[ca] Processos com l'esclat social xilè, o les recents protestes a Veneçuela arran dels resultats electorals, són alguns dels molts exemples en la història recent de Llatinoamèrica que ens indiquen l'agotament aparent dels mecanismes tradicionals de la política estatal, així com de el seu lèxic polític. Sota aquesta premissa va sorgir, al si del gir decolonial, la reflexió sobre el concepte de la posthegemonia. Aquest concepte va aparèixer amb l'objectiu de repensar l'hegemonia gramsciana des dels estudis culturals i decolonials per qüestionar la relació entre les classes dominants i les dominades. A aquest efecte, es va desenvolupar una sèrie de reflexions teòriques que, partint d'una amalgama d'influències de la filosofia política contemporània, buscaven, al seu torn, repensar les vies de la política en el marc de l'Estat-nació, i que hi posaven centre de la reflexió a la figura de la subalternitat. Aquest article aprofundeix en les influències filosòfiques de la posthegemonia, explorant mitjançant una revisió hermenèutica-reconstructiva i de la metodologia de l'anàlisi conceptual, l'amalgama d'influències de la filosofia política contemporània que qüestionen les vies de la política en el marc de l'Estat -nació, i que posen al centre de la reflexió la figura de la subalternitat, estructurant la investigació que se'n deriva aquest concepte. Aquest article proporciona una anàlisi sobre la capacitat emancipatòria d'aquest concepte la posthegemonia en el seu caràcter epistemològic i teòric, i conclou certes lliçons sobre l'exploració conceptual en què s'embarquen els estudis llatinoamericans en bregar amb la realitat postcolonial i la transformació de la vida política al subcontinent, amb l'objectiu principal de dilucidar la idiosincràsia teòrica que representa el marc filosòfic de la postcolonialitat i la relació que aquest guarda amb la capacitat de subversió davant del capitalisme i l'eurocentrisme.

[es] Procesos como el estallido social chileno, o las recientes protestas en Venezuela a raíz de los resultados electorales, son algunos de los muchos ejemplos en la historia reciente de Latinoamérica que nos indican el aparente agotamiento de los mecanismos tradicionales de la política estatal, así como de su léxico político. Bajo esta premisa surgió, en el seno del giro decolonial, la reflexión sobre le concepto de la poshegemonía. Este concepto apareció con el objetivo de repensar la hegemonía gramsciana desde los estudios culturales y decoloniales, para cuestionar la relación entre las clases dominantes y las dominadas. Para este fin, se desarrolló una serie de reflexiones teóricas que, partiendo de una amalgama de influencias de la filosofía política contemporánea, buscaban, a su vez, repensar los cauces de la política en el marco del Estado-nación, y que ponían en el centro de la reflexión a la figura de la subalternidad. El presente artículo ahonda en las influencias filosóficas de la poshegemonía, proporciona un análisis sobre la capacidad emancipatoria de dicho concepto en su carácter epistemológico y teórico, y concluye ciertas lecciones sobre la exploración conceptual en la que se embarcan los estudios latinoamericanos al lidiar con la realidad poscolonial y la transformación de la vida política en el subcontinente.