BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Gener 2024: l'autora ha detectat dos errors. [1] A la pàgina 19, peu d'imatge 7, la data correcta és 28 maig 1974. [2] El mateix succeeix en el primer paràgraf de la pàgina 20, data correcta 28 maig 1974 Aquest article analitza la relació entre els artistes i les estrcuturas de poder portuguesos i les masses populars després de la Revolució de el 25 d'abril de 1974 i fins a 1977. L'anàlisi d'aquest període a Portugal considerarà les dinàmiques que envolten les pràctiques artístiques socialment compromeses integrades en l'espai públic, dins del seu marc històric i social. L'article sosté que el context artístic portuguès en estudi va sorgir de la motivació dels polítics i artistes per apropar l'art i les masses populars a l'procés revolucionari en curs. En aquesta aproximació, identifico la col·laboració com l'actitud més utilitzada pels artistes en relació amb el sistema polític i la població. Aquest enfocament va disminuir des de 1976, moment en què es va incrementar el conflicte amb les estructures de poder polític. Pel que fa a la relació amb la població, a partir d'aquest moment també hi va haver una disminució en l'ús d'eines col·laboratives i una intensificació d'eines transgressores i provocatives en les pràctiques artístiques. Aquests canvis seran articulats en l'article a partir de les condicions polítiques i socials objectives de país, i la seva influència en els matisos actitudinals identificats en les pràctiques artístiques socialment compromeses en anàlisi.

[es] Enero 2024: la autora ha detectado dos errores. [1] En la página 19, pie de imagen 7, la fecha correcta es 28 May 1974. [2] Lo mismo sucede en el primer párrafo de la página 20, fecha correcta 28 May 1974 Este artículo analiza la relación entre los artistas y las estructuras de poder portugueses y las masas populares después de la Revolución del 25 de abril de 1974 y hasta 1977. El análisis de este período en Portugal considerará las dinámicas que rodean las prácticas artísticas socialmente comprometidas integradas en el espacio público, dentro de su marco histórico y social. El artículo sostiene que el contexto artístico portugués en estudio surgió de la motivación de los políticos y artistas para acercar el arte y las masas populares al proceso revolucionario en curso. En esta aproximación, identifico la colaboración como la actitud más utilizada por los artistas en relación con el sistema político y la población. Este enfoque disminuyó desde 1976, momento en el que se incrementó el conflicto con las estructuras de poder político. En cuanto a la relación con la población, a partir de ese momento también hubo una disminución en el uso de herramientas colaborativas y una intensificación de herramientas transgresoras yprovocativas en las prácticas artísticas. Estos cambios serán articulados en el artículo a partir de las condiciones políticas y sociales objetivas del país, y su influencia en los matices actitudinales identificados en las prácticas artísticas socialmente comprometidas en análisis.
[ca] Aquest article analitza el potencial utòpic del cardenismo al Mèxic postrevolucionari i la seva relació amb la construcció política del "poble". Partint d'una distinció proposada per Agamben entre el Poble com a subjecte polític hegemònic i el poble com a multitud subalterna, l'article argumenta que els intel·lectuals pròxims al govern van projectar la creació del Poble cardenista com un subjecte unificat, sense conflictes ni fissures. Segons la seva perspectiva, abans de l'arribada del cardenismo no existia un Poble pròpiament dit, sinó amb prou feines un poble, és a dir, masses de pagesos subalterns sense la capacitat de generar una transformació política. La construcció del Poble seria llavors el producte d'una maquinària estatal conformada per aparells tecnològics, institucions i infraestructura. No obstant això, aquesta concepció dels intel·lectuals orgànics cardenistas invisibilitza el fet que les mobilitzacions populars no sols van antecedir i van establir les bases per a les reformes polítiques cardenistas, sinó que també van romandre com una presència subterrània que la maquinària estatal buscava orientar i canalitzar. En aquesta possible irrupció de la multitud heterogènia del poble i la seva tensió amb el Poble constituït resideix el potencial utòpic relacionat amb el cardenismo com a discurs polític.

[es] Este artículo analiza el potencial utópico del cardenismo en el México posrevolucionario y su relación con la construcción política del "pueblo". Partiendo de una distinción propuesta por Agamben entre el Pueblo como sujeto político hegemónico y el pueblo como multitud subalterna, el artículo argumenta que los intelectuales cercanos al gobierno proyectaron la creación del Pueblo cardenista como un sujeto unificado, sin conflictos ni fisuras. Según su perspectiva, antes de la llegada del cardenismo no existía un Pueblo propiamente dicho, sino apenas un pueblo, es decir, masas de campesinos subalternos sin la capacidad de generar una transformación política. La construcción del Pueblo sería entonces el producto de una maquinaria estatal conformada por aparatos tecnológicos, instituciones e infraestructura. Sin embargo, esta concepción de los intelectuales orgánicos cardenistas invisibiliza el hecho de que las movilizaciones populares no solo antecedieron y sentaron las bases para las reformas políticas cardenistas, sino que también permanecieron como una presencia subterránea que la maquinaria estatal buscaba orientar y canalizar. En esta posible irrupción de la multitud heterogénea del pueblo y su tensión con el Pueblo constituido reside el potencial utópico relacionado con el cardenismo como discurso político.
[ca] Aquest treball explora com la industrialització va poder estar afectant la formació de capital humà. A través de l'anàlisi de la despesa educativa dels ajuntaments minero-industrials de Biscaia entre 1857 i 1923, es pot observar com aquests van respondre positivament al boom minero-industrial des de mitjans de 1880. Encara que a les dècades de 1880 i 1890 la immigració a la conca va fer retrocedir lleument la despesa educativa, les dades mostren que a partir del 1900, aquests ajuntaments van realitzar una inversió important en la formació de capital humà dels seus habitants. Tot i això, l'aproximació a les dades d'alfabetització de la conca mostren que, malgrat la despesa educativa, l'alfabetització no va semblar respondre positivament fins a les primeres dècades del segle XX. Els resultats semblen indicar que les condicions de miners i operaris fabrils van poder estar afectant directament l'escolarització i van minimitzar l'efecte de la despesa educativa local.

[es] Este trabajo explora cómo la industrialización pudo estar afectando a la formación de capital humano. A través del análisis del gasto educativo de los ayuntamientos minero-industriales de Vizcaya entre 1857 y 1923, se puede observar como estos respondieron positivamente al boom minero-industrial desde mediados de 1880. Aunque en las décadas de 1880 y 1890 la inmigración a la cuenca hizo retroceder levemente el gasto educativo, los datos muestran que a partir de 1900, estos ayuntamientos realizaron una inversión importante en la formación de capital humano de sus habitantes. Sin embargo, la aproximación a los datos de alfabetización de la cuenca muestran que, pese al gasto educativo, la alfabetización no pareció responder positivamente hasta las primeras décadas del siglo XX. Los resultados parecen indicar que las condiciones de mineros y operarios fabriles pudieron estar afectando directamente a la escolarización, minimizando el efecto del gasto educativo local
[ca] Amb la victòria de Fratelli d'Itàlia a les eleccions polítiques del 25 d'abril del 2022, el partit hereu de la fiamma tricolore del Moviment Sociale Italià s'ha enlairat per primera vegada al poder. En aquest article analitzem les arrels ideològiques del partit liderat per Giorgia Meloni, la seva reivindicació de la figura de Giorgio Almirante i la seva col·locació al solc postfeixista, nacionalista i conservador del panorama polític italià i europeu. Després examinarem la concepció de la història de Fratelli d'Itàlia que bascula entre l'exaltació del 4 novembre 1918 com a data de la victòria italiana a la Gran Guerra i el menyspreu dissimulat cap al 25 d'abril de 1945, efemèride símbol de l'alliberament d'Itàlia del nazi-feixisme. En aquest sentit, el principal partit de la dreta italiana impugna els valors de la tradició i de l'autoritat, menyspreant la Il·lustració i exaltant les arrels grec-romanes i judeo-cristianes del Continent europeu. En aquest marc, la utilització dels mites feixistes se circumscriu únicament al Risorgiment i al paper d'Itàlia a la Primera Guerra Mundial. Tot i això, demostrarem com, tot i presentar-se com un modern partit de la dreta nacional-conservadora, Fratelli d'Italia segueix tenint llaços inconfessables amb l'extrema dreta neofeixista italiana, alhora que, a través dels seus exponents més representatius, continua exhibint paraules i gestos de veneració publica cap al Règim mussolinià.

[es] Con la victoria de Fratelli d'Italia en las elecciones políticas del 25 de abril de 2022, el partido heredero de la "fiamma tricolore" del Movimento Sociale Italiano se ha encumbrado por primera vez en el poder. En este artículo analizamos las raíces ideológicas del partido liderado por Giorgia Meloni, su reivindicación de la figura de Giorgio Almirante y su colocación en el surco postfascista, nacionalista y conservador del panorama político italiano y europeo. Después examinaremos la concepción de la historia de Fratelli d'Italia que bascula entre la exaltación del 4 noviembre 1918 como fecha de la victoria italiana en la Gran Guerra y el desprecio disimulado hacia el 25 de abril de 1945, efeméride símbolo de la liberación de Italia del nazi-fascismo. En este sentido, el principal partido de la derecha italiana impugna los valores de la tradición y de la autoridad, menospreciando la Ilustración y exaltando las raíces griego-romanas y judeo-cristianas del Continente europeo. En este marco, la utilización de los mitos fascistas se circunscribe únicamente al Risorgimento y al papel de Italia en la Primera Guerra Mundial. Sin embargo, demostraremos como, a pesar de presentarse como un moderno partido de la derecha nacional-conservadora, Fratelli d'Italia sigue teniendo lazos inconfesables con la extrema derecha neofascista italiana, al tiempo que, a través de sus exponentes más representativos, continúa exhibiendo palabras y gestos de veneración publica hacia el Régimen mussoliniano.
[ca] Aquest treball explora la relació que va unir durant gairebé una dècada a l' etnògraf suís Alfred Métraux amb el missioner escocès John Arnott , pertanyent a la South American Missionary Society. Es descriu la influència recíproca entre els dos personatges tant en l'àmbit religiós com en l'acadèmic . S'analitza, al seu torn, el context històric, social i polític de les missions anglicanes en el Chaco argentí en el moment dels viatges etnogràfics de Métraux en 1933 i en 1939.

[es] Este trabajo explora la relación que unió durante casi una década al etnógrafo suizo Alfred Métraux con el misionero escocés John Arnott, perteneciente a la South American Missionary Society. Se describe la influencia recíproca entre ambos personajes tanto en el ámbito religioso como en el académico. Se analiza, a su vez, el contexto histórico, social y político de las misiones anglicanas en el Chaco argentino en el momento de los viajes etnográficos de Métraux en 1933 y en 1939.
[ca] El preàmbul de la Llei orgànica 3/2020, de 29 de desembre, per la qual es modifica la Llei orgànica 2/2006, de 3 de maig, d'Educació (LOMLOE) reconeix la importància de l'Educació per al Desenvolupament Sostenible i el seu caràcter transversal incorporant en els Reials decrets d'ensenyaments mínims continguts curriculars relacionats amb aquest àmbit. En plena transició legislativa i curricular, l'objectiu d'aquesta investigació és analitzar el nivell de coneixement de els/as docents en matèria legal i curricular sobre l'Agenda 2030 i l'Educació per al Desenvolupament Sostenible. Per a això, es dissenya un qüestionari on es recapta informació relacionada amb el coneixement del professorat sobre les competències clau, els canvis legislatius i els aspectes curriculars relacionats amb el desenvolupament sostenible, realitzant una correlació de la informació obtinguda en funció de l'etapa en la qual s'imparteix docència. La recollida d'informació del qüestionari aplicat ha permés conèixer i determinar una escassa puntuació referent a aquests aspectes, per la qual cosa es fa necessari dissenyar programes de formació que ajuden els equips docents a ampliar coneixements legislatius en matèria de sostenibilitat.

[es] El preámbulo de la Ley Orgánica 3/2020, de 29 de diciembre, por la que se modifica la Ley Orgánica 2/2006, de 3 de mayo, de Educación (LOMLOE) reconoce la importancia de la Educación para el Desarrollo Sostenible y su carácter transversal incorporando en los Reales Decretos de enseñanzas mínimas contenidos curriculares relacionados con este ámbito. En plena transición legislativa y curricular, el objetivo de esta investigación es analizar el nivel de conocimiento de los/as docentes en materia legal y curricular sobre la Agenda 2030 y la Educación para el Desarrollo Sostenible. Para ello, se diseña un cuestionario donde se recaba información relacionada con el conocimiento del profesorado sobre las competencias clave, los cambios legislativos y los aspectos curriculares relacionados con el desarrollo sostenible, realizando una correlación de la información obtenida en función de la etapa en la que se imparte docencia. La recogida de información del cuestionario aplicado ha permitido conocer y determinar una escasa puntuación en lo referente a estos aspectos, por lo que se hace necesario diseñar programas de formación que ayuden a los equipos docentes a ampliar conocimientos legislativos en materia de sostenibilidad.
[ca] L'article recull la realització i avaluació dels resultats d'un projecte d'aprenentatge servei al barri de Zabalgana, Vitòria-Gasteiz, durant el curs 2017-2018, promogut per professorat del grau de Treball Social de la Universitat del País Basc des de les assignatures Treball Social Comunitari i Disseny de Projectes Socials. L'objectiu és reflexionar sobre les potencialitats, dificultats i condicions que cal tenir en compte en la implementació de la metodologia d'aprenentatge servei, en la qual concorren professorat, alumnat i professionals. La metodologia utilitzada és mixta. D'una banda, les avaluacions qualitatives realitzades per l'alumnat i els professionals. De l'altra, els expedients acadèmics amb les notes de la primera convocatòria, així com les enquestes de satisfacció sobre la docència emplenades per l'alumnat. Els resultats mostren que, encara que les avaluacions de l'experiència van ser positives en termes d'aprenentatge real i de servei rebut, els resultats acadèmics i la satisfacció de l'alumnat amb les assignatures no han estat millors que en cursos previs on no s'ha implementat la metodologia d'aprenentatge servei. En els resultats acadèmics influeixen altres factors com ara nivell acadèmic, autonomia i motivació de l'alumnat, així com l'obligatorietat i l'esforç més gran que comporta prestar el servei.

[es] El articulo recoge la realización y evaluación de los resultados de un proyecto de aprendizaje-servicio en el barrio de Zabalgana, Vitoria-Gasteiz, durante el curso 2017-2018, promovido por profesorado del grado de Trabajo Social de la Universidad del País Vasco desde las asignaturas Trabajo Social Comunitario y Diseño de Proyectos Sociales. El objetivo es reflexionar sobre las potencialidades, dificultades y condiciones a tener en cuenta en la implementación de la metodología de aprendizaje-servicio, en la cual concurren profesorado, alumnado y profesionales. La metodología utilizada es mixta. Por un lado, las evaluaciones cualitativas realizadas por el alumnado y profesionales. Por otro, los expedientes académicos con las notas en primera convocatoria, así como las encuestas de satisfacción sobre la docencia cumplimentadas por el alumnado. Los resultados muestran que, aunque las evaluaciones de la experiencia fueron positivas en términos de aprendizaje real y de servicio recibido, los resultados académicos y la satisfacción del alumnado con las asignaturas no han sido mejores que en cursos previos donde no se ha implementado la metodología de aprendizaje-servicio. En los resultados académicos influyen otros factores tales como nivel académico, autonomía y motivación del alumnado, así como la obligatoriedad y el esfuerzo mayor que conlleva prestar el servicio.
[ca] El procés constituent iniciat l'any 2021 a Xile va marcar una fita històrica sense precedents. Entre altres novetats, va destacar l'existència d'ascons reservats per a representants indígenes. Atès el caràcter històric de la Convenció Constitucional, aquest article es concentrarà en l'anàlisi de la participació de les i els constituents maputxes en aquest espai. Això és particularment rellevant, no només pel seu significat històric per a la representació maputxe en institucions del país, sinó també per les transformacions qualitatives que es pretenien dur a terme i que implicaven directament els pobles indígenes. El treball es basa en l'acumulació prèvia i el seguiment de la participació política institucional maputxe dels autors, en una revisió exhaustiva de la premsa en 2021, en l'experiència directa d'un dels autors com assessor d'un dels ascons reservats i en entrevistes realitzades a informants qualificats.

[es] El proceso constituyente iniciado en el año 2021 en Chile marcó un hito histórico sin precedentes. Entre distintas novedades, destacó la existencia de escaños reservados para representantes indígenas. Teniendo en cuenta lo histórico de la Convención Constitucional, este artículo se concentrará en el análisis de la participación de las y los constituyentes mapuche en este espacio. Esto es de particular relevancia, no sólo por lo histórico que significa para la representación mapuche en instituciones del país, sino además por las transformaciones cualitativas que se pretendían realizar y que implicaban directamente a los pueblos indígenas. El trabajo se basa en la acumulación previa y seguimiento de la participación política institucional mapuche de los autores, en una revisión exhaustiva de la prensa en 2021, en la experiencia directa de uno de los autores como asesor de uno de los escaños reservados y en entrevistas realizadas a informantes calificados
[ca] La Plaça de la Gardunya, al Raval, ha estat objecte de múltiples intervencions arquitectòniques en l'última dècada. Malgrat les inversions destinades a convertir-la en la nova porta d'entrada al Raval turístic, la plaça continua sent un espai incomplet i es percep com inhòspit, especialment per la presència de persones sense llar. Aquest estudi investiga les raons darrere d'aquesta resistència a la rehabilitació, explorant com les polítiques urbanes i les estratègies de renovació han modelat el lloc. A través de l'observació activa al terreny i l'anàlisi d'entrevistes, busquem comprendre per què les persones sense llar utilitzen i són tolerades en aquest espai. Els nostres resultats plantegen que la tolerància envers les persones sense llar a la Plaça de la Gardunya està estretament lligada a interessos polítics i econòmics. La seva presència, juntament amb l'estigmatització que comporta, juga un paper crucial en la dinàmica de renovació urbana, emmarcant-se en la noció d'espais grisos i polítiques higienistes destinades a "civilitzar" l'espai públic per atraure turisme i inversions.

[es] La Plaça de la Gardunya en el Raval ha sido objeto de múltiples intervenciones arquitectónicas en la última década. Pese a las inversiones destinadas a convertirla en la nueva puerta de entrada al Raval turístico, la plaza sigue siendo un espacio incompleto y se percibe como inhóspito, especialmente debido a la presencia de personas sin hogar. Este estudio investiga las razones detrás de esta resistencia a la rehabilitación, explorando cómo las políticas urbanas y las estrategias de renovación han moldeado el lugar. A través de la observación activa en el terreno y el análisis de entrevistas, buscamos comprender por qué las personas sin hogar usan y son toleradas en este espacio. Nuestros hallazgos plantean que la tolerancia hacia las personas sin hogar en la Plaça de la Gardunya está estrechamente ligada a intereses políticos y económicos. Su presencia, junto con la estigmatización que conlleva, desempeña un papel crucial en la dinámica de renovación urbana, enmarcándose en la noción de espacios grises y políticas higienistas destinadas a "civilizar" el espacio público para atraer turismo e inversiones.
[ca] Aquest article advoca per una major imbricació de la universitat en la societat. Es plantegen els conceptes de desenvolupament sostenible i responsabilitat social i es defineix la Responsabilitat Social Universitària (RSU) com l'impacte de la universitat en la societat. Es distingeix entre diàleg amb els grups d'interès i govern multistakeholder.

[es] Este artículo aboga por una mayor imbricación de la universidad en la sociedad. Se plantean los conceptos de desarrollo sostenible y responsabilidad social y se define la Responsabilidad Social Universitaria (RSU) como el impacto de la universidad en la sociedad. Se distingue entre diálogo con los grupos de interés y gobierno multistakeholder.
[ca] La implantació de les competències és una tasca que ha anat incorporant-se paulatinament pels docents de la universitat espanyola amb l'entrada en vigor del EEES. Tot i això, encara s'està lluny d'aconseguir nivells òptims d'avaluació de les mateixes. Aquest article permet reflexionar sobre algunes bones practiques al respecte i sobre les dificultats i limitacions que apareixen en voler implementar un canvi en les metodologies docents, en el marc d'un màster universitari. Els resultats indiquen el grau en què s'han avaluat i adquirit tant les competències genèriques com especifiques en l'educació superior.

[es] La implantación de las competencias es una tarea que ha ido incorporándose paulatinamente por los docentes de la universidad española con la entrada en vigor del EEES. A pesar de ello, aún se está lejos de alcanzar los niveles óptimos de evaluación de las mismas. Este artículo permite reflexionar sobre algunas buenas prácticas al respecto y sobre las dificultades y limitaciones que aparecen al querer implantar un cambio en las metodologías docentes, en el marco de un máster universitario. Los resultados indican el grado en que se han evaluado y adquirido tanto las competencias genéricas como específicas en la educación superior.