[ca] En la participació es discuteix la relació entre l'hostalatge col·laboratiu i l'habilitació d'habitatge turístic a Puerto Vallarta, Mèxic, prenent com a eix d'anàlisi a la planificació urbana i els seus instruments.El desenvolupament tecnològic experimentat a escala planetària ha provocat profunds canvis en la producció i el consum; així, sorgeixen empreses que operen com a intermediaris entre productors i consumidors, recorrent a plataformes digitals en sectors com la mobilitat, el transport aeri o l'allotjament. En aquestes pràctiques, es recorre a plataformes innovadores que formen part de l'anomenada economia col·laborativa.En l'hostalatge, es facilita la disponibilitat d'habitatges particulars per cobrir aquest segment de l'oferta turística. La rapidesa i calat en aquestes noves modalitats d'allotjament està exercint una forta pressió en les destinacions turístiques a nivell mundial sense presentar-se mecanismes de regulació o compensació eficaços.Per analitzar la petjada de l'hostalatge col·laboratiu, la lent s'enfoca a Puerto Vallarta, destinació recreatiu localitzat a l'oceà Pacífic de Mèxic, prenent als instruments de planificació urbana per a l'anàlisi. Val comentar que el procés d'urbanització de les ciutats mexicanes (i en particular, les turístiques de litoral) es caracteritza per l'aplicació incompleta del vast instrumental urbanístic de què disposa, a causa de la debilitat de l'entramat institucional, on acaben imposant interessos particulars que resulten en pràctiques extractives en detriment dels béns comuns.D'aquesta manera, els plans urbanístics en zones amb alt dinamisme immobiliari no s'actualitzen ni s'atenen les tensions generades per l'expansió. Operacionalment, es recorre a modificar en forma discrecional les normes de control urbanístiques amb l'objectiu d'incrementar l'oferta en el mercat immobiliari.Això suposa l'existència d'acords informals entre promotors immobiliaris, gremis de constructors i funcionaris governamentals (sobretot a nivell municipal) per facilitar l'alteració en les regles de joc i augmentar la rendibilitat dels nous iniciatives.En aquest treball, es va examinar l'oferta d'allotjament col·laboratiu entre 2010 i 2018, documentant l'expansió a l'habitatge turístic en dos barris representatius de la localitat: Zona Romàntica i Marina Vallarta. Per indagar els instruments de planificació urbana es va recórrer a documents oficials que van ser contrastats amb dades empíriques als barris analitzats.Entre les conclusions, s'apunta que: 1) la disponibilitat de plataformes digitals a nivell mundial incideix en l'emergència de noves formes d'allotjament, tenint a Mèxic ia Puerto Vallarta un camp dinàmic i atractiu; 2) l'activitat recreativa impulsa l'auge d'habitatges turístics, sobretot en barris atractius; 3) els plans urbanístics són modificats discrecionalment per maximitzar l'oferta immobiliària, posant en dubte la institucionalitat de l'ordenament territorial; 4) l'Estat, en particular el govern municipal deixa de ser l'ens regulador entre els drets de propietat i desenvolupament urbanístic per concedir atribucions inmoderadas a el sector privat a Puerto Vallarta; i, 5) és pertinent impulsar mecanismes per gestionar les tensions generades per l'allotjament col·laboratiu i l'habitatge turístic, sota una perspectiva de prosperitat comunitària.

[es] En la participación se discute la relación entre el hospedaje colaborativo y la habilitación de vivienda turística en Puerto Vallarta, México, tomando como eje de análisis a la planeación urbana y sus instrumentos.El desarrollo tecnológico experimentado a escala planetaria ha provocado profundos cambios en la producción y el consumo; así, surgen empresas que operan como intermediarios entre productores y consumidores, recurriendo a plataformas digitales en sectores como la movilidad, el transporte aéreo o el alojamiento. En estas prácticas, se recurre a plataformas innovadoras que forman parte de la llamada economía colaborativa.En el hospedaje, se facilita la disponibilidad de viviendas particulares para cubrir este segmento de la oferta turística. La rapidez y calado en estas nuevas modalidades de alojamiento está ejerciendo una fuerte presión en los destinos turísticos a nivel mundial sin presentarse mecanismos de regulación o compensación eficaces.Para analizar la huella del hospedaje colaborativo, la lente se enfoca en Puerto Vallarta, destino recreativo localizado en el océano Pacífico de México, tomando a los instrumentos de planeación urbana para el análisis. Vale comentar que el proceso de urbanización de las ciudades mexicanas (y en particular, las turísticas de litoral) se caracteriza por la aplicación incompleta del vasto instrumental urbanístico de que dispone, debido a la debilidad del entramado institucional, donde terminan imponiéndose intereses particulares que resultan en prácticas extractivas en detrimento de los bienes comunes. De esta manera, los planes urbanísticos en zonas con alto dinamismo inmobiliario no se actualizan ni atienden las tensiones generadas por la expansión. Operacionalmente, se recurre a modificar en forma discrecional las normas de control urbanísticas con el objetivo de incrementar la oferta en el mercado inmobiliario.Ello supone la existencia de acuerdos informales entre promotores inmobiliarios, gremios de constructores y funcionarios gubernamentales (sobre todo a nivel municipal) para facilitar la alteración en las reglas del juego y acrecentar la rentabilidad de los nuevos emprendimientos.En este trabajo, se examinó la oferta de hospedaje colaborativo entre 2010 y 2018, documentando la expansión en la vivienda turística en dos barrios representativos de la localidad: Zona Romántica y Marina Vallarta. Para indagar los instrumentos de planeación urbana se recurrió a documentos oficiales que fueron contrastados con datos empíricos en los barrios analizados.Entre las conclusiones, se apunta que: 1) la disponibilidad de plataformas digitales a nivel mundial incide en la emergencia de nuevas formas de hospedaje, teniendo en México y en Puerto Vallarta un campo dinámico y atractivo; 2) la actividad recreativa impulsa el auge de viviendas turísticas, sobre todo en barrios atractivos; 3) los planes urbanísticos son modificados discrecionalmente para maximizar la oferta inmobiliaria, poniendo en entredicho la institucionalidad del ordenamiento territorial; 4) el Estado, en particular el gobierno municipal deja de ser el ente regulador entre los derechos de propiedad y desarrollo urbanístico para conceder atribuciones inmoderadas al sector privado en Puerto Vallarta; y, 5) es pertinente impulsar mecanismos para gestionar las tensiones generadas por el hospedaje colaborativo y la vivienda turística, bajo una perspectiva de prosperidad comunitaria.