BSC-LT/ACAData huggingface dataset:
[ca] El terme estereoscòpia prové del grec Stereo: sòlid i Skopeo: veure o mirar. Aplicat a la visió humana, cada ull obté una imatge retinal, que transmeses al cervell es fusionen per percebre profunditat i relleu d'allò observat. D'aquest concepte neix la fotografia estereoscòpica, tècnica que imita la visió binocular partint de dues imatges planes. Per aconseguir una imatge estereoscòpica es parteix de dues imatges d'una escena diferenciades per la variació de perspectiva de l'objecte quan es fotografia. Una contenint més zona esquerra i l'altre amb més zona dreta. S'han de complir unes normes perquè es fusionin fàcilment. Es poden presentar en tres formats: parells estereoscòpics o estereogrames, les imatges estan col·locades en paral·lel; estereogrames polaritzats, imatges sobreposades, cadascuna projectada amb una polarització de llum concreta; i anàglifs, imatges sobreposades acolorides l'esquerra en vermell i la dreta en cian. A l'hora de visualitzar-les hi ha diverses opcions; a ull nu, amb un visor estereoscòpic, amb unes ulleres anaglífiques o polaritzades. La captura d'imatges es pot fer en versió analògica, amb càmeres estereoscòpiques analògiques, o digital, amb dispositius d'ús habitual. Finalment, es presenten una sèrie d'imatges estereoscòpiques realitzades amb càmeres analògiques i digitals en el format estereograma i anàglif.

[es] El termino estereoscopia proviene del griego Stereo: sólido y Skopeo: ver o mirar. Aplicado a la visión humana, cada ojo obtiene una imagen retiniana, que transmitida al cerebro, se fusionan para percibir profundidad y relieve de aquello observado. De este concepto nace la fotografía estereoscópica, técnica que imita la visión binocular partiendo de dos imágenes planas. Para obtener una imagen estereoscópica se parte de dos imágenes de una escena diferenciadas por la variación de perspectiva del objeto cuando es fotografiado. Una contiene más zona izquierda y la otra más zona derecha. Se tienen que cumplir unas normas para fusionar-las fácilmente. Se pueden presentar en tres formatos: pares estereoscópicos o estereogramas, imágenes colocadas en paralelo; estereogramas polarizados, imágenes sobrepuestas, cada una proyectada con una polarización de la luz concreta; y anaglifos, imágenes sobrepuestas coloreadas la izquierda en rojo y la derecha en cian. Para visualizar-las hay diversas opciones: sin nada, con un visor estereoscópico, con unas gafas anaglíficas o polarizadas. La captura de imágenes se hace tanto en versión analógica, con cámaras estereoscópicas analógicas, como en digital con los dispositivos habituales. Finalmente se presentan una serie de imágenes estereoscópicas realizadas con cámaras analógicas y digitales en formato estereograma y anaglifo.
[ca] Una de les claus de la mobilitat del futur és l'ús del transport públic per part de la població que viu, treballa i/o es mou en nuclis urbans. Tenint en compte aquest fet, en aquest TFG es durà a terme l'estudi de l'ús del transport públic en una de les ciutats més grans del món: Tokyo. Una de les raons per la qual aquesta ciutat és coneguda arreu del món és per la quantitat de gent que es desplaça diàriament cap als seus respectius llocs de treball mitjançant el transport públic, especialment fent ús de la xarxa ferroviària de la ciutat. En aquest treball s'analitzarà l'ús històric del transport públic en aquesta ciutat a partir de les seves sèries temporals, i es duran a terme pronòstics a futur del seu ús. A més, es proposaran relacions entre els resultats obtinguts amb altres factors, com poden ser l'augment o disminució de la població o bé els kilòmetres de via dels diferents transports ferroviaris, per exemple. A més, mitjançant l'anàlisi de dades, proposarem la comparació entre l'ús del transport públic a Tokyo amb el de la nostra ciutat: Barcelona. Com varia la demanda dels serveis a cada ciutat i quines diferències hi trobem? Intentarem donar resposta a aquestes preguntes un cop s'hagin realitzat els anàlisis estadístics corresponents. Així doncs, durant aquest treball, s'anirà repetint el mateix patró: per una banda es faran els anàlisis de manera independent a cada ciutat, i un cop obtinguts els resultats, es posaran en comú per tal de veure les semblances i diferències existents entre les dues ciutats.

[es] Una de las claves de la movilidad del futuro es el uso del transporte público por parte de la población que vive, trabaja y/o se mueve en núcleos urbanos. Teniendo en cuenta este hecho, en este TFG se realizará el estudio del uso del transporte público en una de las ciudades más grandes del mundo: Tokyo. Una de las razones por las que Tokyo es conocida en todo el mundo es por la cantidad de gente que se desplaza diariamente hacia sus respectivos puestos de trabajo usando el transporte público, particularmente haciendo uso de la red ferroviaria de la ciudad. En este trabajo se analizará el uso histórico del transporte público en esta ciudad a partir de sus series temporales, y se llevaran a cabo pronósticos a futuro de su uso. Además, se propondrán relaciones entre los resultados obtenidos con otros factores, como pueden ser el aumento o disminución de la población o los kilómetros de línea de los distintos transportes ferroviarios, por ejemplo. Además, mediante el análisis de datos, propondremos la comparación entre el uso del transporte público en Tokyo con el de nuestra ciudad: Barcelona. ¿Cómo varia la demanda de los servicios en cada ciudad y qué diferencias encontramos? Intentaremos también dar respuesta a estas preguntas después de llevar a cabo los análisis estadísticos pertinentes. Así pues, durante este trabajo, se irá repitiendo el mismo patrón: por un lado, se harán los análisis de manera independiente en cada ciudad, y una vez obtenidos los resultados, se pondrán en común con el objetivo de ver las semejanzas y diferencias existentes entre las dos ciudades.
[ca] En aquest projecte s'han implementat i analitzat una serie d'algoritmes amb l'intenció d'optimitzar l'estalvi energètic en sistemes de Cloud Computing amb el protocol SLA. Per fer-ho, s'han utilitzat tècniques habituals d'estalvi com són el balanceig de càrrega, la consol.lidació y el desplaçament temporal.

[es] En este proyecto se han implementado y analizado una serie de algoritmos con la intención de optimizar el ahorro energético en sistemas de Cloud Computing basándose en el protocolo SLA. Para ello se han empleado técnicas habituales de ahorro como son el balanceo de carga, la consolidación y el desplazamiento temporal.
[ca] Aquesta memòria recull el procés de planificació i execució d'un projecte de desenvolupament fet per una empresa de desenvolupament de software. Aquest projecte de fi de grau consisteix en crear un mecanisme de consultes en una base de dades relacional, el qual permeti a l'usuari poder formular-les d'una manera molt ràpida i senzilla com també guardar el seu resultat en un full de càlcul. En la primera part d'aquest document es fa una introducció del projecte i els seus objectius, juntament amb la metodologia utilitzada i la seva planificació. Es fa una comparació del projecte que es vol desenvolupar amb altes aplicacions semblants en el mercat. En la segona part s'explica la part més tècnica del projecte i també els conceptes necessaris per entendre el seu funcionament. Es descriu l'especificació dels requisits, l'arquitectura del sistema, les proves i el seu pressupost. Finalment, s'acaba el document amb un informe de sostenibilitat, una avaluació de competències tècniques i les conclusions.

[es] Esta memoria contiene el proceso de planificación y ejecución de un proyecto de desarrollo hecho para una empresa de desarrollo de software. Este proyecto de fin de grado consiste en crear un mecanismo de consultas en una base de datos relacional, el cual permita al usuario poder formularlas de una manera muy rápida y sencilla como también guardar su resultado en una hoja de cálculo. En la primera parte de este documento se hace una introducción del proyecto y sus objetivos, junto con la metodología utilizada y su planificación. Se hace una comparación del proyecto que se quiere desarrollar con otras aplicaciones parecidas en el mercado. En la segunda parte se explica la parte más técnica del proyecto y también los conceptos necesarios para entender su funcionamiento. Se describe la especificación de los requisitos, la arquitectura del sistema, las pruebas y su presupuesto. Finalmente, se acaba el documento con un informe de sostenibilidad, una evaluación de las competencias técnicas y las conclusiones.
[ca] La multiplexació en espai (SDM) s'ha postulat durant els darrers anys com la tècnica més prometedora a l?hora d?afrontar la creixent necessitat de capacitat dels sistemes de comunicació alhora que s?evita el límit de capacitat teòric de les fibres monomode. Ja s?han obtingut molt bons resultats utilitzant fibres multimode (amb pocs modes) i tècniques de processament digital del senyal (DSP) de l?estil multiple-input multiple-output (MIMO). Tot i que es tracta dels primers passos en aquest nou camí, alguns dels possibles obstacles ja han aparegut. El problema que planteja aquesta tesi és la creixent complexitat computacional dels algoritmes necessaris per utilitzar més modes espaials i la dificultat de complir amb els requeriments del processament en temps real. En aquesta tesi, es fa una ullada a la tecnologia actual i als interessants resultat que s?han obtingut. A més a més, es presenta una nova estrategia en el processament MIMO utilitzat per recuperar el senyal. Aquest nou algoritme canvia d?un filtre bit-a-bit en el domini del temps a una arquitectura de bloc en el domini freqüencial molt més eficient. Aquests dos canvis permeten reduir la complexitat de l?algoritme mantenint-ne les prestacions.

[es] La multiplexación en espacio (SDM) se ha postulado durante los últimos años como la técnica más prometedora a la hora de enfrentarse a la creciente necesidad de capacidad de los sistemas de comunicación a la vez que se evita el límite de capacidad teórico de las fibras monomodo. Ya se han obtenido muy buenos resultados utilizando fibras multimodo (con pocos modos) y técnicas de procesado digital de la señal (DSP) del estilo multiple-input multiple-output (MIMO). Aunque se trata de los primeros pasos en este nuevo camino, algunos de los posibles obstáculos ya han aparecido. El problema que se afronta en esta tesis es la creciente complejidad computacional de los algoritmos necesarios para utilizar más modos espaciales y la dificultad de cumplir con los requerimientos del procesado en tiempo real. En esta tesis, se repasa la tecnologia actual y los interesantes resultados que se han obtenido. Además, se presenta una nueva estrategia en el procesado MIMO utilizado para recuperar la señal. Este nuevo algoritmo cambia de un filtro bit-a-bit en el dominio del tiempo a una arquitectura de bloque en el dominio frecuencial mucho más eficiente. Estos dos cambios permiten reducir la complejidad del algoritmo manteniendo sus prestaciones.
[ca] CASANOSTRA Conjunt intergeneracional, multifuncional i dotacional al Putxet i el Farró, Barcelona Centre de dia + Centre d'arts + Escola bressol + Allotjaments temporals per a families monoparentals en risc d'exclusió social + Espai Tesla Barcelona + Nova conexió metro Plaça Molina + Pàrquing residents

[es] CASANOSTRA Conjunto intergeneracional, multifuncional y dotacional en El Putxet i el Farró, Barcelona Centro de día + Centro de artes + Jardín de infancia + Alojamientos temporales para familias monoparentales en riesgo de exclusión social + Espacio Tesla Barcelona + Nueva conexión metro Plaza Molina + Parking residentes
[ca] La política d'habitatge de Mèxic (2002) va recolzar obertament al sector privat en el tema de la producció d'habitatge. En aquest sentit, el 2001 el govern federal va crear la Comissió Nacional per al Foment a l'Habitatge (avui dia Comissió Nacional de l'Habitatge, CONAVI), que si bé atén la producció d'habitatge per tots els sectors socioeconòmics incideix particularment a l'habitatge social, producte immobiliari de molt alta rendibilitat el finançament del qual està assegurat per programes governamentals subsidiaris. La producció d'habitatge es va estimular a tot el país, tot i que a Ciutat Juárez va tenir major eco, ciutat on la pressió per part dels promotors immobiliaris va derivar a l'ampliació del fons legal, fora de les consideracions dels plans de desenvolupament municipals i en una oferta d'habitatge més enllà de la demanda real donant lloc, conseqüentment, a un gran número d'habitatges abandonats i a una ciutat segregada i dispersa

[es] La política de vivienda de México (2002) apoyó abiertamente al sector privado en el tema de la producción de vivienda. En este sentido, en 2001 el gobierno federal creó la Comisión Nacional para el Fomento a la Vivienda (hoy Comisión Nacional de Vivienda, CONAVI), que si bien atiende la producción de vivienda para todos los sectores socioeconómicos incide particularmente en la vivienda social, producto inmobiliario de muy alta rentabilidad cuyo financiamiento está asegurado por programas gubernamentales subsidiarios. La producción de vivienda se estimuló en todo el país, más en Ciudad Juárez tuvo mayor eco, ciudad donde la presión por parte de los promotores inmobiliarios derivó en la ampliación del fundo legal fuera de las consideraciones de los planes de desarrollo municipales y en una oferta de vivienda más allá de la demanda real dando lugar, consecuentemente, a un gran número de viviendas abandonadas y a una ciudad segregada y dispersa.
[ca] L'estudi se centra en l'aplicació conjunta de fotogrametria, escaneig làser i la metodologia BIM per a la documentació i modelat d'edificis existents, prenent com a cas específic el Museu Nacional de la Ciència i la Tècnica de Catalunya (MNACTEC). Es busca desenvolupar un flux de treball eficient que combini aquestes tecnologies per generar documentació precisa i detallada, essencial per a la preservació i futures intervencions en edificis patrimonials. La integració de BIM amb aquestes tècniques no només millora l'exactitud de la documentació, sinó que també optimitza el temps i els recursos en comparació amb els mètodes tradicionals, mostrant la seva aplicabilitat directa en l'àmbit professional per a la conservació del patrimoni cultural.

[es] El estudio se enfoca en la aplicación conjunta de fotogrametría, escaneo láser y la metodología BIM para la documentación y modelado de edificaciones existentes, tomando como caso específico el Museu Nacional de la Ciència i la Tècnica de Catalunya (MNACTEC). Se busca desarrollar un flujo de trabajo eficiente que combine estas tecnologías para generar documentación precisa y detallada, esencial para la preservación y futuras intervenciones en edificaciones patrimoniales. La integración de BIM con estas técnicas no solo mejora la exactitud de la documentación, sino que también optimiza el tiempo y los recursos en comparación con los métodos tradicionales, mostrando su aplicabilidad directa en el ámbito profesional para la conservación del patrimonio cultural.
[ca] Roquetas de Mar se situa entre dos mars: el Mediterrani i el Mar de Plàstic, una enorme extensió blanca a l'Oest formada per hivernacles. A la frontera entre els dos, la tensió que es produeix genera un territori maltractat i oblidat de buits inacabats i inconnexos. El projecte se situa en un d'aquests buits, adossant-se acuradament a les mitgeres existents i seguint les traces dels edificis, amb la voluntat de donar-li un final i un començament a la ciutat, creant una nova illa urbana que en el seu interior alberga una gran plaça, un nou node urbà que dialoga amb el límit en comptes de donar-li l'esquena. Amb la construcció d'un centre de recerca agrícola es busca canviar el paradigma de l'ús dels hivernacles, que passen de ser entesos com un lloc de cultiu i explotació, a una oportunitat per a l'ensenyament i l'experimentació. L'espai central pretén funcionar com un oasi entre els dos mons, un jardí ple de vegetació que propiciï noves interaccions entre els habitants del lloc, produint una reactivació de la ciutat gràcies a la introducció d'un nou usuari: l'estudiant. L'edifici adopta la lògica estructural i constructiva dels hivernacles, amb elements constructius lleugers i una clara estratègia climàtica, portant-lo a una escala humana per a la ciutat, i així aconseguir un diàleg entre els dos mons.

[es] Roquetas de Mar se sitúa entre dos mares: el Mediterráneo y El Mar de Plástico, una enorme extensión blanca al Oeste formada por invernaderos. En la frontera entre los dos, la tensión que se produce genera un territorio maltratado y olvidado de vacíos inacabados e inconexos. El proyecto se sitúa en uno de estos vacíos, adosándose cuidadosamente a las medianeras existentes y siguiendo las trazas de los edificios, con la voluntad de darle un final y un comienzo a la ciudad, creando una nueva manzana que en su interior alberga una gran plaza, un nuevo nodo urbano que dialoga con el límite en vez de darle la espalda. Con la construcción de un centro de investigación agrícola se busca cambiar el paradigma del uso de los invernaderos, que pasan de ser entendidos como un lugar de cultivo y explotación, a una oportunidad para la enseñanza y la experimentación. El espacio central pretende funcionar como un oasis entre los dos mundos, un vergel lleno de vegetación que propicie nuevas interacciones entre los habitantes del lugar, produciendo una reactivación de la ciudad gracias a la introducción de un nuevo usuario: el estudiante. El edificio adopta la lógica estructural y constructiva de los invernaderos, con elementos constructivos ligeros y una clara estrategia climática, llevándolo a una escala humana para la ciudad, y así conseguir un diálogo entre los dos mundos.
[ca] Aquest projecte tracta sobre el disseny d'un utillatge de soldadura automatitzada dins d'una línia de producció d'un subchasis davanter d'un cotxe, el qual és una estructura metàl·lica que es troba en la part davantera d'alguns vehicles, proporcionant un suport resistent i segur per als components davanters de l'automòbil. El seu objectiu principal és brindar estabilitat, absorbir forces i contribuir al rendiment i la seguretat del vehicle durant la conducció. El mètode emprat serà l'explicació del disseny mitjançant el programa de disseny CATIA V5. S'explicarà pas a pas com es confecciona l'utillatge de soldadura automatitzada d'un dels travessers del subchasis i els aspectes que cal tenir en compte perquè aquest tingui un bon funcionament. Una vegada explicat com s'ha dissenyat l'utillatge, es farà l'especejament, és a dir, tots els plans de les peces, per a la seva posterior fabricació i muntatge d'aquest. Finalment, es faran estudis sobre aquest, a nivell econòmic per a veure el cost de l'utillatge, a nivell mediambiental per a examinar l'impacte i a nivell estructural examinant que té unes condicions òptimes per a durar en el temps sense trencar-se.

[es] Este proyecto trata sobre el diseño de un utillaje de soldadura automatizada dentro de una línea de producción de un subchasis delantero de un coche, el cual es una estructura metálica que se encuentra en la parte delantera de algunos vehículos, proporcionando un soporte resistente y seguro para los componentes delanteros del automóvil. Su objetivo principal es brindar estabilidad, absorber fuerzas y contribuir al rendimiento y la seguridad del vehículo durante la conducción. El método empleado será la explicación del diseño mediante el programa de diseño CATIA V5. Se explicará paso a paso cómo se confecciona el utillaje de soldadura automatizada de uno de los travesaños del subchasis y los aspectos que hay que tener en cuenta para que este tenga un buen funcionamiento. Una vez explicado cómo se ha diseñado el utillaje, se hará el despiece, es decir, todos los planos de las piezas, para su posterior fabricación y montaje de este. Finalmente, se harán estudios sobre este, a nivel económico para ver el coste del utillaje, a nivel medioambiental para examinar el impacto y a nivel estructural examinando que tiene unas condiciones óptimas para durar en el tiempo sin romperse.
[ca] Un dels reptes que afronta la fusió per confinament magnètic és aconseguir temperatures extremes dins dels reactors. L'absorció d'ones electromagnètiques en el rang de freqüències de ciclotró dels ions (ICRF) ha demostrat ser un mètode eficient per escalfar el plasma en experiments actuals de tokamaks. Per tant, l'estudi de diferents esquemes d'escalfament amb ones ICRF és d'especial rellevància per optimitzar el rendiment de la fusió. Aquest treball se centra en l'anàlisi computacional de l'escalfament del plasma amb ones ICRF i neutral beam injection (NBI) mitjançant el codi PION. S'ha donat èmfasi en la física darrere els mecanismes d'escalfament i com afecten el rendiment de la fusió. Aquest projecte s'ha dut a terme en el context de la present campanya de plasmes de deuteri (D) en el reactor experimental Joint European Torus (JET) en preparació per a la següent campanya de plasmes de deuteri-triti (D-T), DTE2, prevista per 2021. els resultats d'aquest treball s'han presentat en dues parts. En la primera, es modelen diverses descàrregues de plasma de D que han tingut lloc en JET i analitzem el paper de l'escalfament en la potència obtinguda per fusió en plasmes de D. La segona part de el projecte consisteix en l'extrapolació d'una descàrrega d'alt rendiment a un escenari de 50%: 50% D-T, on es compara l'escalfament amb els plasmes de D i s'analitza la potència equivalent obtinguda per fusió.

[es] Uno de los retos que afronta la fusión por confinamiento magnético es conseguir temperaturas extremas dentro de los reactores. La absorción de ondas electromagnéticas en el rango de frecuencias de ciclotrón de los iones (ICRF) ha demostrado ser un método eficiente para calentar el plasma en experimentos actuales de tokamaks. Por lo tanto, el estudio de diferentes esquemas de calentamiento con ondas ICRF es de especial relevancia para optimizar el rendimiento de la fusión. Este trabajo se centra en el análisis computacional del calentamiento del plasma con ondas ICRF y neutral beam injection (NBI) mediante el código PION. Se ha dado énfasis en la física detrás los mecanismos de calentamiento y cómo afectan al rendimiento de la fusión. Éste proyecto se ha llevado a cabo en el contexto de la presente campaña de plasmas de deuterio (D) en el reactor experimental Joint European Torus (JET) en preparación para la siguiente campaña de plasmas de deuterio-tritio (D-T), DTE2, prevista para 2021. Los resultados de éste trabajo se han presentado en dos partes. En la primera, se modelan varias descargas de plasma de D que han tenido lugar en JET y analizamos el rol del calentamiento en la potencia obtenida por fusión en plasmas de D. La segunda parte del proyecto consiste en la extrapolación de una descarga de alto rendimiento a un escenario de 50%:50% D-T, donde se compara el calentamiento con los plasmas de D y se analiza la potencia equivalente obtenida por fusión.