[es] En este trabajo se estudiará las distintas afectaciones de las intervenciones en los centros históricos de Barcelona y Oporto. Se describirá algunas de las capas históricas que conducen a la regeneración de las ciudades y las dinámicas que se desarrollan. Durante el cambio de milenio, tanto las políticas urbanísticas como en la propia gestión del centro histórico se apostó por regenerar gran parte de los tejidos y ayudar a los residentes. Por un lado, Porto se posicionó como un centro histórico patrimonio mundial de la UNESCO, y paralelamente Barcelona se celebraron las Olimpiadas del año 1992, a partir de ese momento las dos ciudades siguieron una apuesta evidente por el turismo en las ciudades. Esta apuesta ha aumentado en los últimos años su importancia en los procesos de transformación de estos centros de las ciudades, así como en la simbología de la ciudad y en la imagen colectiva que tenemos. Finalmente, la gestión de los centros históricos, que tiene un papel de instrumento para mejorar la vida de los habitantes, es un tema que contiene innumerables capas para las que es necesario un estudio y un debate continuo. En estas diferentes disciplinas, cuya identidad es entendida como una realidad compleja, cada aspecto de la ciudad sólo tiene significado en relación con las demás escalas que integra, este resultado será una suma inseparable y diversa. Son cada vez más los desafíos que afronta el centro histórico y los afectos de sus consecuencias son más rápidos, por lo que son necesarias políticas concretas que apunten directamente a solucionar problemas y potenciar oportunidades.

[ca] En aquest treball s'estudiarà les diferents afectacions de les intervencions en els centres històrics de Barcelona i Porto. Es descriurà algunes de les capes històriques que aboquen a la regeneració de les ciutats i les dinàmiques que se'n desenvolupen. Durant el canvi de mil·lenni, tant les polítiques urbanístiques com en la mateixa gestió del centre històric es va apostar per regenerar gran part dels texits i ajudar als residents. Per una banda, Porto es va posicionar com un centre històric patrimoni mundial de la UNESCO, i paral·lelament Barcelona es van celebrar les Olimpíades del any 1992, a partir d'aquell moment les dues ciutats van seguir una aposta evident pel turisme a les ciutats. Aquesta aposta ha augmentat en els darrers anys la seva importància en els processos de transformació d'aquests centres de les ciutats, així com en la simbologia de la ciutat i en la imatge col·lectiva que en tenim. Finalment, la gestió dels centres històrics, que té un paper d'instrument per millorar la vida dels habitants, és un tema que conté innombrables capes per a les quals cal un estudi i un debat continu. En aquestes diferents disciplines, les quals la identitat és entesa com una realitat complexa, cada aspecte de la ciutat només té significat amb relació amb les altres escales que integra, aquest resultat serà una suma inseparable i divers. Cada vegada són més els desafiaments que afronta el centre històric i els afectes de les seves conseqüències són més ràpids, per la qual cosa són necessàries polítiques concretes que apuntin directament a solucionar problemes i potenciar oportunitats.