[ca] La repercussió de l'activitat agrària en vers de l'entorn natural i la creixent preocupació per la diversitat biològica, justifiquen la present investigació. El tàxon Rhopalocera, (Insecta: Lepidoptera), és el bioindicador adoptat, degut a què compleix les condicions necessàries i és un component del paisatge. Es tria la comarca del "Somontano de Barbastro" ja que compta amb una amplia representació de paisatges amb diferents intensitats de gestió agrària, que es constitueixen en una gradació que varia des d'illes de conreu tradicional, dins l'ecosistema natural, fins a monocultius de regadiu. Per altra banda, la comarca es troba immersa en un clima semiàrid i subhumit on s'assenta gran part de l'activitat agrària a nivell general. És remarcable també, la preséncia de serralades marginals del Prepirineu aragonés on es troben presents els dominis climàcics vegetals de la roureda de roure de fulla petita (Violo-Quercetum fagineae) i del carrascar (Quercetum rotundifoliae). Es determina l'efecte que diferents intensitats d'activitat antròpica, (preferentment agrària), exerceixen en vers comunitats de ropalòcers i la distribució comarcal de les espécies. Dins de cada domini vegetal, es consideren diferents formacions vegetals tot depenent del grau d'intervenció antròpica: bosc dens, bosc aclarit, brolla, illes de conreus, camps de conreus abandonats i conreus actuals. Pel que fa a la intensitat de gestió agrària, es diferencien: illes de conreus dins l'ecosistema natural, (pluriconreu i monoconreu), conreus de secà i conreus de regadiu, (pluriconreu, monoconreu herbaci i monoconreu arbori). S'ha emprat el transsecte en banda de 700 x 10 m, amb mostreig durant 40 minuts i a tres indrets, (repeticions), per paisatge i mes, dintre del perí­ode de temps comprés entre els dies 15-30 des del mes de març fins el mes d'octubre. S'analitzen les preferències ambientals a nivell familiar i especí­fic, la composició i l'estructura fauní­stica als diferents tipus de paisatge i es realitza una anàlisi biocenològica de similitud fauní­stica entre ells. Es correlaciona la diversitat biològica amb la presència de paràmetres derivats de l'activitat antròpica. S'han inventariat 138 espècies de ropalòcers, les quals constitueixen el 55 % del cens actual de la pení­nsula Ibérica, essent descrites llurs característiques ecològiques més importants, diagrames de vol i distribució corològica per espécie en quadrí­cules UTM de 5 km de costat. La riquesa més gran d'espècies es troba als paisatges amb presència d'ecosistema natural, així­ com als grans espais oberts amb brolles. Dintre del conjunt comarcal, la roureda de roure de fulla petita (amb 109 espècies) és més diversa que el carrascar (amb 101 espècies); i tots dos dominis són mès diversos que el agrosistema (amb 73 espècies). Dins l'ecosistema agrari, la riquesa més gran en espècies es produeix a les illes de pluricultiu tradicional, amb una diversitat similar a la del bosc aclarit. La mí­nima riquesa i diversitat es troba al monocultiu. El secà és més ric en espècies que el regadiu i dins d'aquest és fonamental la presència de lleguminoses i pratenses plurianuals. Pertorbacions antròpiques lleugeres a l'ecosistema natural mantenen la diversitat, si bé, aquesta decreix amb l'eliminació de la vegetació natural. La intensificació de l'agricultura produeix una disminució dràstica i una variació especí­fica a les poblacions de lepidòpters, disminuint els Satyridae i incrementant els Pieridae; l'abundància de marges és determinant pel manteniment de la diversitat de l'agrosistema. La diversitat biològica d'un paisatge és afavorida per la presència d'ecosistema natural, per una cobertura arbòria mitjana, una elevada cobertura arbustiva-herbàcia i un cert grau d'activitat agrària. Existeix alta similitud faunística entre la roureda de roure de fulla petita i el carrascar. Pieridae s'associa a l'agrosistema i a intensitats altes de gestió agrària, Satyridae, Nymphalidae i Lycaenidae a l'ecosistema natural poc intervingut. Per la seva composició faunística, els paisatges s'agrupen en funció de la presència de brolles, grau d'intervenció antròpica i presència de reg, arbrat i marges. S'estableixen espècies tolerants a una activitat forestal moderada i intolerants a l'activitat agrària, indicadores per tant de "salut" i "equilibri" ecològics. També es descriuen espécies tolerants a una activitat agrària moderada i d'altres espècies afavorides per aquesta activitat, essent en aquest cas, indicadores de paisatges amb una gestió agrària elevada i en conseqüència, una diversitat biològica baixa.

[en] This research study has been carried out due to the incidence of agrarian activity on natural land and the increasing preoccupation over diversity. The Rhopalocera (Insecta: Lepidoptera) have been employed as bioindicators since they have suitable features for this purpose and they constitute part of the landscape; the Somontano of Barbastro has been chosen for this study because of its landscapes wit diverse intensities of agrarian management: from tillage-isles in natural ecosystems to very intensively managed irrigated land. This natural region is located at Prepyrenean mountains having semiarid and subhumid climate and holding the dominion of gall-oak {Violo-Quercetum fagineae) and holm-oak (Quercetum rotundifoliae). We have determined the effects of agrarian management intensity on butterfly communities and also, the spatial distribution of the species. In each vegetal dominion we have studied several landscapes as a function of anthropic activity: woodland, open-woodland, bushy-land, cultivated-islands, abandoned cultivation lands and cultivated land. Within the agrosystem we have studied several agrarian management intensities, cultivated land within natural ecosystems, irrigated and non-irrigated land. We have utilized a transect band (700 x 10 m) as sampling method. Three different localities were sampled during 40 min for each landscape and each month from march to October. Sampling was carried out within the second half of each month. Environmental preferences of species and families have been analyzed, as well as species composition and faunistic structure in several landscapes. Biocenologic and faunistic similarity analyses have been carried out among landscapes and we have also correlated biodiversity with anthropic activity parameters. 138 butterfly species have been catalogued (55% of total species number on Iberian Peninsula) together with their main ecolÃ2gic characteristics, flight diagrams and corologic distribution in squares UTM 5 km/side. The highest species richness is found in natural ecosystems and open bushy land. Gall-oak dominion with 109 species and holm-oak dominion with 101 species are both more diverse than the agrosystem with 73 species. The highest species richness found in agrarian ecosystems takes place in traditional cultivated-islands with similar diversity to open woodland ecosystems. The lowest richness and diversity occurs in monocultures. Dry farming is species richer than irrigated land, being specially important the presence of prairies with a dominance of leguminous plants. Biodiversity on natural ecosystem is maintained by light disturbances of anthropic origin. It decreases together with the removal of natural vegetation. Intensive management causes a dramatic fall on the numbers of butterflies, changing so their populations; Satyridae and Pieridae families are particularly affected by management. Border effect appears to be essential for diversity maintenance in agrosystems. Landscape biodiversity is favoured by the presence of a natural ecosystem, a treecanopy, a dense bush-canopy or grassland-canopy and a certain degree of agrarian activity. There is a high faunistic similarity between gall-oak and holm-oak dominions.The family Pieridae is closely linked to intensively managed agrosystems while families Satyridae, Nymphalidae and Lycaenidae are closer related to natural ecosystems with low degree of disturbance. In function of their faunistic composition landscapes are grouped together by bush presence/absence, degree of anthropic disturbance, irrigation, tree-canopy and border effects. We relate some species that accept moderate forest activities but don't accept agrarian activities, which indicate the ecologyc "health" and "equilibrium" of the ecosystem; other species that tolerate a moderate agrarian activity and some others that are favoured for this activity; these last are used as bioindicators of landscapes with intensive agrarian management and low biologic diversity.