[ca] La present tesi de recerca doctoral constitueix una contribució a la discussió i els estudis sobre el col·lectiu d'immigrants llatinoamericans a Espanya, concretament a la temàtica de les migracions internes i la mobilitat residencial, des de l'àmbit de coneixement de la Geografia i la Demografia. Constitueix una recerca en la modalitat de compendi d'articles científics, cinc, acceptats i publicats, que es presenten al llarg del document des d'una menor a una major escala tant territorial com d'anàlisi, signats amb diferents investigadors especialistes en l'àmbit, i que van ser produïts amb el principal objectiu de desenvolupar i aportar a aquesta tesi doctoral. Mereix atenció l'estudi específic del col·lectiu immigrant d'origen llatinoamericà a Espanya, ja que constitueix més del 41% del total de la població d'origen estranger resident al país, i prop del 6% del total de la seva població nacional (a 1 de gener de 2019), xifres rellevants, que incideixen inevitablement en les dinàmiques residencials que s'estableixen o són establertes en el territori de l'àmbit nacional. És dins d'aquest marc que a la present tesi s'estudia el període comprès des de l'any 2000 al 2017, identificant tres etapes: una primera d'expansió de 2000 a 2008; una segona de crisi de 2009 a 2014, i una tercera de postcrisi de 2015 a 2017. Aquests períodes són analitzats a diferents escales (des del nivell provincial, al municipal); i per a diferents àrees, on es parteix inicialment de l'estudi de tot el territori espanyol, per a després fer una sel·lecció a les àrees metropolitanes de Barcelona i Madrid. Igualment es realitza una caracterització sociodemogràfica i s'identifiquen les principals zones de concentració d'aquesta població, en les zones metropolitanes de Barcelona i Madrid, i també específicament per a l'Àrea Metropolitana de Barcelona. Es plantegen com a hipòtesi qüestionis com que la crisi econòmica hauria produït canvis en la dinàmica de la migració interna a Espanya, i particularment en la intensitat i direccionalitat de les migracions de manera diferenciada per a la població autòctona i la població immigrant; que el comportament espacial d'aquests immigrants s'explicaria en part per les seves característiques personals, però també per l'impacte diferencial de la crisi en els diferents territoris d'Espanya; que, les característiques sociodemogràfiques varien segons el nivell de concentració residencial i reflectiran una estratificació social inversa al grau de concentració; i la intensitat de la mobilitat residencial és la que determinaria els diferents nivells de concentració. Per això, els objectius d'aquesta tesi són dilucidar la intensitat i la direccionalitat dels fluxos interns dels llatinoamericans a Espanya; quantificar aquests canvis a causa de la crisi; caracteritzar sociodemográficament aquells migrants que han protagonitzat un moviment migratori intern; analitzar l'evolució dels estocs de població llatinoamericana i les seves pautes residencials segons la distància a les ciutats centrals a les àrees metropolitanes, i per períodes; i finalment estudiar per períodes els canvis de residència segons distància en les diferents fases del cicle econòmic estudiat. Els principals resultats, assenyalen què existeix un canvi en les pautes migratòries internes en els anys més recents que efectivament seria una resposta a la crisi econòmica; a més d'una tendència a la suburbanització de la població d'origen llatinoamericà en la fase d'expansió, que es va veure frenada amb la crisi, però que s'ha vist reactivada en la postcrisi, període on també s'ha donat de manera simultània un augment de la concentració a les ciutats centrals. A més, es constata que, si bé durant els primers anys analitzats, l'evolució de les concentracions de població es nodria de l'arribada de fluxos directament de l'estranger, amb la crisi econòmica aquests depenen de la migració interna; i l'estudi específic dels diferents espais de concentració, posa de manifest que hi ha una associació entre les característiques sociodemogràfiques dels individus i el seu lloc de residència. Geogràficament, la inserció territorial del col·lectiu llatinoamericà es caracteritza per l'existència de baixos nivells de segregació residencial.

[en] The work presented in this doctoral research thesis constitutes a contribution to the discussion and studies on the Latin American immigrant communities in Spain, more specifically on the issues of internal migration and residential mobility, from the fields of knowledge of geography and demography. A research consisting of a compilation of scientific articles, a total of 5 accepted and published articles, which are presented throughout the document from a minor to a larger scale both territorial and analysis, signed with different specialist researchers in the field, and which were developed with the main objective of developing and contributing to this doctoral thesis. The specific study of the Latin American immigrant communities in Spain deserves special attention since they sum up to more than 41% of the total foreign-origin population residing in the country. Moreover, these groups represent almost 6% of the total population of Spain (to 1st January 2019). These relevant figures inevitably affect the residential dynamics which appear or are established in the territory at a national level. Within this framework, the present thesis covers the period from the year 2000 to 2017, identifying three stages: a first one of expansion from 2000 to 2008; a second one of crisis from 2009 to 2014; and a third one of post-crisis from 2015 to 2017. These periods are analysed at different scales (from the provincial to the municipal level); and for different areas, starting from the analysis of the entire Spanish territory, to then zoom in on the metropolitan areas of Barcelona and Madrid. Likewise, this document includes a sociodemographic characterization and the identification of the main areas of concentration of this population, within the metropolitan areas of Barcelona and Madrid, and specifically for the Metropolitan Area of Barcelona. Several hypotheses are posed, such as that the economic crisis would have led to changes in the dynamics of internal migration in Spain, and particularly in the intensity and directionality of migrations in a differentiated way for the native population and the immigrant population; that the spatial behaviour of these immigrants could be partly explained by their personal characteristics, but also by the differential impact of the crisis on the different regions of Spain; that the sociodemographic characteristics vary according to the level of residential concentration and will reflect a social stratification inverse to the degree of concentration; and that the intensity of residential mobility is what would determine the different levels of concentration. In this sense, the objectives of this thesis are to elucidate both the intensity and directionality of Latin Americans' internal flows in Spain, to sociodemographically characterize those migrants who have led an internal migratory movement; to analyse, by periods, the evolution of Latin American population stocks as well as their residential patterns based on the distance to city centres in metropolitan areas; and finally, to study, also by periods, the changes of residence according to the distance in the different phases of the covered economic cycle. Main results indicate that there is a change in internal migration patterns during recent years which would effectively be a response to the economic crisis; in addition to a trend towards suburbanization of the Latin American-origin population during the expansion stage, which was slowed down with the crisis, but has been reactivated in the post-crisis, a period in which there has also been an increase in the concentration in central cities. In addition, it is stated that during the first years analysed the evolution of population concentrations was nourished by the arrival of flows directly from abroad, with the financial crisis these depend on the domestic migrations. On the other hand, the specific study of the different concentration areas reveals there is a link between the sociodemographic characteristics of individuals and their place of residence. Geographically, the territorial insertion of Latin American immigrant communities is characterized by the existence of low levels of residential segregation.