BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] Amb la finalitat d'abordar un assumpte desatès en la recepció de la novel·la, el present article analitza la centralitat assumida pel sentit de la vista en Soldados de Salamina (2001) de Javier Cercas. Amb base en els Estudis literaris cognitius, la meva intenció és demostrar que la novel·la descriu de manera precisa no sols la facultat de la vista, sinó més significativament determinats processos cognitius associats a ella. D'aquesta manera, la meva hipòtesi és que la visualitat respon a una funció narrativa essencial en la novel·la: recrear l'experiencialitat dels personatges, entesa aquesta com l'evocació quasi mimètica de l'experiència dels fets per part d'un protagonista humà, la qual activa en el lector una sèrie de processos cognitius similars als experimentats en la vida real (Fludernik). Amb tot això, pretenc contribuir en última instància a l'estudi de la interrelació productiva entre el cos, la visió i la textualitat en una obra fonamental de la literatura hispànica recent.

[es] Con la finalidad de abordar un asunto desatendido en la recepción de la novela, el presente artículo analiza la centralidad asumida por el sentido de la vista en Soldados de Salamina (2001) de Javier Cercas. Con base en los Estudios Literarios Cognitivos, mi intención es demostrar que la novela describe de forma precisa no solo la facultad de la vista, sino más significativamente determinados procesos cognitivos asociados a ella. De esta forma, es mi hipótesis que la visualidad responde a una función narrativa esencial en la novela: recrear la experiencialidad de los personajes, entendida esta como la evocación cuasi mimética de la experiencia de los hechos por parte de un protagonista humano, la cual activa en el lector una serie de procesos cognitivos similares a los experimentados en la vida real (Fludernik). Con todo esto, pretendo contribuir en última instancia al estudio de la interrelación productiva entre el cuerpo, la visión y la textualidad en una obra fundamental de la literatura hispánica reciente.
[ca] En aquest article presentaré la importància de revisar críticament els termes usuals utilitzats per a denominar al vincle que s'estableix entre qui gesta per a altres persones i els qui sol·liciten la gestació per a adquirir un bebè, amb la intenció de proposar un significant, al meu entendre, més adequat: relació de lloguer/substitució de l'embaràs. Per a això, en primer lloc, al·ludiré succintament a com l'ús del llenguatge en reproducció assistida no és neutral. En segon lloc, examinaré les nomenclatures més utilitzades en llengua castellana com per exemple "lloguer de ventre" i "gestació per substitució", entre altres, i les analitzaré a través de dos criteris: el rol de la persona gestant i el tipus de relació entre qui gesta i qui/és volen ser mare/s i/o pare/s. Finalment, utilitzaré tots dos criteris per a proposar el nou significant.

[es] En este artículo presentaré la importancia de revisar críticamente los términos usuales utilizados para denominar al vínculo que se establece entre quien gesta para otras personas y quienes requieren esa gestación para tener un bebé, con la intención de proponer un significante, a mi entender, más adecuado: relación de alquiler/sustitución del embarazo. Para ello, en primer lugar, aludiré sucintamente a cómo el uso del lenguaje en reproducción asistida no es neutral. En segundo lugar, examinaré las nomenclaturas más utilizadas en lengua castellana como por ejemplo "alquiler de vientre" y "gestación por sustitución", entre otras, y las analizaré a través de dos criterios: el rol de la persona gestante y el tipo de relación entre quien gesta y quien/es quieren ser madre/s y/o padre/s Por último, utilizaré ambos criterios para proponer el nuevo significante.
[ca] El 2020 Xile es va trobar sumit en el debat institucional més important des del final de la dictadura: el plebiscit constitucional que va habilitar la convocatòria a eleccions per a una Convenció Constitucional.Este article es concentrarà en analitzar els debats i accions dels actors maputxe durant 2020 a relació a l'procés constituent xilè i, en particular, a la possibilitat d'institucionalitzar escons reservats per als pobles originaris per primera vegada en la història de país. Per a això, el treball s'articularà en dues seccions principals. A la primera secció estudiarem les conseqüències de la "revolta social" i les diferents posicions que es van suscitar en el moviment i població maputxe en relació a la finestra d'oportunitat institucional que va significar el debat constituyente.En la segona part, focalitzarem l'atenció en les regles de joc emanades des del Congrés, amb les quals han de complir els candidats i organitzacions maputxe que vulguin participar de l'procés constitucional. De manera associada, presentarem una succinta caracterització dels candidats i demandes que han aflorat en aquest procés, intentant evidenciar si hi ha algun tipus de vincles amb les demandes històriques plantejades des del moviment maputxe

[es] En 2020 Chile se encontró sumido en el debate institucional más importante desde el final de la dictadura: el plebiscito constitucional que habilitó la convocatoria a elecciones para una Convención Constitucional.Este artículo se concentrará en analizar los debates y acciones de los actores mapuche durante 2020 en relación al proceso constituyente chileno y, en particular, a la posibilidad de institucionalizar escaños reservados para los pueblos originarios por primera vez en la historia del país. Para ello, el trabajo se articulará en dos secciones principales. En la primera sección estudiaremos las consecuencias de la "revuelta social" y las distintas posiciones que se suscitaron en el movimiento y población mapuche en relación a la ventana de oportunidad institucional que significó el debate constituyente.En la segunda parte, focalizaremos la atención en las reglas de juego emanadas desde el Congreso, con las cuales deben cumplir los candidatos y organizaciones mapuche que quieran participar del proceso constitucional. De forma asociada, presentaremos una somera caracterización de los candidatos y demandas que han aflorado en este proceso, intentando evidenciar si existe algún tipo de vínculos con las demandas históricas planteadas desde el movimiento mapuche.
[ca] Ressenya de Tesi: Les actituds, coneixements i pràctiques dels docents de la ciutat de Esmeraldas (Equador) davant l'educació inclusiva. Un estudi exploratori

[es] Reseña de tesis: Las actitudes, conocimientos y prácticas de los docentes de la ciudad de Esmeraldas (Ecuador) ante la educación inclusiva. Un estudio exploratorio
[ca] L'objectiu d'aquest treball és doble: es pretén, d'una banda, identificar i analitzar els recursos lèxico-gramaticals que usa l'estudiantat d'ensenyament superior de graus universitaris de magisteri en generar textos acadèmics de caràcter argumentatiu; i, de l'altra, avaluar com influeix en el procés de creació textual el tipus d'instrucció formal rebuda en etapes educatives prèvies considerant-ne el grau d'integració de gramàtica i discurs en les produccions reals de l'estudiantat. Les conclusions d'aquesta anàlisi ajudaran a establir les bases d'una proposta d'activitats que, seguint els principis de la gramàtica pedagògica (Camps i Zayas, 2006), anirà encaminada a afavorir un aprenentatge significatiu i contextualitzat de les formes lingüístiques al servei de la competència discursiva en diferents nivells d'ensenyament.

[es] El propósito de este trabajo es doble: se pretende, de un lado, identificar y analizar los recursos léxico-gramaticales de los que se valen estudiantes de enseñanza superior matriculados en los grados universitarios de magisterio al generar textos académicos de carácter argumentativo; y, de otro lado, evaluar cómo influye en el proceso de creación textual el tipo de instrucción formal recibida en etapas educativas previas atendiendo al grado de integración de gramática y discurso en las producciones reales de los estudiantes. Las conclusiones obtenidas de este análisis ayudarán a sentar las bases de una propuesta de actividades que, siguiendo los principios de la gramática pedagógica (Camps y Zayas, 2006), irá encaminada a favorecer un aprendizaje significativo y contextualizado de las formas lingüísticas puestas al servicio de la competencia discursiva en distintos niveles de enseñanza.
[ca] Els riscos en línia són una preocupació per als ciutadans a la societat digital. Molts sectors de la població no tenen formació per afrontar, prevenir i resoldre situacions problemàtiques derivades de l'ús d'Internet. Investigadors universitaris i agents d'innovació de petites poblacions del sud d'Espanya fan un programa educatiu de 13 tallers intergeneracionals per enfortir la competència i la ciutadania digital en què participen 239 persones. Aquest article té com a objectiu descriure i interpretar reflexions compartides sobre diverses situacions problemàtiques relacionades amb l'ús d'Internet i la tecnologia. Es fa una anàlisi de contingut de 864 reflexions i experiències contingudes en set dimensions i 31 categories. Els resultats mostren que la ciutadania participant es caracteritza per tenir una alta consciència dels riscos en línia, solen buscar ajuda i solucions concretes en temes relacionats amb la seguretat de les dades, l'ús excessiu dels telèfons mòbils i les estafes i els fraus a línia. Proposem la necessitat de formació per desenvolupar una ciutadania plenament digital, responsable i coneixedora de la tecnologia i un model digital integrat deducació centrat en la protecció del benestar i els drets en línia per als ciutadans.

[es] Los riesgos en línea son una preocupación para los ciudadanos en la sociedad digital. Muchos sectores de la población carecen de formación para afrontar, prevenir y resolver situaciones problemáticas derivadas del uso de Internet. Investigadores universitarios y agentes de innovación de pequeñas poblaciones del sur de España llevan a cabo un programa educativo de 13 talleres intergeneracionales para fortalecer la competencia y la ciudadanía digital en el que participan 239 personas. El objetivo de este artículo es describir e interpretar reflexiones compartidas sobre diversas situaciones problemáticas relacionadas con el uso de Internet y la tecnología. Se realiza un análisis de contenido de 864 reflexiones y experiencias contenidas en siete dimensiones y 31 categorías. Los resultados muestran que la ciudadanía participante se caracteriza por tener una alta consciencia de los riesgos en línea, suelen buscar ayuda y soluciones concretas en temas relacionadas con la seguridad de los datos, el uso excesivo de los teléfonos móviles y las estafas y los fraudes en línea. Proponemos la necesidad de formación para desarrollar una ciudadanía plenamente digital, responsable y conocedora de la tecnología y un modelo digital integrado de educación centrado en la protección del bienestar y los derechos en línea para los ciudadanos
[ca] Entrevista a Elisabet Almeda Samaranch, Catedràtica del Departament de Sociologia (UB). Membre del Grup COPOLIS "Benestar, Comunitat i Control Social", del Grup d'Innovació docent CEFOCID i del Col·lectiu Adalqui (Viedma-Argentina). Doctora en Sociologia (UAB), Màster en "Social Welfare and Social Planning" per la University of Kent at Canterbury, Postgrau del "Common Study Programme on Criminal Justice and Critical Criminology" (UB) y llicenciada en Ciències Econòmiques i Empresarials (UB). La seva recerca i docència s'ha desenvolupat en tres grans àmbits: sistemes d'execució penal (control social, delinqüència femenina, presons de dones), canvis i polítiques familiars (famílies monoparentals, ruptures d'unions, polítiques familiars comparades) i memòria i identitat durant la dictadura franquista (quotidianitats i resistències). Activista i investigadora feminista pels drets de les dones empresonades i les mares monomarentals, ha publicat els resultats de les seves recerques tant en publicacions de caire acadèmic com de divulgació social i en tots aquests camps. Participa en diverses xarxes, comissions i associacions sobre els seus temes d'estudi, entre les quals destaca la coordinació de la Xarxa Temàtica Internacional sobre Gènere i Sistema Penal i la Xarxa Temàtica Internacional de Recerca sobre Famílies Monoparentals.

[es] Entrevista a Elisabet Almeda Samaranch, catedrática del Departamento de Sociología (UB). Miembro del Grupo COPOLIS "Bienestar, Comunidad y Control Social", del Grupo de Innovación docente CEFOCID y del Colectivo Adalqui (Viedma-Argentina). Doctora en Sociología (UAB), Máster en "Social Welfare and Social Planning" en la University of Kent at Canterbury, Posgrado del "Common Study Programme on Criminal Justice and Critical Criminology" (UB) y licenciada en Ciencias Económicas y Empresariales (UB). Su investigación y docencia se ha desarrollado en tres grandes ámbitos: sistemas de ejecución penal (control social, delincuencia femenina, prisiones de mujeres), cambios y políticas familiares (familias monoparentales, rupturas de uniones, políticas familiares comparadas) y memoria e identidad durante la dictadura franquista (cuotidianidades y resistencias). Activista e investigadora feminista por los derechos de las mujeres emprisionadas y las mujeres monomarentales, ha publicado los resultados de sus investigaciones tanto en publicaciones de carácter académico como de divulgación social y en todos estos campos. Participa en diversas redes, comisiones y asociaciones sobre sus temas de estudio, entre los cuales destaca la coordinación de la Red Temática Internacional sobre Género y Sistema Penal y la Red Temática Internacional de Investigación sobre Familias Monoparentales.
[ca] Aquest article proposa una reflexió al voltant de la recerca artística tot centrant-se en els treballs que es desenvolupen en els tallers de creació. Pretén mostrar com la continuïtat d'aquests treballs pot vertebrar i configurar els estudis de màster, doctorat i, per consegüent, la recerca en Belles Arts. Es pren en consideración la figura del professor-artista per a analitzar les seves problemàtiques i per a valorar la seva tasca en els tallers i en la solució de les necessitats de l'estudiant. Per acabar, es plantegen diferents vies en les quals l'elaboració de l'obra d'art és reconeguda com un mode de recerca de ple dret.

[es] Este artículo propone una reflexión en torno a la investigación artística centrándose en los trabajos que se desarrollan en los talleres de creación. Pretende mostrar cómo la continuidad de estos trabajos puede vertebrar y configurar los estudios de máster, doctorado y, por consiguiente, la investigación en Bellas Artes. Se toma en consideración la figura del profesor-artista para analizar sus problemáticas y para valorar su tarea en los talleres y en la solución de las necesidades del estudiante. Para terminar, se plantean distintas vías en las que la elaboración de la obra de arte es reconocida como un modo de investigación de pleno derecho.
[ca] L'article analitza la celebració de l'Id-al-ad·ha o "festa del sacrifici", ritual protagonitzat per la comunitat de musulmans el desè dia del mes de dhu-al-hijja. Es parteix d'exemples etnogràfics procedents del context de la diàspora musulmana al Tarragonès i de la societat emiral mauritana. El fenomen s'analitza des dels rols que els actors exerceixen en el ritual. L'argumentació vol subratllar la idea que tot ritual s'inscriu en un context social específic del qual n'és producte alhora que modulador, per mitjà del que Roy Rappaport anomena "missatges autoreferencials". Això no exclou l'existència d'un conjunt de denominadors comuns o "missatges canònics" entre les diverses pràctiques rituals referides.

[es] El artículo analiza la celebración del Id-al-ad·ha o "fiesta del sacrificio", ritual protagonizado por la comunidad de musulmanes el décimo día del mes de dhu-al-hijja. Se parte de ejemplos etnográficos procedentes del contexto de la diáspora musulmana en la provincia de Tarragona y de la sociedad emiral mauritana. El fenómeno se analiza desde los roles que los actores ejercen en el ritual. La argumentación quiere subrayar la idea de que todo ritual se inscribe en un contexto social específico del cual es producto a la vez que modulador, por medio de lo que Roy Rappaport llama "mensajes autorreferenciales". Esto no excluye la existencia de un conjunto de denominadores comunes o "mensajes canónicos" entre las diversas prácticas rituales referidas.
[ca] La pràctica docent és una activitat central en la formació d'un professor, però pel que sembla no se li està donant la suficient importància. Per aquest motiu s'ha fet un estudi sobre com es la realitza a la Facultat de Ciències de l'Educació de la Universitat de Cuenca (Equador). Un altra motivació especial és el canvi en el 2013 del reglament que les regula, és per això que va ser necessari apropar-se a la seva problemàtica amb un estudi previ que ajudi a estructurar el nou currículum. Es va treballar amb el mètode de la investigació participativa amb professors tutors de pràctica i estudiants practicants i expracticantes de cinc de les sis carreres que ofereixen formació de professors. La investigació va ser de tipus descriptiva amb fase d'intervenció. Es va aplicar enquestes estructurades, entrevistes, gravacions d'àudio i fòrums de discussió. Es va tabular la informació prèvia a les reunions del grup de treball, on es van donar a conèixer els informes preliminars. En elles es va constatar deficiències en la comunicació dels involucrats en la pràctica, manca d'informació i de participació entre els actors i les institucions i també deficiències en l'estructura del currículum. També s'observa que no hi ha relació entre la pràctica i els treballs de grau dels practicants. Amb tots aquests resultats i conclusions s'informa als participants, a les juntes acadèmiques i autoritats per aplicar els correctius que se suggereixen en l'estudi.

[es] La práctica docente es una actividad central en la formación de un profesor, pero al parecer no se le está dando la suficiente importancia. Por este motivo se ha hecho un estudio sobre cómo se realiza en la Facultad de Ciencias de la Educación de la Universidad de Cuenca. Otra motivación especial es el cambio en 2013 del reglamento que las regula. Por ello fue necesario acercarse a su problemática con un estudio previo que ayudara a estructurar el nuevo currículo. Se trabajó con el método de la investigación participativa con profesores-tutores de práctica y estudiantes practicantes y expracticantes de cinco de las seis carreras que ofertan formación de profesores. La investigación fue de tipo descriptiva con fase de intervención. Se aplicaron encuestas estructuradas, entrevistas, grabaciones de audio y foros de discusión. Se tabuló la información previa a las reuniones del grupo de trabajo, en donde se dieron a conocer los informes preliminares. Se constataron deficiencias en la comunicación de los involucrados en la práctica, falta de información e involucramiento entre actores e instituciones, y deficiencias en la estructura del currículo. También se observó que no existía relación entre la práctica y los trabajos de grado de los practicantes. Con estos resultados y conclusiones se informó a los participantes, a las juntas académicas y autoridades para aplicar los correctivos que se sugieren en el estudio.
[ca] La Intel·ligència Artificial (IA) s'ha consolidat com una eina poderosa actualment. Amb el continu avenç de les eines tecnològiques, vivim en un món caracteritzat pel seu dinamisme i canvi constant. en una tendència en creixement destinada a millorar la planificació, l'execució i la supervisió de projectes mitjançant l'ús de tècniques avançades de processament de dades i aprenentatge automàtic. d'aquesta revolució i les bones pràctiques implementades a l'educació mitjançant la utilització de la IA. presa de decisions més informada La IA ha revolucionat la manera d'ensenyar i aprendre, com evidencien les diverses plataformes d'aprenentatge disponibles. desafiaments ètics associats, assegurant que s'adopti un enfocament responsable en la implementació d'aquestes tecnologies. Aquesta anàlisi no només destaca les millores en l'eficiència i la personalització de l'aprenentatge, sinó que també subratlla la necessitat d'una reflexió crítica sobre les implicacions ètiques i socials de la integració de la IA a l'educació.

[es] La Inteligencia Artificial (IA) se ha consolidado como una herramienta poderosa en la actualidad. Con el continuo avance de las herramientas tecnológicas, vivimos en un mundo caracterizado por su dinamismo y constante cambio. La aplicación de la IA en el ámbito educativo se ha convertido en una tendencia en crecimiento destinada a mejorar la planificación, ejecución y supervisión de proyectos mediante el uso de técnicas avanzadas de procesamiento de datos y aprendizaje automático. El presente articulo hace un análisis de esa revolución y las buenas prácticas implementadas en la educación mediante la utilización de la IA. Se pretende mostrar los avances tecnológicos y las ventajas de la aplicación de la IA en la educación, permitiendo una planificación más precisa, una mejor asignación de recursos y una toma de decisiones más informada. La IA ha revolucionado la forma de enseñar y de aprender, como evidencian las diversas plataformas de aprendizaje disponibles. Asimismo, es crucial abordar los desafíos éticos asociados, asegurando que se adopte un enfoque responsable en la implementación de estas tecnologías. Este análisis no solo destaca las mejoras en la eficiencia y personalización del aprendizaje, sino que también subraya la necesidad de una reflexión crítica sobre las implicaciones éticas y sociales de la integración de la IA en la educación.
[ca] En la majoria dels casos, el professorat de música no acostuma a tenir estratègies que li permetin respondre a les necessitats educatives específiques de l'estudiantat amb discapacitat visual. Tenint en compte la necessitat de trobar noves estratègies que permetin al professorat enfrontar-se al repte de la inclusió, aquest article explora el potencial que poden tenir les pedagogies actives d'educació musical en l'educació musical inclusiva d'estudiantat amb limitacions visuals. Aquest estudi exploratori combina l'anàlisi qualitativa de contingut amb un estudi de cas per contrastar els recursos trobats en tres pedagogies actives (Ward, Dalcroze i Suzuki) i l'experiència real d'una professora. Els resultats inclouen deu recursos que afavoreixen l'aprenentatge de tot l'alumnat juntament amb la descripció de com foren usats per la professora, a més d'exemples i orientacions per ser aplicats a l'aula. Les conclusions mostren que les pedagogies analitzades ofereixen una gran varietat d'oportunitats d'aprenentatge multisensorial a través dels recursos presentats (que, a la vegada, poden transferir-se a altres pedagogies musicals), i confirmen que les pedagogies musicals actives faciliten la inclusió en contextos amb alumnat amb discapacitat visual.

[es] En la mayoría de los casos, el profesorado de música no suele contar con estrategias que le permitan dar respuesta a las necesidades educativas específicas del estudiantado con discapacidad visual. Teniendo en cuenta la necesidad de encontrar nuevas estrategias que permitan al profesorado enfrentar el reto de la inclusión, este artículo explora el potencial que las pedagogías activas de educación musical pueden tener en la educación musical inclusiva de estudiantes con limitaciones visuales. Este estudio exploratorio emplea el análisis cualitativo de contenido en combinación con un estudio de caso para contrastar los recursos encontrados en tres pedagogías activas (Ward, Dalcroze, y Suzuki) y la experiencia real de una profesora. Los resultados incluyen diez recursos que favorecen el aprendizaje de todo el alumnado junto con la descripción de cómo fueron empleados por la profesora, además de ejemplos y orientaciones para ser aplicados en el aula. Las conclusiones muestran que las pedagogías analizadas ofrecen una gran variedad de oportunidades de aprendizaje multisensorial a través de los recursos presentados (que a su vez pueden ser transferidos a otras pedagogías musicales), y confirman que las pedagogías musicales activas facilitan la inclusión en contextos con estudiantes con discapacidad visual.