[ca] Aquest treball exemplifica una recerca de participació per a la promoció de projectes urbans-arquitectònics tant al centre com a la perifèria d'una ciutat mexicana com Puebla, on fa vint anys es van desenvolupar poques activitats en què els principals actors fossin els habitants.Afortunadament, en els darrers anys s'ha pogut dur a terme accions específiques on la participació és una peça clau per tenir una visió menys tècnica per part d'arquitectes, urbanistes i conservadors de patrimoni.El primer projecte és el Programa Social Urbà Integral en què, mitjançant una acció municipal, es va intentar implementar un procés participatiu en sectors considerats d'extrema pobresa on els programes de govern municipal van intentar incidir en les zones anomenades PIUS. Una part important va ser el procés de Disseny Participatiu que va mobilitzar les principals universitats de la ciutat a través de joves estudiants d'arquitectura per dur a terme una sèrie de projectes on la condició era tenir contacte amb les comunitats.En el cas del projecte Casa Analco, una iniciativa universitària al centre històric de la ciutat en un barri molt tradicional (segle XVI) amb problemes de deteriorament, abandonament i inseguretat, amb el qual es promou actualment el vincle universitat-barri i on l'espai ha estat el pretext per promoure la participació de la universitat en la rehabilitació d'un edifici, però alhora en un acostament al barri.A través d'aquests dos casos es confirma que és possible fer possible la participació mitjançant un procés que s'ha d'adaptar a cada lloc, aquestes experiències deixen una sèrie de reflexions en diferents àmbits, a partir de les quals es pot desglossar un procés bàsic per fomentar-la organització, promoció, consciència de l'equip de treball, coneixement del lloc, temps, avaluació, gestió i adaptabilitat.

[en] This work exemplifies a search for participation for the promotion of urban-architectural projects both in the center and in the periphery of a Mexican city such as Puebla, where twenty years ago few activities were developed in which the main actors were the inhabitants. Fortunately, in recent years it has been possible to carry out specific actions where participation is a key part of having a less technical vision on the part of architects, urban planners and heritage conservators.The first project is the Integral Urban Social Program in which, through a municipal action, an attempt was made to implement a participatory process in sectors considered to be of extreme poverty where municipal government programs tried to impact the areas called PIUS. An important part was the Participatory Design process that mobilized the main universities of the city through young architecture students to carry out a series of projects where the condition was to have contact with the communities.In the case of the Casa Analco project, a university initiative in the historic centre of the city in a very traditional neighbourhood (16th century) with problems of deterioration, abandonment and insecurity, with which the university-neighbourhood link is currently promoted and in where space has been the pretext to promote university participation in the rehabilitation of a building, but at the same time in a rapprochement with the neighbourhood.Through these two cases it is confirmed that it is possible to make participation possible through a process that must be adapted to each place, these experiences leave a series of reflections in different areas, from which a basic process can be broken down to encourage it through organization, promotion, awareness of the work team, knowledge of the place, time, evaluation, management and adaptability.