[ca] El present treball indaga per la relació d'interdependència de les ciutats, com a expressió del procés d'urbanització i aglomeració humana, així com de totes les seves dinàmiques espacials, polítiques, socials, econòmiques i ambientals, amb les regions que les proveeixen de diferents serveis ecosistèmics i sense els quals no podrien subsistir. A partir d'identificar clarament la manera d'analitzar aquesta dependència, es poden construir propostes d'incorporació de la valoració (no únicament una valoració econòmica) d'aquests serveis ecosistèmics en les polítiques que tradicionalment coneixem com a polítiques urbanes o de les ciutats, així com dels diferents instruments de planificació com són, en el cas de Colòmbia, els plans de desenvolupament i els plans d'ordenament territorial, els quals, per a efectes d'aquest treball, s'analitzen amb major profunditat en una escala metropolitana i regional. La proposta que es presenta avança des del conceptual i el metodològic a través de tres exercicis pràctics, que permeten incorporar els serveis ecosistèmics com a prioritats de les polítiques de sostenibilitat d'aquests territoris, els quals no haurien de ser analitzats i gestionats de manera aïllada sinó que, per contra, haurien d'analitzar-se com a entorns urbà•regionals, ja que permanentment existeix un intercanvi o flux de serveis que la naturalesa proporciona i que en la majoria de polítiques i visions del desenvolupament dels territoris poques vegades són identificats, valorats i incorporats. Com a cas d'estudi s'analitza la ciutat de Medellín, la seva àrea metropolitana també coneguda com la vall de Aburrá, conformada per altres nou municipis conurbats física i funcionalment, i la seva relació d'interdependència amb el seu entorn urbà•regional, és a dir la regió central del departament de Antioquia (també denominada regió metropolitana) que abasta almenys 50 municipis.

[es] El presente trabajo indaga por la relación de interdependencia de las ciudades, como expresión del proceso de urbanización y aglomeración humana, así como de todas sus dinámicas espaciales, políticas, sociales, económicas y ambientales, con las regiones que las proveen de diferentes servicios ecosistémicos y sin los cuales no podrían subsistir. A partir de identificar claramente la forma de analizar esa dependencia, se pueden construir propuestas de incorporación de la valoración (no únicamente una valoración económica) de estos servicios ecosistémicos en las políticas que tradicionalmente conocemos como políticas urbanas o de las ciudades, así como de los diferentes instrumentos de planificación como son, en el caso de Colombia, los planes de desarrollo y los planes de ordenamiento territorial, los cuales, para efectos de este trabajo, se analizan con mayor profundidad en una escala metropolitana y regional. La propuesta que se presenta avanza desde lo conceptual y lo metodológico a través de tres ejercicios prácticos, que permiten incorporar los servicios ecosistémicos como prioridades de las políticas de sostenibilidad de estos territorios, los cuales no deberían ser analizados y gestionados de manera aislada sino que, por el contrario, deberían analizarse como entornos urbano•regionales, ya que permanentemente existe un intercambio o flujo de servicios que la naturaleza proporciona y que en la mayoría de políticas y visiones del desarrollo de los territorios pocas veces son identificados, valorados e incorporados. Como caso de estudio se analiza la ciudad de Medellín, su área metropolitana también conocida como el valle de Aburrá, conformada por otros nueve municipios conurbados física y funcionalmente, y su relación de interdependencia con su entorno urbano•regional, es decir la región central del departamento de Antioquia (también denominada región metropolitana) que abarca por lo menos 50 municipios.