[ca] Yes, Minister és una sèrie que forma part, des de la dècada dels vuitanta del segle passat, de l'imaginari col·lectiu dels ciutadans de nombrosos països de parla anglesa. La desinformació hi és freqüentment usada o esmentada pels seus personatges principals. El gran impacte d'aquesta sèrie s'ha mantingut al llarg del temps i en els últims anys ha cobrat un protagonisme especial a YouTube. Els objectius del present treball són els següents: a) quantificar la presència de fragments de la sèrie Yes, Minister a Youtube, incloent-hi el títol, el capítol al qual pertany, la durada i el nombre de reproduccions i de comentaris; i b) analitzar els processos, les estratègies i els mecanismes de desinformació en aquests fragments. Hem descrit els fragments de capítols inclosos en aquesta xarxa social que tinguessin més de 200.000 reproduccions. Després d'aquesta anàlisi, hem seleccionat els vídeos que superessin les 400.000 reproduccions i hi hem analitzat els processos, les estratègies i els mecanismes de desinformació. Hi ha vint-i-dos documents d'aquest tipus i incorporen fins a 125 mostres de desinformació associades, majoritàriament, al procés d'ocultació, seguit de la difuminació i, en tercer lloc, la invenció. A continuació, hem comprovat la presència de les nou estratègies vinculades a aquests processos (supressió, segmentació, desviació, saturació, alteració, desarranjament, suplantació, incorporació i transformació). Hi predominen la supressió i l'alteració. Finalment, hem descrit els principals mecanismes en què s'han materialitzat aquestes estratègies. Destaquen els següents: contradicció, confusió, ambigüitat, exageració, interrupció, escissió i cessió. L'exposició a les xarxes de fragments de la sèrie indica un interès social per la desinformació política. El seu ús en contextos educatius formals, a partir d'anàlisis com la inclosa en aquest treball, és una valuosa opció per tractar processos i mecanismes discursius de desinformació en diferents àrees de coneixement.

[es] Yes, Minister es una serie que forma parte, desde la década de los ochenta del siglo pasado, del imaginario colectivo de los ciudadanos de numerosos países de habla inglesa. En ella, la desinformación es frecuentemente usada o mencionada por sus principales personajes. Su enorme impacto se ha mantenido a lo largo del tiempo y en los últimos años ha cobrado un protagonismo especial en YouTube. Los objetivos del presente trabajo son los siguientes: a) cuantificar la presencia de fragmentos de la serie Yes, Minister en Youtube, incluyendo el título, el capítulo al que pertenece, la duración y el número de reproducciones y de comentarios; y b) analizar los procesos, las estrategias y los mecanismos de desinformación en esos fragmentos. Hemos descrito los fragmentos de capítulos incluidos en esta red social que tuvieran más de 200.000 reproducciones. Tras ese análisis, hemos seleccionado los vídeos que superasen las 400.000 reproducciones y, en ellos, hemos analizado los procesos, las estrategias y los mecanismos de desinformación. Hay veintidós documentos de este tipo e incorporan hasta 125 muestras de desinformación asociadas, en su mayoría, al proceso de ocultación, seguido de la difuminación y, en tercer lugar, la invención. A continuación, hemos comprobado la presencia de las nueve estrategias vinculadas a esos procesos (supresión, segmentación, desviación, saturación, alteración, desacomodo, suplantación, incorporación y transformación). Predominan la supresión y la alteración. Finalmente, hemos descrito los principales mecanismos en los que se han materializado esas estrategias. Destacan los siguientes: contradicción, confusión, ambigüedad, exageración, interrupción, escisión y cesión. La exposición en las redes de fragmentos de la serie indica un interés social por la desinformación política. Su uso en contextos educativos formales, a partir de análisis como el incluido en este trabajo, es una valiosa opción para tratar procesos y mecanismos discursivos de desinformación en distintas áreas de conocimiento.