[ca] Les transformacions territorials contemporànies i, en particular, l'expansió del procés d'urbanització han anat posant en crisi les bases materials en les quals recolzaven les dualitats conceptuals sobre el camp i la ciutat. Així, l'expansió de les àrees urbanes, la integració del territori, la disminució de l'ocupació agrària i l'homogeneïtzació relativa de les formes de vida han contribuït, a desdibuixar les diferències entre espais rurals i urbans, fins al punt de fer-ne cada vegada més difícil la delimitació i classificació. En aquest context, la present tesi doctoral vol ser una aportació al coneixement del procés d'urbanització en l'àmbit territorial que configuren Catalunya, el País Valencià i les Illes Balears, una de les regions urbanes més dinàmiques del sud d'Europa. Per abordar aquesta qüestió, la recerca s'aproxima a l'estudi del procés d'urbanització des de sis perspectives diverses: el poblament, l'artificialització del sòl i els seus usos, l'estacionalitat en l'ocupació del territori, les desigualtats espacials i la percepció de la població. Des del punt de vista metodològic, això suposa la utilització de fonts de naturalesa diversa: censos i padrons demogràfics, productes derivats de la imatge satel·litària diürna, imatge satel·litària nocturna, dades registrals i enquestes poblacionals de condicions de vida i percepcions. Pel que fa als resultats aconseguits, el treball constitueix una aportació al coneixement de les fases, les característiques i els efectes del procés d'urbanització en l'àmbit d'estudi. A més, des del punt de vista conceptual la recerca posa en evidència l'obsolescència de les velles dualitats conceptuals camp/ciutat i les taxonomies basades en la distinció neta entre espais urbans i espais rurals, tot i que aquestes segueixen molt vigents en l'imaginari col·lectiu.

[es] Las transformaciones territoriales contemporáneas y, en particular, la expansión del proceso de urbanización han ido poniendo en crisis las bases materiales en las que apoyaban las dualidades conceptuales sobre el campo y la ciudad. Así, la expansión de las áreas urbanas, la integración del territorio, la disminución de la ocupación agraria y la homogeneización relativa de las formas de vida han contribuido, a desdibujar las diferencias entre espacios rurales y urbanos, hasta el punto de realizar cada vez más difícil su delimitación y clasificación. En este contexto, la presente tesis doctoral quiere ser una aportación al conocimiento del proceso de urbanización en el ámbito territorial que configuran Cataluña, la Comunidad Valenciana y las Islas Baleares, una de las regiones urbanas más dinámicas del sur de Europa. Para abordar esta cuestión, la investigación se aproxima al estudio del proceso de urbanización desde seis perspectivas diversas: el poblamiento, la artificialización del suelo y sus usos, la estacionalidad en la ocupación del territorio, las desigualdades espaciales y la percepción de la población. Desde el punto de vista metodológico, esto supone la utilización de fuentes de naturaleza diversa: censos y padrones demográficos, productos derivados de la imagen satelitaria diurna, imagen satelitaria nocturna, datos registrales y encuestas poblacionales de condiciones de vida y percepciones. Por lo que respecta a los resultados conseguidos, el trabajo constituye una aportación al conocimiento de las fases, características y efectos del proceso de urbanización en el ámbito de estudio. Además, desde el punto de vista conceptual la investigación pone en evidencia la obsolescencia de las viejas dualidades conceptuales campo/ciudad y las taxonomías basadas en la distinción neta entre espacios urbanos y espacios rurales, aunque éstas siguen muy vigentes en el imaginario colectivo.