[ca] La producció de Residu Sòlid Urbà (RSU) no ha parat d'incrementar en els últims 20 anys a la major part de països de la UE. La seva gestió, adoptant la filosofia de l'Economia Circular que ha promogut la UE, és un dels reptes ambientals que la societat ha de resoldre en els propers anys. Des de la declaració de l'abocament de residus com a última opció de gestió i, en la mesura del possible, opció a evitar, l'ús d'incineradores de RSU amb recuperació d'energia ha anat agafant protagonisme com a mesura de gestió de residus. La formació de dibenzo-p-dioxines i dibenzofurans policlorats (PCDD/Fs) es considera com un dels problemes ambientals relacionats amb la incineració de RSU. Aquesta família de molècules, que han estat identificades com extremadament tòxiques, són complexes d'analitzar en continu en temps real durant el procés d'incineració i de neteja de gasos d'escapament. És per això que les filosofies de control són difícils d'optimitzar considerant la reducció d'emissió d'aquests contaminants. Aquesta investigació estableix un model matemàtic capaç de predir l'emissió atmosfèrica de PCDD/Fs en processos d'incineració, basada en variables de procés com la temperatura, el contingut d'oxigen, la composició del residu o el contingut en clor i metalls. Aquest model combina un model cinètic de formació de PCDD/Fs amb un model del procés d'incineració (usant ASPEN HYSYS) que determina tot el balanç de matèria i energia; convertint així la quantitat de PCDD/Fs generades (en massa per massa de residu incinerada) en un valor d'emissió atmosfèrica (en massa de contaminant per volum de gas de combustió emès en condicions normals). Amb l'objectiu de simplificar aquest model, la quantitat de congèneres de PCDD/F inclosos al model es redueix a només aquells als que la seva formació es considera linealment independent. Aquest estudi es realitza amb un conjunt de dades d'emissions industrials, i després es revisa, i els paràmetres del model obtingut es reajusten i es validen estadísticament amb una mescla de dades d'origen industrial i d'experimentació en laboratori.

[es] La producción de Residuo Sólido Urbano (RSU) no ha cesado en su incremento, en los últimos 20 años, en la mayor parte de países de la UE. Su gestión, adaptada a la filosofía de la Economía Circular que ha adoptado la UE, es uno de los retos ambientales más significativos que la sociedad deberá resolver en los próximos años. Desde que el vertido de residuos ha sido claramente definido como la última opción de gestión, e incluso señalada como una opción a evitar, el uso de incineradoras de RSU con recuperación de energía han ido ganando protagonismo como medida de gestión de residuos. La formación de dibenzo-p-dioxinas y dibenzofuranos policlorados (PCDD/Fs) se considera como uno de los problemas ambientales relacionados con la incineración de RSU. Esta familia de moléculas, que han sido identificadas como extremadamente tóxicas, son complejas de analizar en continuo durante el proceso de incineración y lavado de gases. Es por esto que las filosofías de control son difíciles de optimizar considerando la reducción de la emisión de estos contaminantes. En esta investigación se establece un modelo matemático que estima la emisión atmosférica de PCDD/Fs en procesos de incineración, basada en variables de proceso como la temperatura, el contenido de oxígeno, la composición del residuo o el contenido en cloro y metales. Este modelo combina un modelo cinético de formación de PCDD/Fs y un modelo del proceso de incineración (usando ASPEN HYSYS) que determina todo el balance de materia y energía; convirtiendo así la cantidad de PCDD/Fs generadas (en masa de contaminante por masa de residuo incinerado) en un valor de emisión atmosférica (en masa de contaminante por volumen de gas de combustión emitido en condiciones normales). Con el objetivo de simplificar este modelo, la cantidad de congéneres de PCDD/F incluidos en el modelo se reduce a solamente aquellos cuya formación se considera linealmente independiente. Este estudio se realiza con un conjunto de datos de emisiones industriales, y luego se revisa, y los parámetros del modelo se reajustan y validan estadísticamente, con una mezcla de datos de origen industrial y de experimentación en laboratorio.