[ca] La massificació en l'ús de tecnologia digital en diversos camps culturals comporta aspectes que van més enllà de mers canvis en els dispositius tecnològics, per esdevenir una transformació profunda i extensa dels processos culturals de la societat contemporània. Això revela un nou panorama mediàtic a on es redefineixen el context de producció i consum de productes culturals així com les complexes relacions entre els mitjans de comunicació, les indústries i les audiències (Ardèvol et al. 2010, Jenkins 2006, Deuze 2008). Internet com a espai de comunicació, producció i entreteniment apareix a la base d'aquestes transformacions. Ha revelat la seva capacitat per mobilitzar grans audiències per al subministrament d'informació o un altre tipus d'estímuls (Braet i Spek 2010). La participació s'ha convertit en un concepte clau per entendre la pràctica de mitjans emergents, el que ens fa reconsiderar els límits que tradicionalment envolten els agents involucrats en els circuits de la producció cultural. Això considera la transformació de les audiències anteriors a protagonistes i agents de la producció cultural descrivint el paper dels nous usuaris han assumit en aquest context. (Schäfer, 2011). El finançament via crowdfunding és un exemple de noves tendències de producció cultural en la qual es redefineixen la relació de l'espectador amb l'obra artística i el seu procés de creació. Aquesta idea troba la seva arrel en el concepte més ampli de crowdsourcing, que apel¿la a la multitud animant a fer una contribució voluntària per obtenir les idees, comentaris i solucions per desenvolupar activitats corporatives (Howe, 2006; Belleflamme, Lambert i Schwienbacher, 2010, Estellés -Arolas i Gonzales 2012). La hipòtesi sobre la qual es construeix aquesta investigació sosté que l'emergència de models de finançament basats en la col¿laboració i mitjans per plataformes digitals (en aquest cas crowdfunding), reestructura el procés de creació audiovisual i promou una redefinició del paper dels agents implicats en dit procés, involucrant al públic en el procés de producció, facilitant el sorgiment de nous creadors i potenciant l'aparició de produccions al marge del circuit tradicional de difusió. Aquesta investigació entén el crowdfunding com un procés integral que engloba una sèrie d'actors, dinàmiques de funcionament i interrelacions de col·laboració entre individus o col·lectius. És per això, i per tal d'aconseguir una comprensió holística del fenomen a estudiar, crec pertinent plantejar una disseny d'investigació mixt, que inclogui perspectives diferenciades i metodologies particulars que permetin abordar amb més profunditat les característiques de l'objecte d'estudi. La triangulació final dels resultats és la que aportarà la coherència final. La tècnica de l'estudi de casos ha proporcionat informació valuosa sobre el desenvolupament de les campanyes, els seus principals plantejaments, problemàtiques i encerts així com la visió dels seus gestors i principals resultats. Per a això he analitzat en profunditat les campanyes de finançament del documental català NO-RES de Xavier Artigas i la sèrie d'animació Beneït Machine de Jossie Malis. Es tracta de dos projectes contemporanis, de similar envergadura que van dur a terme múltiples campanyes de finançament però que alhora tenen algunes elements de contrast que fan la seva anàlisi comparativa interessant. Una segona aproximació al nostre tema d'estudi ha estat a través de les visions i percepcions dels mecenes col·laboradors amb projectes de crowdfunding. A partir d'una enquesta d'opinió s'ha intentat indagar en les diferents percepcions i pràctiques relacionades amb la col·laboració en si. Els resultats mostren que la connexió personal entre creadors i patrocinadors segueix sent la raó principal per involucrar-se amb una audiència en un projecte de crowdfunding basat en recompenses. No obstant això, a mesura que la col·laboració s'estén a través del temps i en diferents projectes, el vincle interpersonal es debilita i sorgeixen noves raons per col·laborar. Així, sorgeixen nous factors com la percepció de la qualitat, les recompenses ofertes o l'interès compartit. D'altra banda, el compromís amb el projecte creatiu tendeix a transmetre a una multitud més gran interconnectada. Finalment, a partir d'una anàlisi quantitativa dels resultats dels tres primers anys de la plataforma especialitzada en crowdfunding Verkami s'ha intentat contrastar les seves dinàmiques de funcionament per tal de combinar les visions dels dos actors anteriorment esmentats amb dades sobre el seu funcionament. D'aquesta manera, he abordat el crowdfunding des d'una perspectiva holística, atenent les peculiaritats de tots els agents involucrats el que m'ha permès dibuixar un quadre complex que va molt més enllà d'un model econòmic basat únicament en la contribució econòmica.

[es] La masificación en el uso de tecnología digital en diversos campos culturales conlleva aspectos que van más allá de meros cambios en los dispositivos tecnológicos, para convertirse en una transformación profunda y extensa de los procesos culturales de la sociedad contemporánea. Esto revela un nuevo panorama mediático en donde se redefinen el contexto de producción y consumo de productos culturales así como las complejas relaciones entre los medios de comunicación, las industrias y las audiencias (Ardèvol et al. 2010, Jenkins 2006, Deuze 2008). Internet como espacio de comunicación, producción y entretenimiento aparece en la base de estas transformaciones. Ha revelado su capacidad para movilizar a grandes audiencias para el suministro de información u otro tipo de estímulos (Braet y Spek 2010). La participación se ha convertido en un concepto clave para entender la práctica de medios emergentes, lo que nos hace reconsiderar los límites que tradicionalmente rodean a los agentes involucrados en los circuitos de la producción cultural. Esto considera la transformación de las audiencias anteriores en protagonistas y agentes de la producción cultural describiendo el papel de los nuevos usuarios han asumido en este contexto. (Schäfer, 2011). La financiación vía crowdfunding es un ejemplo de nuevas tendencias de producción cultural en la que se redefinen la relación del espectador con la obra artística y su proceso de creación. Esta idea encuentra su raíz en el concepto más amplio de crowdsourcing, que apela a la multitud animando en hacer una contribución voluntaria para obtener las ideas, comentarios y soluciones para desarrollar actividades corporativas (Howe, 2006; Belleflamme, Lambert y Schwienbacher, 2010, Estellés-Arolas y González 2012). La hipótesis sobre la que se construye esta investigación sostiene que la emergencia de modelos de financiación basados en la colaboración y mediados por plataformas digitales (en este caso crowdfunding), reestructura el proceso de creación audiovisual y promueve una redefinición del papel de los agentes implicados en dicho proceso, involucrando al público en el proceso de producción, facilitando el surgimiento de nuevos creadores y potenciando la aparición de producciones al margen del circuito tradicional de difusión. Esta investigación entiende el crowdfunding como un proceso integral que engloba una serie de actores, dinámicas de funcionamiento e interrelaciones de colaboración entre individuos o colectivos. Es por eso, y a fin de lograr una comprensión holística del fenómeno a estudiar, creo pertinente plantear una diseño de investigación mixto, que incluya perspectivas diferenciadas y metodologías particulares que permitan abordar en mayor profundidad las características del objeto de estudio. La triangulación final de los resultados es la que aportará la coherencia final. La técnica del estudio de casos ha proporcionado información valiosa sobre el desarrollo de las campañas, sus principales planteamientos, problemáticas y aciertos así como la visión de sus gestores y principales resultados. Para ello he analizado en profundidad las campañas de financiación del documental catalán NO-RES de Xavier Artigas y la serie de animación Bendito Machine de Jossie Malis. Se trata de dos proyectos contemporáneos, de similar envergadura que llevaron a cabo múltiples campañas de financiación pero que a la vez tienen algunas elementos de contraste que hacen su análisis comparativo interesante. Una segunda aproximación a nuestro tema de estudio ha sido a través de las visiones y percepciones de los mecenas colaboradores con proyectos de crowdfunding. A partir de una encuesta de opinión se ha intentado indagar en las distintas percepciones y prácticas relacionadas con la colaboración en sí. Los resultados muestran que la conexión personal entre creadores y patrocinadores sigue siendo la razón principal para involucrarse con una audiencia en un proyecto de crowdfunding basado en recompensas. Sin embargo, a medida que la colaboración se extiende a través del tiempo y en diferentes proyectos, el vínculo interpersonal se debilita y surgen nuevas razones para colaborar. Así, surgen nuevos factores como la percepción de la calidad, las recompensas ofrecidas o el interés compartido. Por otra parte, el compromiso con el proyecto creativo tiende a transmitir a una multitud más grande interconectada. Por último, a partir de un análisis cuantitativo de los resultados de los tres primeros años de la plataforma especializada en crowdfunding Verkami se ha intentado contrastar sus dinámicas de funcionamiento a fin de combinar las visiones de los dos actores anteriormente mencionados con datos sobre su funcionamiento.