BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] En els últims anys s'ha intensificat el desplegament de pràctiques participatives que permeten incidir i fins i tot gestionar de forma directa recursos públics per part de la població, en especial en l'àmbit de les polítiques urbanes. Propostes com els models de gestió cívica o de gestió comunitària estan passant de representar casos aïllats a una situació de certa normalitat i extensió, especialment a la ciutat de Barcelona. La present recerca pretén analitzar els factors que afavoreixen un increment de l'efectivitat dels models de gestió cívica i de gestió comunitària, el que ha de permetre millorar el seu desplegament i la seva capacitat d'incidència. En aquest sentit, es planteja: Quins són els mecanismes que actuen com a motor per a la constitució i sosteniment de les pràctiques comunitàries? Com millorar la seva arquitectura i pràctica quotidiana per incrementar la seva capacitat d'actuació i d'incidència? Quin paper que han d'adoptar els poders públics? Quina correlació han de tenir aquests models amb els emprats fins al moment?

[es] En los últimos años se ha intensificado el desarrollo de prácticas participativas que permiten incidir e incluso gestionar de forma directa recursos públicos por parte de la población, en especial en el ámbito de las políticas urbanas. Propuestas como los modelos de gestión cívica o de gestión comunitaria están pasando de representar casos aislados a una situación de cierta normalidad y extensión, especialmente en la ciudad de Barcelona. La presente investigación pretende analizar los factores que favorecen un incremento de la efectividad de los modelos de gestión cívica y de gestión comunitaria, lo que debe permitir mejorar su desarrollo y su capacidad de incidencia. En este sentido, se plantea: ¿Cuáles son los mecanismos que actúan como motor para la constitución y sostenimiento de las prácticas comunitarias?, ¿Cómo mejorar su arquitectura y práctica cotidiana para incrementar su capacidad de actuación y de incidencia?, ¿Qué papel que deben adoptar los poderes públicos?, ¿Qué correlación deben tener estos modelos con los empleados hasta el momento?
[ca] L'objectiu d'aquest projecte és, mitjançant la utilització del nou concepte de xarxa neuronal Capsule Nets, aconseguir reconèixer caràcters sobre diferents datasets, per a això primer s'ha realitzat un experiment sobre MNIST, ja que és sobre el qual es treballa en el paper original i es coneix l'estat de l'art actual, seguidament s'ha provat la xarxa sobre un altre dataset de lletres i finalment s'han realitzat dos experiments sobre datasets propis creats de bigrames i trigrames. Els resultats obtinguts durant aquest projecte demostren que Capsule Nets és capaç d'arribar a l'estat de l'art, a més de poder reconèixer diversos caràcters en una mateixa imatge.

[es] El objetivo de este proyecto es, mediante la utilización del nuevo concepto de red neuronal Capsule Nets, conseguir reconocer carácteres sobre diferentes datasets, para ello primero se ha realizado un experimento sobre MNIST, ya que es sobre el que se trabaja en el paper original y se conoce el estado del arte actual, seguidamente se ha probado la red sobre otro dataset de letras y finalmente se han realizado dos experimentos sobre datasets propios creados de bigramas y trigramas. Los resultados obtenidos durante este proyecto demuestran que Capsule Nets es capaz de llegar al estado del arte, además de poder reconocer varios carácteres en una misma imagen.
[ca] El projecte MARES de Madrid, liderat per l'Ajuntament de Madrid (2016-2019), representa una de les iniciatives d'innovació social més importants de la ciutat en els últims anys. MARES ha desenvolupat estratègies de resiliència urbana i econòmica en matèria d'ocupació des de l'enfocament de l'economia social i solidària en cinc clústers clau (alimentació, mobilitat, reciclatge, energia i economia de les cures) per avançar cap a un nou model productiu de la ciutat. Analitzem el projecte a través de l'estudi de cas de MARES-Alimentación, el clúster que va aconseguir el major grau de maduresa, mitjançant entrevistes en profunditat i enquestes presencials. Les nostres conclusions permeten reflexionar sobre el paper de les xarxes de col·laboració en l'ecosistema innovador creat, els diferents perfils i formes de proximitat entre actors, la importància de la infraestructura urbana catalitzadora de la innovació social i la complexa relació d'aquest tipus d'iniciatives amb les institucions públiques.

[es] El proyecto MARES de Madrid, liderado por el Ayuntamiento de Madrid (2016-2019), representa una de las iniciativas de innovación social más importantes de la ciudad en los últimos años. MARES desarrolló estrategias de resiliencia urbana y económica en materia de empleo desde el enfoque de la economía social y solidaria en cinco clústeres clave (alimentación, movilidad, reciclaje, energía y economía de los cuidados) para avanzar hacia un nuevo modelo productivo de la ciudad. Analizamos el proyecto a través del estudio de caso de MARES-Alimentación, el clúster que alcanzó el mayor grado de madurez, mediante entrevistas en profundidad y encuestas presenciales. Nuestras conclusiones permiten reflexionar sobre el papel de las redes de colaboración en el ecosistema innovador creado, los diferentes perfiles y formas de proximidad entre actores, la importancia de la infraestructura urbana catalizadora de la innovación social y la compleja relación de este tipo iniciativas con las instituciones públicas.
[ca] L'article aplica la crítica a l'essencialisme de classe d'Ernesto Laclau i Chantal Mouffe als essencialismes ètnics que s'han imposat en les agendes polítiques dels moviments socials llatinoamericans en les últimes dècades i s'indaguen algunes repercussions d'aquest essencialisme en les complexes relacions entre el govern de Rafael Correa i un sector de l'esquerra equatoriana. A partir de les preocupacions de Laclau i Mouffe per indagar les arrels de l'autoritarisme d'esquerres, l'article mostra algunes de les coincidències de l'essencialisme ètnic amb les tradicions autoritàries que, al llarg del segle XX, van imposar els criteris d'una classe definida de manera essencial. També s'analitzen les relacions de l'essencialisme ètnic amb el sorgiment de noves formes de racisme que afebleixen la construcció de projectes polítics de base popular i afermen l'exclusió dels sectors ètnics que diuen redimir.

[es] El artículo aplica la crítica al esencialismo de clase de Ernesto Laclau y Chantal Mouffe a los esencialismos étnicos que se han impuesto en las agendas políticas de los movimientos sociales latinoamericanos en las últimas décadas y se indagan algunas repercusiones de ese esencialismo en las complejas relaciones entre el gobierno de Rafael Correa y un sector de la izquierda ecuatoriana. A partir de las preocupaciones de Laclau y Mouffe en indagar las raíces del autoritarismo de izquierdas, el artículo muestra algunas de las coincidencias del esencialismo étnico con las tradiciones autoritarias que, a lo largo del siglo XX, impusieron los criterios de una clase definida de manera esencial. También se analizan las relaciones del esencialismo étnico con el aparecimiento de nuevas formas de racismo que debilitan la construcción de proyectos políticos de base popular y afianzan la exclusión de los sectores étnicos que dicen redimir.
[ca] Tot i que a Europa no està àmpliament estès, el Go és un dels jocs de taulell més popular a països orientals com la Xina, Corea o el Japó. Aquest projecte té com a objectiu desenvolupar una variant del Go convertint-lo en una illa hexagonal que s'ha de conquerir posant-hi edificis per torns. D'aquesta manera es converteix en un joc més senzill i amè, obrint-lo a més tipus de públic i portant-lo a les plataformes d'avui en dia com els dispositius mòbils. És descriurà tot el procés de creació: com treballar amb taulells hexagonals, com desenvolupar la lògica del joc, quins processos s'han de seguir per poder controlar la lògica del joc, etc. Durant el desenvolupament d'aquest, es farà en tot moment referencia al Go original per entendre el que s'ha fet i les raons de cada decisió. També s'explicarà com desenvolupar una intel·ligència artificial basada en l'algorisme negamax amb poda alfa-beta per donar als jugadors la possibilitat de jugar contra la màquina.

[es] Aunque en Europa no está ampliamente extendido, Go es uno de los juegos de mesa más populares en países orientales como China, Corea o Japón. Este proyecto tiene como objetivo desarrollar una variante de Go convirtiéndolo en una isla hexagonal la cual debe conquistarse colocando edificios por turnos. De este modo se convierte en un juego más sencillo y ameno, abriéndolo a más tipos de público y llevándolo a las plataformas actuales como los dispositivos móviles. Se describirá todo el proceso de creación: cómo trabajar con tableros hexagonales, cómo desarrollar la lógica del juego, que procesos deben seguirse para poder controlar la lógica del juego, etc. Durante el desarrollo de este proyecto, se hará en todo momento referencia al Go original para entender lo que se ha realizado y las razones de cada decisión. También se explicará cómo desarrollar una inteligencia artificial basada en el algoritmo negamax con poda alfa-beta para dar a los jugadores la posibilidad de jugar contra la máquina.
[ca] Introducció: Les lesions del nervi axil·lar es poden produir per un traumatisme de gran impacte associada a una luxació d'espatlla. La lesió nerviosa pot causar pèrdua parcial de les funcions motores i sensorials, dolor perifèric, signes neurològics i afectar-ne la qualitat de vida. El tractament posterior sol ser conservador i generalment implica un període d'immobilització de tres a sis setmanes amb un cabestrell i un programa de fisioteràpia posterior.

[es] Introducción: Las lesiones del nervio axilar se pueden producir por un traumatismo de gran impacto asociada a una luxación de hombro. La lesión nerviosa puede causar pérdida parcial de las funciones motoras y sensoriales, dolor periférico, signos neurológicos y afectar la calidad de vida. El tratamiento posterior suele ser conservador y generalmente implica un período de inmovilización de tres a seis semanas con un cabestrillo y un programa de fisioterapia posterior.
[ca] Aquest treball tracta sobre l'optimització del processament morfològic d'imatges, específicament aplicant l'operació de closing sobre un conjunt d'imatges, utilitzant GPU i FPGA per comparar resultats i temps d'execució. Es fan servir CUDA i OpenCL per a les GPU, amb dues versions del programa: una que utilitza memòria compartida i una altra que no. Per a les FPGA, s'utilitza OmpSs@FPGA. L'estudi analitza les diferències de rendiment, eficiència i velocitat de processament entre aquestes tecnologies, destacant les avantatges i limitacions segons les necessitats específiques de l'aplicació.

[es] Este trabajo trata sobre la optimización del procesamiento morfológico de imágenes, específicamente aplicando la operación de closing sobre un conjunto de imágenes, utilizando GPU y FPGA para comparar resultados y tiempos de ejecución. Se utilizan CUDA y OpenCL para las GPU, con dos versiones del programa: una que utiliza memoria compartida y otra que no. Para las FPGA, se utiliza OmpSs@FPGA. El estudio analiza las diferencias de rendimiento, eficiencia y velocidad de procesamiento entre estas tecnologías, destacando las ventajas y limitaciones según las necesidades específicas de la aplicación.
[ca] Aquest treball s'orienta a la comprensió de les formes que adquireix la relació de la societat metropolitana amb el seu espai. Per això analitzem dos grups socials: les noves burgesies i els sectors populars més pobres de la perifèria metropolitana de la ciutat de Mèxic, tots dos implicats, directament i indirectament, en processos globals i locals. L'anàlisi de les burgesies se centra en les pràctiques i estratègies d'aquests actors, fortament globalitzats i aparentment despresos dels territoris pels quals transiten, i per això fortament mòbils en el territori. L'anàlisi dels sectors populars més pauperitzats el fem des del territori perifèric (la forma de viure'ls, atorgar-los significats, construir-ne un imaginari), ja que precisament la globalització els ha confinats en territori perifèric: estan gairebé fixos, encara que la manca de mobilitat territorial no implica necessàriament sentit de pertinença al lloc.

[es] Este trabajo se orienta a la comprensión de las formas que está tomando la relación de la sociedad metropolitana con su espacio. Para ello, analizamos dos grupos sociales: las nuevas burguesías y los sectores populares más pauperizados de la periferia metropolitana de la ciudad de México, ambos involucrados, directa e indirectamente, en procesos globales y locales. El análisis de las burguesías se centra en las prácticas y estrategias de estos actores, fuertemente globalizados y aparentemente desprendidos de los territorios por los cuales transitan, y por eso fuertemente móviles en el territorio. El análisis de los sectores populares más pauperizados lo hacemos desde el territorio periférico (la forma de vivirlos, otorgarles significados, construir un imaginario sobre ellos), porque precisamente la globalización los ha confinado en territorio periférico: están casi fijos, aunque la falta de movilidad territorial no necesariamente implica sentido de pertenencia por el lugar.
[ca] Els nous reptes que es planteja la societat del segle XXI reclamen del patrimoni cultural que exerceixi els papers que li confereix ser tant un recurs per a la cultura com un capital econòmic. La primera de les funcions està relacionada amb la construcció de les identitats socials, amb valors simbòlics, amb el servei a l'educació i a la ciència, amb l'estímul de la consciència ciutadana o amb els valors sensitius i de gaudi. Com a capital econòmic, el patrimoni està relacionat amb la inserció en el sistema productiu, incloent-hi la generació de rendes o fins i tot de llocs de treball i, particularment, amb la inserció en el teixit local mitjançant la participació en el desenvolupament regional. Totes dues posicions indiquen que al patrimoni cultural li correspon un paper en la transformació de la societat. Assolir que aquestes demandes socials siguin canalitzades correctament i promoure la relació entre patrimoni i societat és un objectiu de tutela i, per tant, és un treball que ha d'ocupar un espai significatiu en les tasques de gestió de l'administració cultural. El III Pla General de Béns Culturals reflexiona sobre aquests reptes creant una estratègia de treball amb línies prioritàries d'actuació per assolir els objectius proposats.

[es] Los nuevos retos que plantea la sociedad del siglo XXI reclaman del patrimonio cultural que ejerza los papeles que le confiere ser tanto un recurso para la cultura como un capital económico. La primera de las funciones está relacionada con la construcción de identidades sociales, con valores simbólicos, con el servicio a la educación y a la ciencia, con el estímulo de la conciencia ciudadana o con los valores sensitivos y de disfrute. Como capital económico, el patrimonio está relacionado con la inserción en el sistema productivo, incluyendo la generación de rentas e incluso de empleo y, particularmente, con la inserción en el tejido local a través de la participación en el desarrollo regional. Ambas posiciones indican que al patrimonio cultural le corresponde un papel en la transformación de la sociedad. Lograr que estas demandas sociales sean canalizadas correctamente y promover la relación entre patrimonio y sociedad es un objetivo de tutela y, por consiguiente, es un trabajo que debe ocupar un espacio significativo en las tareas de gestión de la administración cultural. El III Plan General de Bienes Culturales reflexiona sobre estos retos creando una estrategia de trabajo con líneas prioritarias de actuación para lograr los objetivos propuestos.
[ca] El suro, com a destacada matèria primera, ha estat un producte forestal de gran rellevància econòmica des de finals del segle XVIII fins al segle XXI, encara que a partir de la segona meitat del segle XX, els derivats del petroli li han fet una forta competència en la seva utilització. La producció de suro i les seves aplicacions generà una important literatura científica i de divulgació. Es presenta una bibliografia clàssica sobre Subericultura (1600-2017), de Vicenç Allué Blanch i Xavier Fàbregas i Comadran.

[es] El corcho, como destacada materia prima, ha sido un producto forestal de gran relevancia económica desde mediados del siglo XVIII hasta el siglo XXI, aunque a partir de la segunda mitad del siglo XX, los derivados del petróleo le han planteado una fuerte competencia en su utilización. La producción de corcho y sus aplicaciones generó una importante literatura científica y de divulgación, también en esas décadas pasadas. Se presenta una bibliografía clásica sobre Subericultura (1600-2017), de Vicenç Allué Blanch y Xavier Fàbregas i Comadran.
[ca] Un lligand és un compost orgànic capaç d'enllaçar-se a un centre metàl·lic a través d'un o varis àtoms. Quan l'enllaç entre el metall i el lligand es pot trencar fàcilment, es parla de lligands làbils; si la probabilitat que l'enllaç entre el metall i l'àtom es trenqui és baixa, els lligands es consideren inerts. Aquest treball ha estudiat aquestes probabilitats en el cas d'un metall, el pal·ladi.

[es] Un ligando es un compuesto orgánico capaz de enlazarse a un centro metálico a través de uno o varios átomos. Cuando el enlace entre el metal y el ligando se puede romper fácilmente se habla de ligandos lábiles; si la probabilidad de que el enlace entre el metal y el átomo se rompa es baja, los ligandos se consideran inertes. Este trabajo ha estudiado estas probabilidades en el caso de un metal, el paladio.
[ca] La mort forma part de la vida, del cicle vital de qualsevol ésser viu. Malgrat aquesta evidència, actualment, la societat tendeix a ignorar-la convertint-la en un tabú. Aquest rebuig cap a la mort també s'ha traslladat a l'àmbit educatiu, en el qual es veu una absència quasi total de la mort dins els projectes educatius i curriculars d'etapa en els centres escolars. I és que la nostra societat té com a pràctica generalitzada allunyar i no parlar amb els infants sobre una qüestió tan rellevant com és la mort. Això provoca que davant d'una pèrdua els infants es trobin sols, sense saber què passa o com gestionar els seus sentiments i emocions. Així doncs, a partir d'aquest treball es pretén oferir una recerca en profunditat sobre la rellevància de la pedagogia de la vida i de la mort dirigida, sobretot, a l'educació infantil, alhora que posa a l'abast un recull de propostes variades per tal de tractar aquesta pedagogia dins l'aula amb infants.

[es] La muerte forma parte de la vida, del ciclo vital de cualquier ser vivo. A pesar de esta evidencia, actualmente, la sociedad tiende a ignorarla, convirtiéndola así en un tabú. Este rechazo hacia la muerte también se ha trasladado al ámbito educativo, en el cual vemos una ausencia casi total de la muerte dentro de los proyectos educativos y curriculares de etapa en los centros escolares. Y es que nuestra sociedad tiene como práctica generalizada alejar y no hablar con los niños sobre una cuestión tan relevante como es la muerte. Esto provoca que, ante una pérdida, los niños se encuentren solos, sin saber qué pasa o cómo gestionar sus sentimientos y emociones. Así pues, a partir de este trabajo se pretende ofrecer una investigación en profundidad sobre la relevancia de la pedagogía de la vida y de la muerte dirigida, sobre todo, a la educación infantil, al mismo tiempo que pone a disposición una recopilación de propuestas variadas para tratar esta pedagogía dentro del aula con niños.
[ca] El món globalitzat en el qual vivim ha propiciat el protagonisme amb què compta l'anglès en gran part de les nostres vides i l'àmbit dels videojocs no n'és una excepció. Tot i això, què porta als jugadors espanyols d'un dels videojocs multijugador més jugats de l'actualitat a utilitzar anglicismes quan es comuniquen amb els seus companys d'equip? En aquest treball es du a terme una anàlisi de la terminologia utilitzada per aquests jugadors i s'exposa una enquesta que pretén estudiar l'ús d'aquesta terminología.

[es] El mundo globalizado en el que vivimos ha propiciado el protagonismo con el que cuenta el inglés en gran parte de nuestras vidas, y el ámbito de los videojuegos no es una excepción. Sin embargo, ¿qué lleva a los jugadores españoles de uno de los videojuegos multijugador más jugados de la actualidad a utilizar anglicismos cuando se comunican con sus compañeros de equipo? En este trabajo se lleva a cabo un análisis de la terminología utilizada por estos jugadores y se expone una encuesta que busca estudiar el uso de dicha terminología.
[ca] Els caràcters xinesos constitueixen un dels sistemes d'escriptura més antics del món. Al llarg de l'extensa història de la Xina, els caràcters han anat evolucionant, seguint una tendència a la simplificació per economitzar la seva escriptura. El prestigi del xinès clàssic va permetre que l'ús dels caràcters s'expandís cap a altres països de l'Àsia Oriental, com el Japó, Corea i Vietnam, on van adoptar formes i usos propis. No obstant això, en tots aquests països van experimentar dificultats similars per adaptar l'ús dels caràcters a la llengua nativa. Per tant, mentre que a Corea i Vietnam es va optar per la substitució dels caràcters per altres sistemes d'escriptura, a la Xina i al Japó, al llarg del segle XX, van sorgir una sèrie de debats sobre la reforma de l'escriptura. Mitjançant un estudi comparatiu de la simplificació dels caràcters que es van produir tant a la Xina com al Japó, aquest treball pretén analitzar les diferències entre els mètodes escollits en tots dos països, així com els objectius i resultats d'aquestes simplificacions.

[es] Los caracteres chinos constituyen uno de los sistemas de escritura más antiguos del mundo. A lo largo de la extensa historia de China, los caracteres han ido evolucionando, siguiendo una tendencia a la simplificación para economizar su escritura. El prestigio del chino clásico permitió que el uso de los caracteres se expandiera hacia otros países del Asia Oriental, como Japón, Corea y Vietnam, donde adoptaron formas y usos propios. Sin embargo, en todos esos países experimentaron dificultades similares para adaptar el uso de los caracteres a la lengua nativa. Por lo tanto, mientras que en Corea y Vietnam se optó por la sustitución de los caracteres por otros sistemas de escritura, en China y Japón, a lo largo del siglo XX, surgieron una serie de debates sobre la reforma de la escritura. Mediante un estudio comparativo de la simplificación de los caracteres que se produjeron tanto en China como en Japón, este trabajo pretende analizar las diferencias entre los métodos escogidos en ambos países, así como los objetivos y resultados de dichas simplificaciones.