[ca] El càncer és una de les principals causes de morbiditat i mortalitat al mon. La seva creixent incidència i prevalença i els avenços en eines de diagnòstic i tractament motiven una font de debat sobre la càrrega econòmica que pot suposar per als sistemes públics sanitaris i ha generat preocupació sobre l'accés a aquesta innovació tecnològica. En aquest context es fa necessari conèixer l'ús de fàrmacs en el tractament del càncer en condicions de pràctica clínica real. D'altra banda la recerca clínica oncològica s'ha multiplicat en els darrers temps. Hi ha apreciacions sobre aspectes econòmics relacionats amb l'execució dels assaigs, i especialment respecte els beneficis del subministrament de fàrmacs en investigació i el seu impacte sobre els pressupostos del sistema sanitari, poc quantificat de forma àmplia i homogènia i en el nostre entorn. El nostre estudi analitza l'ús de fàrmacs en el tractament de tumors malignes sòlids de l'adult a l'Hospital Universitari Vall d'Hebron (HUVH) durant el període 2010-2019 i la despesa associada, realitza una comparativa amb els hospitals del mateix nivell de complexitat de la Regió Sanitària de Barcelona (RSB), i analitza la recerca clínica en aquest període i l'impacte que la mateixa pot tenir sobre la sostenibilitat del sistema sanitari. És un estudi de prevalença observacional ambispectiu, amb anàlisi de les dades d'ús i cost del tractament antineoplàstic i del tractament de suport, a través de la integració dels diferents sistemes d'informació utilitzats per a la població assistencial i la població inclosa en assaig clínic. Durant el període d'estudi 2010-2019 13.209 pacients adults diferents han rebut tractament antineoplàstic específic en entorn assistencial, que ha suposat una despesa de 120.396.096 €. Per classe farmacològica destaca la teràpia dirigida (75,22% de la despesa, 21,3% dels pacients) front al grup de citotòxics convencionals (17,25% de la despesa, 76,37% dels pacients). La immunoteràpia és el grup farmacològic que ha experimentat un augment relatiu de la despesa més rellevant. Només 11 localitzacions tumorals expliquen el 90% de la despesa i el 71% dels pacients, destacant el càncer de mama amb la major despesa (34,64%) i major número de pacients (26,32%), i el melanoma com la que ha experimentat una variació relativa major. El cost mitjà anual per pacient és molt variable per patologies. La rellevància de la diferència del cost mensual per pacient que s'ha identificat per als diferents subtipus intrínsecs en el pacient amb càncer de mama durant l'any 2019 (HER2 2.661 €/mes, Luminal 881 €/mes, Triple negatiu 386 €/mes) ens fa plantejar el suggeriment de tarifes de facturació per certs condicionants clínics. En una anàlisi comparativa entre 8 centres del mateix nivell de complexitat de la RSB destaca l'HUVH com un centre de màxima eficiència, amb cost mitjà per pacient inferior a la mitjana dels costos mitjans dels hospitals seleccionats. En entorn d'assaig clínic per al tractament de tumors malignes sòlids de l'adult, durant el període 2010-2019, l'HUVH ha tractat 10.488 pacients. Les distribucions de les despeses en 22 les poblacions assistencial i d'assaig clínic indica clarament un major ús de teràpies innovadores i d'alt cost en la població d'assaig. Els tractaments antineoplàstics d'assaig han suposat una aportació econòmica per a l'HUVH i una estimació de la despesa potencialment evitada per la realització d'assaigs clínics del 44% i del 48% respectivament, respecte el total de la despesa en antineoplàstics de les dues poblacions. L'estudi presentat permet conèixer la càrrega econòmica del tractament oncològic a l'HUVH a partir d'informació de costos reals de la nostra pràctica hospitalària, i afirmar que la recerca possibilita un accés precoç a la innovació garantint un model d'excel·lència conjuntament amb una medicina sostenible per al sistema públic sanitari.

[es] El cáncer es una de las principales causas de morbimortalidad en el mundo. Su creciente incidencia y prevalencia y los avances en diagnóstico y tratamiento motivan un debate sobre la carga económica que puede suponer para los sistemas públicos sanitarios y ha generado preocupación sobre el acceso a esta innovación. En este contexto es necesario conocer el uso de fármacos en el tratamiento del cáncer en condiciones de práctica clínica real. Por otra parte la investigación clínica oncológica se ha multiplicado recientemente. Hay apreciaciones sobre aspectos económicos relacionados con la ejecución de los ensayos, y especialmente respecto a los beneficios del suministro de fármacos en investigación y su impacto sobre los presupuestos del sistema sanitario, poco cuantificado de forma amplia y homogénea y en nuestro entorno. Nuestro estudio analiza el uso de fármacos en el tratamiento de tumores malignos sólidos del adulto en el Hospital Universitario Vall d'Hebron (HUVH) durante el periodo 2010-2019 y el gasto asociado, realiza una comparación con los hospitales del mismo nivel de complejidad de la Región Sanitaria de Barcelona (RSB), y analiza la investigación clínica y el impacto que ésta puede tener sobre la sostenibilidad del sistema sanitario. Es un estudio de prevalencia observacional ambispectivo, con análisis de los datos de uso y coste del tratamiento antineoplásico y del tratamiento de soporte, a través de la integración de diferentes sistemas de información utilizados para las poblaciones asistencial e incluida en ensayo clínico. Durante el periodo 2010-2019 13.209 pacientes adultos diferentes han recibido tratamiento antineoplásico específico en entorno asistencial, que ha supuesto un gasto de 120.396.096 ?. Por clase farmacológica destaca la terapia dirigida (75,22% del gasto, 21,3% de los pacientes) frente al grupo de citotóxicos convencionales (17,25% del gasto, 76,37% de los pacientes). La inmunoterapia es el grupo que ha experimentado un aumento relativo del gasto más relevante. Sólo 11 localizaciones tum explican el 90% del gasto y el 71% de los pacientes, destacando el cáncer de mama con el mayor gasto (34,64%) y mayor número de pacientes (26,32%), y el melanoma como la que ha experimentado una variación relativa mayor. El coste medio anual por paciente es muy variable por patologías. La relevancia de la diferencia del coste por paciente que se ha identificado para los diferentes subtipos intrínsecos en el paciente con cáncer de mama durante el año 2019 (HER2 2.661 ? / mes, Luminal 881 ? / mes, Triple negativo 386 ? / mes) nos plantea la sugerencia de tarifas de facturación para ciertos condicionantes clínicos. En un análisis comparativo entre 8 centros del mismo nivel de complejidad de la RSB destaca el HUVH como un centro de máxima eficiencia, con coste medio por paciente inferior a la media de los costes de los hospitales seleccionados. En entorno de ensayo clínico en tumores malignos sólidos del adulto, durante el periodo 2010-2019, el HUVH ha tratado 10.488 pacientes. Las distribuciones de los gastos en las poblaciones asistencial y de ensayo clínico indica claramente un mayor uso de terapias innovadoras y de alto coste en la población de ensayo. Los tratamientos antineoplásicos de ensayo han supuesto una aportación económica para el HUVH y una estimación del gasto potencialmente evitado por la realización de ensayos clínicos del 44% y del 48% respectivamente, respecto del total del gasto en antineoplásicos de las dos poblaciones. El estudio presentado permite conocer la carga económica del tratamiento oncológico en el HUVH a partir de información de costes reales de nuestra práctica hospitalaria, y afirmar que la investigación posibilita un acceso precoz a la innovación garantizando un modelo de excelencia conjuntamente con una medicina sostenible para el sistema público sanitario.