[ca] La idea de l'ombuds ha arrelat a tot el món i ofereix una protecció molt important als ciutadans en els sectors públic, privat i social. L'ombudsing contemporani és una pràctica única que ofereix un mecanisme poc habitual i sovint imparcial de protecció per a l'individu que té algun motiu de queixa. L'origen d'aquesta idea moderna es pot trobar al món antic i també en la història escandinava. En un decret per a la creació d'un ombudsman superior signat pel rei de Suècia Carles XII l'any 1713, que llavors vivia exiliat a Turquia en un moment en què Suècia passava per una època de disturbis, ja apareix una primera versió d'aquesta idea. Algunes vegades, els mecanismes per a la pau sorgeixen del conflicte. L'oficina de l'ombuds modern és sovint fonamental per a abordar i reduir la burocràcia i el conflicte. Ara que l'ombudsing continua creixent a tot el món; ara que l'ombudsing es va estenent com a mecanisme de defensa dels drets humans; ara que els visitants de l'oficina de l'ombuds representen moltes cultures de tot el món, el fet de reconèixer les influències i els antecedents multiculturals de l'ombudsing pot aprofundir el diàleg internacional. L'objectiu de millorar la governança forma part integral de l'ombudsing modern, i aquest objectiu ja es pot veure en la creació del primer ombudsman superior, que actualment existeix a Suècia com a canceller de justícia. Els canvis en la funció de l'ombudsing entre 1713 i 1809 i en l'època posterior il·luminen el desenvolupament d'aquest càrrec contra el teló de la història. Les primeres versions de la idea inclouen la protecció de l'individu i objectius de bona governança. Per a l'ombudsman parlamentari i per als models contemporanis, la independència i la integritat són uns components bàsics de l'oficina. Amb el creixement de l'ombudsing en tots els sectors, la reflexió continuada sobre els patrons de poder, la governança, la responsabilitat i la cultura pot ser molt productiva.

[en] The ombuds idea has taken root around the globe providing critical protection for citizens in public, private and social sectors. Contemporary ombudsing is a unique practice which provides a rare, often fair-minded mechanism of protection for the individual with a grievance. The seeds of this modern idea may be found in ancient world cultures as well as Scandinavian history. An early version of the idea appears in a decree creating a Highest Ombudsman signed by Swedish King Charles XII in 1713, notably while he was living in exile in Turkey, during which time Sweden was in turmoil. Sometimes mechanisms for peace emerge from conflict. The modern ombuds office is often pivotal in addressing and reducing bureaucracy and conflict. As ombudsing continues to grow worldwide, as ombudsing as a human rights mechanism expands, as visitors to the ombuds office represent many world cultures, recognizing the multicultural influences and antecedents to ombudsing may deepen the international dialogue. The aim of improving governance is integral to modern ombudsing, and this aim may even be seen in the creation of the earliest Highest Ombudsman, today in Sweden existing as the Chancellor of Justice. The shift in the ombudsing function between 1713 and 1809 and thereafter, illuminates the development of the role against the backdrop of history. Early versions of the idea included protection of individuals as well as aims of good governance. For the Parliamentary Ombudsman and contemporary models, independence and integrity are core components of the office. With the growth of ombudsing across sectors, continued reflection on patterns of power, governance, accountability and culture may prove fruitful.