[ca] Aquest article presenta un relat biogràfic d'Adam Curle, amb un èmfasi especial en el desenvolupament de les seves idees sobre la pau i els estudis per la pau i en l'impacte que aquestes idees van tenir sobre el desenvolupament d'aquest camp en els aspectes teòric i pràctic. Curle va ser el professor fundador del Departament d'Estudis per la Pau a la Universitat de Bradford al Regne Unit. Nomenat catedràtic l'any 1973, el Departament va iniciar els seus programes d'ensenyament i recerca l'any 1974. En aquest article es ressegueixen i s'analitzen la influència de Curle sobre el Departament i el seu desenvolupament d'una teoria i una pràctica de la pau i la conciliació. La seva teoria de la pau es basava en una síntesi de perspectives acadèmiques que recorren a la psicologia, l'antropologia i la teoria del desenvolupament, així com a la primera teoria de la pau d'altres innovadors en el camp dels estudis per la pau, entre els quals s'inclouen Johan Galtung y Kenneth Boulding. La seva pràctica de la pau es va desenvolupar a partir de l'experiència en el conflicte a gran escala de la Guerra Civil de Nigèria i en el conflicte entre l'Índia i Pakistan dels anys seixanta i setanta del segle passat, i es va distingir pel seu ús de la mediació no oficial o transformativa com a complement de la diplomàcia formal en conflictes d'aquesta mena. El seu ús de la mediació es va modificar més endavant quan, en els anys noranta del segle passat i en el context de la Guerra dels Balcans, va ajudar a mobilitzar suport per a la població local que volia oposar-se a la guerra civil i construir comunitats per la pau i cultures de pau. Al llarg del seu camí també va ser el precursor de la idea de la consolidació de la pau des de baix, que actualment els acadèmics i els professionals accepten com a mode principal de consolidació de la pau.

[es] Este artículo ofrece un relato biográfico de Adam Curle, centrado especialmente en el desarrollo de sus ideas sobre la paz y de los estudios sobre la paz, y del impacto que han tenido sus ideas en el desarrollo de este campo a nivel teórico y práctico. Curle fue el profesor fundador del departamento de Estudios sobre la paz de la Universidad de Bradford en el Reino Unido. Tras el nombramiento para la cátedra en 1973, el departamento inició sus programas de enseñanza e investigación en 1974. En este artículo, se localiza y analiza la influencia de Curle en el departamento y su desarrollo de una teoría y práctica para la paz y la pacificación. Su teoría de la paz se basaba en una síntesis de perspectivas académicas inspiradas en la psicología, la antropología y la teoría del desarrollo, además de en las primeras teorías sobre la paz de otros innovadores del campo de los estudios sobre la paz, como Johan Galtung y Kenneth Boulding. Su práctica de la paz se desarrolló a partir de su experiencia en conflictos a gran escala como la Guerra Civil de Nigeria y el conflicto entre India y Pakistán de las décadas de 1960 y 1970, y se distinguió por usar mediaciones informales, o no oficiales, de forma complementaria a la diplomacia formal en dichos conflictos. Posteriormente, en la década de 1990, modificó su forma de emplear la mediación en el contexto de la guerra civil en los Balcanes, cuando ayudó a movilizar el apoyo de la población local que deseaba oponer resistencia a la guerra civil y crear comunidades pacíficas y culturas de paz. De esta forma, fue pionero también de la idea de pacificar desde abajo, reconocida actualmente como modo principal de pacificación entre académicos y practicantes.