[ca] Aquest estudi es tracta d'un treball emmarcat en la línia de projecte del grup d'investigació IMEM (Innovació en Materials i Enginyeria Molecular) del Departament d'Enginyeria Química de la EEBE (Escola d'Enginyeria de Barcelona Est) de la UPC (Universitat Politècnica de Catalunya). En aquest treball s'ha procedit a la síntesi d'hidrogels constituïts per carboximetilcel·lulosa sòdica (NaCMC) i azida de sodi (NaN3) als quals mitjançant un motlle se'ls hi ha donat una forma cilíndrica. Utilitzant tècniques potenciostàtiques com la cronoamperometria (CA) i la voltametria cíclica potenciostàtica (CV), s'ha generat el polímer conductor Poli(3,4-etilendioxitiofè), també anomenat PEDOT a partir del monòmer 3,4-etilendioxitiofè (EDOT). Posteriorment s'ha addicionat a la síntesi d'hidrogels un 10% en pes del polímer generat respecte la quantitat de NaCMC, per a obtenir hidrogels amb incorporació de polímer conductor. Aquests hidrogels s'han carregat amb l'antibiòtic cloramfenicol (CAM). Fent ús de les tècniques potenciostàtiques comentades, s'han realitzat estímuls a alguns hidrogels per a poder comparar-ne les diferències amb els altres. D'aquests hidrogels se n'ha obtingut informació estructural i elemental a través de les tècniques microscòpiques: IR (Infrared spectroscopy), SEM (Scanning electron microscopy) i SEM-EDX (Energy-dispersive X-ray spectroscopy). Amb aquests hidrogels s'ha estudiat l'alliberament del fàrmac cloramfenicol, que ha estat mesurat utilitzant l'espectrofotometria UV-VIS. L'estudi s'ha complementat amb un assaig d'inhibició del creixement bacterià en el que s'ha observat l'efectivitat del fàrmac cloramfenicol i la diferència entre hidrogels amb i sense l'aplicació d'estímul mitjançant els bacteris grampositiu Staphylococcus aureus i gramnegatiu Escherichia coli.

[es] Este estudio forma parte de un proyecto del grupo de investigación IMEM (Innovación en Materiales e Ingeniería Molecular) del Departamento de Ingeniería Química de la EEBE (Escuela de Ingeniería de Barcelona Este) de la UPC (Universidad Politécnica de Cataluña). En este trabajo se ha procedido a la síntesis de hidrogeles constituidos por carboximetilcelulosa sódica (NaCMC) y azida sódica (NaN3) a los cuales se ha dado forma cilíndrica mediante un molde. Utilizando técnicas potenciostáticas como la cronoamperometría (CA) y la voltamperometría cíclica potenciostática (CV), se ha generado el polímero conductor Poli(3,4-etilendioxitiofeno), también llamado PEDOT, a partir del monómero 3,4-etilendioxitiofeno (EDOT). Posteriormente, se ha añadido a la síntesis de los hidrogeles un 10% en peso del polímero generado respecto a la cantidad de NaCMC, para obtener hidrogeles con incorporación de polímero conductor. Estos hidrogeles se han cargado con el antibiótico cloranfenicol (CAM). Utilizando las técnicas potenciostáticas mencionadas anteriormente, se han estimulado algunos hidrogeles para comparar las diferencias con los demás. De estos hidrogeles se ha obtenido información estructural y elemental mediante las técnicas de microscopía: IR (Espectroscopia infrarroja), SEM (Microscopia electrónica de barrido) y SEM-EDX (Espectroscopia de rayos X de energía dispersiva). Con estos hidrogeles se ha estudiado la liberación del fármaco cloranfenicol, que ha sido medido utilizando espectrofotometría UV-VIS. El estudio se ha complementado con un ensayo de inhibición del crecimiento bacteriano en el que se ha observado la eficacia del fármaco cloranfenicol y la diferencia entre los hidrogeles con y sin la aplicación del estímulo mediante las bacterias Staphylococcus aureus grampositiva y Escherichia coli gramnegativa.