[ca] El treball és una aproximació antropològica de l'art a partir de l'artista. Dos són els eixos vertebradors d'aquesta tesi, a partir dels quals se'n deriven els punts restants: 1. Considerar l'art una activitat físico-psíquico-espiritual innata a la naturalesa humana; aspecte analitzat en el primer apartat del treball, en A. QÜESTIONS PRELIMINARS; 2. El poder de l'art: a) en la seva relació amb els poders fàctics, punt treballat en l'apartat B. ART I PODER; b) el poder que neix del propi dinamisme intern de l'art, punt treballat en l'apartat C. EL PODER DE L'ART Partint d'aquestes consideracions la tesi intenta respondre a la pregunta d'on prové aquesta força que neix del propi art fins a fer-lo un "mitjà" atractiu per els poders fàctics, especialment les ideologies polítiques i els totalitarismes. Alguns aspectes són treballats a través de dues figures contemporànies: Frida Kahlo i Marc Chagall. Temes no menys importants, que sense ser l'objectiu de la tesi, han sorgit necessàriament dels punts centrals, i que han hagut de ser estudiats en més o menys profunditat són: a) què s'entén per art i estètica avui, en un moment on la manca de definició és el que més prolifera en tots els camps; b) la subjecció i la llibertat de l'artista en el procés creatiu i de quina manera conviuen aquests dos aspectes en l'artista. Tant des de fora pel què fa a les pressions i condicionaments externs a les que està sotmès l'artista, com des de dins, pel propi mecanisme intern del procés creatiu i de la mateixa obra d'art; c) l'art com a "valor", en tant que activitat humana, mesura el grau d'humanització d'una societat però, a la vegada, pot esdevenir un mitjà d'humanització i recuperació de valors perduts o menystinguts. Així l'art és comprès, també, en el seu valor pedagògic i comunicativo-expressiu, i serà en aquest sentit que s'estudiarà també el poder de l'art i les seves relacions amb els poders hegemònics. Ja que per la seva capacitat comunicativa té una capacitat transformadora, la manipulació de l'art resulta un capteniment temptador en ordre a una actuació dirigida per l'home envers l'home mateix provocant, així, una desnaturalització de l'art i del propi ésser humà. Un aspecte significatiu de la tesi és la comprensió que es fa de l'art com a "mediació", i la "puresa" de l'art en tant que "genuïnitat". Quan l'art és "pur", és a dir, "genuí" no cerca finalitats manipuladores ni es sotmet a poders fàctics. És transformador i està obert a la possibilitat de l'"encontre" amb un "tu" i amb un "Tu" espiritual. Conscient que el tema és profundament infinit i obert, la tesi, per la pròpia naturalesa de la seva temàtica no pot deixar cap aspecte tancat però sí, suggerir nous plantejaments.

[es] El estudio es una aproximación antropológica del arte a partir del artista. Dos son los puntos centrales de esta tesis, a partir de los que se derivan los restantes: 1. Considerar el arte una actividad físico-psíquico-espiritual que nace de la propia naturaleza humana; aspecto analizado en el primer apartado A. QÜESTIONS PRELIMINARS; 2. El poder del arte: a) en su relación con los poderes fácticos, parte B. ART I PODER; b) el poder que nace del propio dinamismo interno del arte, parte C. EL PODER DE L'ART Partiendo de estas consideraciones la tesis intenta responder a cerca del origen de la fuerza que emana del propio arte hasta hacerlo un "medio" atractivo a los poderes fácticos, especialmente las ideologías políticas i los totalitarismos. Algunos aspectos son estudiados a partir de dos figuras contemporáneas: Frida Kahlo i Marc Chagall. Temas no menos importantes, que sin ser objeto directo de análisis de la tesis, han surgido necesariamente de los puntos centrales, y han tenido que ser estudiados con más o menos profundidad. Estos son: a) qué se entiende por arte y estética hoy, en un momento en que la indefinición se extiende a todos los campos de la sociedad; b) la sujeción y la libertad del artista en el proceso creativo; cómo y de qué manera conviven estos dos aspectos en el artista. Tanto desde fuera, en lo que respecta a las presiones y condicionamientos externos a les que está sometido el propio artista, como desde dentro, por el propio mecanismo interno del proceso creativo, así como por la misma obra de arte; c) el arte como "valor", en tanto que actividad humana, mide el grado de humanización de una sociedad pero, a la vez, puede convertirse en un medio de humanización y de recuperación de valores olvidados o depreciados. Así el arte es comprendido, también, en su valor pedagógico y comunicativo-expresivo, y en este sentido será estudiado también el poder del arte y sus relaciones con los poderes hegemónicos. Por su capacidad comunicativa y, por tanto transformadora, la manipulación a que puede someter el hombre al arte, dirigida a una actuación sobre el hombre mismo, resulta un hecho evidente, provocando así una desnaturalización del arte y del propio hombre. Un aspecto significativo del estudio es la comprensión del arte cómo "mediación", y la "pureza" del arte, entendiendo por pureza la "genuinidad" del arte. Así, en este sentido, cuando el arte es "puro" huye de todo sometimiento a poderes fácticos. Es transformador y está abierto a la posibilidad del "encuentro" con un "tu" y con un "Tu" espiritual. Consciente que el tema es profundamente abierto, la tesis, por la pròpia naturaleza de su temática, no puede dejar el estudio como un todo cerrado, però sí, presentar nuevos y sugerentes planteamientos.