[ca] Els països en desenvolupament enfronten el doble desafiament d'haver de contribuir amb la seva part a la mitigació del canvi climàtic i, al mateix temps, tractar de promoure amb urgència el desenvolupament sostenible. Atès que aquest últim es correlaciona positivament amb la demanda d'energia, el primer només es pot aconseguir quan els països en desenvolupament aconsegueixen descarbonitzar els seus sectors d'energia. La tesi porta a terme un anàlisi dels desafiaments únics per al desplegament d'energia renovable per al cas dels Petits Estats Insulars en Desenvolupament de Pacífic, destacant la necessitat de polítiques específiques i desbloquejar finances i inversions privades . L'anàlisi també ha demostrat que les transicions energètiques en els països en desenvolupament poden reduir-se, dràsticament, a causa dels dèficits de capacitat humana. Els dèficits de capacitat humana i la manca d'ofertes adequades d'educació i capacitació es van avaluar mitjançant una anàlisi de la base de dades IRELP de IRENA. Els resultats indiquen un desajust significatiu entre la quantitat i la qualitat de l'educació i les habilitats que busquen els sectors d'energia renovable, el que representa una barrera estructural crítica per al desplegament eficient d'energia renovable, especialment, en els països en desenvolupament. S'avaluen posteriorment les subhastes d'energia renovable pel que fa a la seva capacitat per incentivar, les inversions privades en sectors d'energia renovable a l'Àfrica subsahariana, al mateix temps que es minimitzen el preu de l'electricitat generada a partir d'energies renovables. Aquestes característiques, així com l'adaptabilitat de les subhastes per atendre també a objectius polítiques secundàries, les fan molt atractives per als encarregats de formular polítiques en els països en desenvolupament. A més, es va analitzar l'aplicabilitat i l'èxit dels subhastes en el context de la contractació de serveis d'electrificació rural, amb base en l'experiència del Perú, confirmant l'adaptabilitat i flexibilitat de les subhastes a contextos específics. No obstant això, les subhastes no són suficient, i si bé les barreres estructurals extenses per al desplegament d'energia renovable, com els dèficits de capacitat humana, poden abordar teòricament a través de disseny adequats, això sempre resultarà en compensacions d'eficiència. Aquesta tesi suggereix que les subhastes són, idealment, un component integrat d'una combinació de polítiques més àmplia i alineada.

[en] Developing countries face the dual challenge of having to contribute their share to climate change mitigation while simultaneously trying to urgently promote sustainable development. Given that the latter is correlating positively with energy demand, the former can only be achieved when developing countries manage to decarbonise their power sectors. The thesis seeks to explore the unique challenges to renewable energy deployment is conducted for the case of Pacific Small Island Development States, highlighting the need for targeted policy intervention and the need to unlock private finance and investment. The analysis has also shown that energy transitions in developing countries may be severely slowed down due to widespread human capacity deficits. Human capacity deficits and the lack of adequate education and training offers were evaluated through an analysis of IRENA's IRELP database. Results are indicative of a significant mismatch between quantity and quality of education and skills which, the emerging renewable energy sectors seek and, what education providers are capable to supply, representing a critical structural barrier to efficient renewable energy deployment, especially in developing countries. Renewable energy procurement auctions in developing countries are subsequently evaluated with respect to their capability to significantly incentive private investments into renewable energy sectors in Sub-Saharan Africa, while at the same time minimizing support costs by competitively driving down the price of electricity generated from renewables. These features, as well as the adaptability of auctions to cater also to secondary policy objectives and priorities, render them highly attractive to policy makers in developing countries. Further, the applicability and success of auction mechanisms in the context of rural electrification service procurement were analysed, based on experience from Peru, confirming auctions adaptability and flexibility to specific contexts. Auctions are, however, not a one-fit-all solution, and while extensive structural barriers to renewable energy deployment, such as human capacity deficits, can theoretically be addressed via the diligent composition of adequate design elements, this will always result in efficiency trade-offs. This thesis suggests that auctions are ideally an integrated component of a wider aligned and reinforcing policy mix.