resum, en el desenvolupament i manteniment del compromís acadèmic o engagement, les variables com la motivació de l'assoliment (aproximació al mestratge), la motivació acadèmica (motivació intrínseca, extrínseca i amotivació), i algunes estratègies d'afrontament (religió i planificació) actuarien com variables facilitadores, i l'estrès i la psicopatologia (depressió/ansietat i problemes socials) com obstaculitzadores. Paraules clau: compromís acadèmic, engagement, rendiment acadèmic, motivació acadèmica, motivació de l'assoliment, autoestima, autoeficàcia, suport social, estratègies d'enfrontament, estrès percebut i psicopatologia.

[es] El compromiso académico o engagement de estudiantes de Educación Secundaria Obligatoria (ESO) y Bachillerato pueden explicar parte del éxito de los programas educativos actuales. Este estudio persigue dos objetivos generales, uno) profundizar en el conocimiento sobre el concepto de engagement en estudiantes en base al modelo original de Salanova y cols., (2010) y dos) identificar las variables psicosociales facilitadoras y obstaculizadoras implicadas en el desarrollo y mantenimiento del compromiso académico entre estudiantes (hombres y mujeres). El presente estudio es de tipo observacional y prospectivo. Se incluyeron como variables facilitadoras la motivación de logro, motivación escolar, autoestima, autoeficacia, apoyo social y estrategias de afrontamiento. Las variables obstaculizadoras que se contemplan son estrés percibido y psicopatología. La muestra estuvo compuesta por 603 estudiantes de 1° y 4° de la ESO y Bachillerato un 55,9% (n=337) eran varones y un 44,1% (n=266) eran mujeres, de una edad media de 15,2 años (DT=1,6, rango entre 12 y 19 años), procedentes de cuatro colegios concertados-privados de Barcelona. Los datos fueron analizados mediante pruebas de t de Student, correlaciones de Pearson y regresión lineal. Respecto al compromiso académico, no se hallaron diferencias significativas entre alumnos y alumnas (t= -0,543; p=0,587), tampoco en motivación académica ni en las dimensiones de psicopatología de depresión/ansiedad y conducta agresiva (todos con p> 0,05). Las mujeres obtuvieron puntuaciones significativas más altas que los hombres para la nota media (t= -6,603; p<0,001), motivación de logro (aproximación a la maestría (t= -2,380; p<0,018)), autoestima (t= -2,902; p= 0,004), apoyo social (t= -4,065; p<0,001), búsqueda de apoyo emocional ante eventos estresantes (t= -3,679; p= 0,000). En las variables obstaculizadoras las mujeres obtienen puntuaciones más elevadas en estrés (t= -4,913; p<0,001) y problemas sociales (t= -2,146; p<0,032). Los hombres obtuvieron puntuaciones significativas más elevadas en la escala de motivación de logro de aproximación al rendimiento (t= 2,494; p= 0,013), autoeficacia (t= 2,538; p= 0,011), humor (t= 2,978; p= 0,003) y uso de sustancias ante eventos estresantes (t= 2,670; p= 0,008) e inatención dentro de la escala de psicopatología (t= 2,861; p= 0,004). Para la muestra global, las variables implicadas en el desarrollo y mantenimiento del compromiso académico fueron motivación intrínseca, amotivación, aproximación a la maestría, estrés, motivación extrínseca y problemas sociales (R2= 0,634; F= 98,793; p= 0,000). En la muestra de hombres, las variables relevantes fueron motivación intrínseca, aproximación a la maestría, estrés, motivación extrínseca y religión (R2= 0,664; F= 76,584; p= 0,000). 6 Por último en la muestra de mujeres el compromiso queda predicho por motivación intrínseca, amotivación, depresión/ansiedad y planificación (R2= 0,584; F= 54,352; p= 0,000). En resumen, en el desarrollo y mantenimiento del compromiso académico o engagement, las variables como la motivación de logro (aproximación a la maestría), la motivación académica (motivación intrínseca, extrínseca y amotivación), y algunas estrategias de afrontamiento (religión y planificación) actuarían como variables facilitadoras, y el estrés y la psicopatología (depresión/ansiedad y problemas sociales) como obstaculizadoras.