AndreaBozzo/ceres-open-data-index huggingface dataset:
Arter funksjonsområder

Datasettet viser forekomst av arter og funksjonsområder for disse. Med funksjonsområder menes beiteområder, leveområder, hekkeområder etc. Datasettet er ikke et fullstendig datasett for alle arter, men er hovedsakelig fokusert på prioriterte arter etter naturmangfoldloven, rødlistearter og artene som inngår i viltkartleggingen etter DN håndbok nr. 11- 2000 Viltkartlegging. Datasettet inneholder - Hjortevilt, herunder villrein - Småvilt - Trua og sårbare arter innen alle organismegrupper - Økologiske funksjonsområder for prioriterte arter etter naturmangfoldloven DNs artsdata utveksles med Artsdatabankens tjeneste Artskart og kan gjenfinnes der sammen med data fra andre leverandører.
Naturtiltak

Informasjonen på denne tjenesten er hentet fra tilskuddsordninger hos Miljødirektoratet. Disse ligger i Elektronisk søknadssenter. Fra 2025 hentes informasjonen fra tilskuddsordningen ""tiltak for å ivareta natur"". Før 2025 var dette separate tilskuddsordninger og informasjonen er hentet fra hver av disse ordningene. Her kan man velge hvilket hovedformål man vil se nærmere på: trua arter, trua naturtyper, bekjempe fremmede organismer eller ville, pollinerende insekter. 

Om man skal se alle tiltak, inkludert de som ikke er kartfestet, så kan man laste ned den relaterte tabellen tabell_naturtiltak_alle.
Naturtyper - Elvedelta

Datasettet omfatter de fleste elvedelta større enn 250 daa i Norge. Svalbard er ikke inkludert. Utgangspunktet er Elvedeltabasen, som ble etablert av Direktoratet for naturforvaltning i 1999, og som har vært publisert på nettstedet elvedelta.no. Etablering som geografisk datasett erstatter denne publiseringen.

Bakgrunnen for datasettet er at elvedelta er en naturtype som kan ha store biologiske verdier, samtidig som naturtypen er svært utsatt for naturinngrep og påvirkninger i form av forurensning, kraftutbygging, utfylling o.l.

I forbindelse med etablering av Elvedeltabasen ble det i samarbeid med NVE og NGU utviklet metodikk/kriterier for avgrensing av deltaområdet, inndeling i deltatyper og vurdering av grad av menneskelig påvirkning. Dokumenter som beskriver metodikk/kriterier er tilgjengelig under dokumentasjonen av datasettet i Miljødirektoratets kartkatalog.
Anadrome laksefisk – Bestander

Datasettet viser bestander av anadrome laksefisk (laks, sjøørret og sjørøye) i vassdrag med slike bestander. 

Anadrome laksefisk (laks, sjøørret og sjørøye) finnes i mange vassdrag i landet. Vassdragene i dette datasettet anses å føre anadrome laksefisk. Datasettet omfatter hovedelv, sideelver og innsjøer så langt opp som anadrome laksefisk forekommer. 
 
Forvaltningen av anadrome laksefisk er bestandsrettet. I datasettet er begrepet bestand brukt for gruppen individ av samme art som lever innenfor et avgrenset område og som tilhører en felles genetisk gruppe, som oftest ett vassdrag. I noen vassdrag vil det være flere bestander av samme art.
 
Det forekommer anadrome laksefisk i vassdrag som ikke er del av datasettet. Statsforvalteren kan vedta at et vassdrag skal anses for å føre anadrome laksefisk, jf. lakse- og innlandsfiskloven § 31 første ledd, bokstav e.

Alle nasjonale laksevassdrag er fullstendig dekket i datasettet. Oppdatering med data for øvrige vassdrag med anadrome laksefisk vil skje fortløpende.
Hovedøkosystemer i Norge - versjon 1

Datasettet viser en første versjon av et hovedøkosystemkart for Norge. Kartet er basert på en kombinasjon av arealressurskartet AR50 (NIBIO) og utvalgte data fra topografisk kart N50 (Statens kartverk). Klassifikasjonssystemet for økosystemkartet tar utgangspunkt i det øverste hierarkiske nivået (nivå 1) i Eurostats økosystemtypologi fra mai 2023. Kartet har en minstefigurstørrelse på 15 da. 

Miljødirektoratet og NIBIO har samarbeidet om utvikling og produksjon av hovedøkosystemkart for Norge, med hjelp fra NINA til vurdering av økosystemkoblingene i kartet. Grunnlaget for arbeidet er blant annet lagt i mulighetsstudien "Kart over norske hovedøkosystemer – en mulighetsstudie" (NINA Rapport 2055), en egen konseptutredning hos Miljødirektoratet og en testversjon (MVP) publisert forsommeren 2023 (NIBIO Rapport 088/2023).
Sårbare bunnhabitater – visuelle undersøkelser fra petroleumsvirksomhet

Datasett fra visuelle undersøkelser av havbunnen gjennomført i forbindelse med petroleumsvirksomhet til havs. Krav til undersøkelser og rapportering av visuelle undersøkelser i forbindelse petroleumsvirksomhet er beskrevet i retningslinjer for miljøovervåking av petroleumsvirksomhet til havs M-300.

Datasettet inneholder følgende typer data:
- Områder hvor det har vært gjennomført visuelle undersøkelser
- Fotolokasjoner
- Koraller, korallrev med tilhørende status
- Registrering av svampsamfunn
- Registrering av sjøfjærsamfunn
- Samfunn eller arter som er sårbare eller rødlistede
- Type substrat
- Klassifisering av havbunnen
- Borekaks registrert på havbunnen
Friluftslivsområder - statlig sikra

Datasettet viser områder som er sikra for allmenne friluftslivsformål ved statlig hjelp. Dette innebærer at staten v/ Miljødirektoratet har skaffet seg råderett over arealet. Råderetten kan ha form av at området er kjøpt av staten, ved at området omfattes av en langsiktig avtale om bruksrett (servituttavtale) eller ved at staten sitter med en tinglyst erklæring om bruk til friluftslivsformål.
Naturvernområder - Foreslåtte

Datasettet viser områder som er under planlegging og sendt på offentlig høring etter lov om Naturmangfold - Kapittel V. Områdevern. 

Verneområder opprettes først og fremst for å bevare naturverdier av nasjonal betydning. Dette er verdier vi skal ta vare på for all overskuelig framtid, også med tanke på naturopplevelse og kunnskap om naturen. Verneområdene forvaltes av fylkesmannen, kommunen, et nasjonalparkstyre eller et interkommunalt verneområdestyre

Datasettet har nær sammenheng med datasettet Naturvernområder. Når et verneforslag blir vedtatt, slettes kartobjektet fra Foreslåtte naturvernområder og opprettes isteden i datasett Naturvernområder.
Anadrome laksefisk – Forvaltningsregioner

Datasettet viser forvaltningsregioner for anadrome laksefisk. Forvaltningsregionene er etablert som et virkemiddel i arbeidet med en bestandsrettet forvaltning, blant annet med tanke på regulering av fiske i sjø. Kysten er delt inn i ytre kyststrekninger og fjordregioner. Dette bygger på at laks som fanges i ytre kyststrøk normalt tilhører mange bestander fra flere regioner, mens laks fanget i fjordstrøkene i langt større grad tilhører bestander fra elver inne i fjorden. Grensen mellom ytre og indre region er fastsatt på bakgrunn av merkeforsøk og erfaringsbasert lokalkunnskap.
Sjølaksefiske

Fiske med faststående redskap etter laks, sjøørret eller sjørøye i sjøen skal registreres i Lakseregisteret - sjølaksefiske av fiskeren. Hver enkelt fisker, fiskeredskap (kilenot, krokgarn og settegarn) og fiskeplass skal registreres. Dette gjelder fiske på egen grunn eller etter avtale med grunneier. 

Fylkesmannen forvalter registeret i sitt fylke og sender fangstdagbok til fiskeren. Miljødirektoratet har overordnet ansvar for systemet. Til Statistisk sentralbyrå (SSB) får oversikt over registrerte fiskere og mottar utfylte fangstdagbøker fra sjølaksefiskerne etter at fiskesesongen er over.
Utslipp fra landbasert industri

Datasettet omfatter opplysninger om rundt 600 bedrifter som har utslippstillatelse fra Miljødirektoratet og fylkesmennene. Datasettet fremskaffes gjennom bedriftenes egenrapportering, jfr. krav i utslippstillatelsen om årlig rapportering av utslipp og avfall fra bedriftenes virksomhet.
Trua arter - hot spots

Datasettet inneholder modellerte artsutbredelse for fem artsgrupper i terrestrisk økosystem i Norge: fugler, insekter og edderkoppdyr, karplanter, sopp og lav. Datasettet kombinerer artsdata med miljøvariabler (slik som sommertemperatur, kalkrikhet, primærproduktivitet) for å modellere artsutbredelse til mer enn 7700 arter. Totalt inngår mer enn 35 millioner poster med observasjoner av arter eller fravær av arter som er lastet ned fra GBIF (den globale versjonen av Artskart).

Artsutbredelseskartene er så aggregert til kart over artsrikhet for hver av de fem artsgruppene, og for ulike forvaltningsklasser:

- Alle arter
- Trua arter, det vil si CR, EN og VU basert på Norsk Rødliste for arter 2021 publisert av Artsdatabanken.
- Nasjonale ansvarsarter er de artene med >25% av europeisk bestand i Norge.

Datasettet er knyttet til Trua arter - kartleggingsbehov. Se lenke for nærmere omtale: 

https://kartkatalog.geonorge.no/metadata/trua-arter-kartleggingsbehov/5e60072b-6141-40ab-a2bd-c26ea6dd6cc6?search=kartleggingsbe
Skogsmark - NiN

Datasettet viser naturområder i skogsmark, kartlagt etter en oppdragsspesifikk instruks fastsatt av Miljødirektoratet. Kartleggingen dekker all skogsmark innenfor en prosjektgrense, som også utgjør dekningsområdet for kartleggingen. Øvrig areal innenfor prosjektgrensen er ikke kartlagt. Type- og beskrivelsessystemet Natur i Norge (NiN) dokumenterer det faglige innholdet, sammen med oppdragsspesifikk instruks for kartleggingen. Avgrensingene er jevnt over presise, med god faglig presisjon.  

Hvert naturområde er avgrenset med utgangspunkt i en skogegenskap. Skogegenskapene er fastsatt med basis i NiN. Aktuelle skogegenskaper er hogstklasse 1 og 2, regnskog (tre typer), liggende død ved, store gamle trær, T38 Treplantasje, kalkrik mosaikk og kalkfattig mosaikk. 

For hvert naturområde er det angitt én eller flere kartleggingsenheter i kartleggingsmålestokk 1:5000 i NiN. Andelen til hver kartleggingsenhet er oppgitt i 10-deler. 

Et utvalg beskrivelsesvariabler i NiN er kartlagt for hvert naturområde. Disse variablene er knyttet til død ved, store/gamle trær, trær med spesielt livsmedium (hengelavstre, hule lauvtre og trær med brannspor) og treslag (relativ del-artsgruppesammensetning). Samtlige beskrivelsesvariabler er registrert i alle naturområder, men med to unntak. I naturområder med skogegenskapen hogstklasse 1 og 2 registreres ikke død ved. I naturområder med treplantasje (T38) registreres kun kartleggingsenhet og treslag. 

På bakgrunn av innsamlete data gjøres det en analyse hvor forekomst av truete og nær truete naturtyper på skogsmark kommer frem. Forekomster skal være omtalt i kommentarfelt for hvert naturområde.
Naturtyper - verdsatte

Datasettet er tidligere publisert under navnet "Naturtyper -KU-verdi". Datasettet viser naturtypelokaliteter fordelt på verdikategorier i henhold til verdsettingskriteriene i veilederen M-1941 Konsekvensutredninger for klima og miljø. Datasettet viser ikke naturtyper i marint miljø.

Som grunnlagsdatasett er benyttet "Naturtyper - Utvalgte", "Naturtyper på land (NiN)" og "Naturtyper på land og i ferskvann (HB13)". Naturtypene kartlagt etter DN-håndbok 13 er, med unntak av lokaliteter som er utvalgte naturtyper, ikke mulig å knytte presist til dagens utvalgskriterier for hvilke naturtyper som kartlegges. Lokalitetene er derfor plassert uten forsøk på å ta hensyn til utvalgskriterier.
Trua arter - kartleggingsbehov

Datasettet inneholder modellert innsamlingsintensitet for artsgruppene karplanter, insekter og edderkoppdyr, sopp og lav i Norge. Datasettet viser de dårligst kartlagte områdene for de respektive artsgruppene, definert som 25 %, 10 % og 5 % laveste estimerte innsamlingssintensitet (alle arter).

Datasettet er knyttet til " Trua arter - hot spots". Se lenke for nærmere omtale: 

https://kartkatalog.geonorge.no/metadata/trua-arter-hot-spots/cd9c54a2-35e0-4701-9362-7635a84dd248
Natur i verneområder (NiN)

Datasettet viser naturområder i kartleggingsmålestokk 1:5000 etter type- og beskrivelsessystemet Natur i Norge (NiN). Kartleggingen er utført i henhold til Miljødirektoratets instruks for basiskartlegging i verneområder. Basiskartlegging innebærer arealdekkende kartlegging av naturvernområder (eller utvalgte delområder i naturvernområder). Kunnskapsgrunnlaget fra basiskartleggingen benyttes m.a. for å prioritere forvaltningstiltak i verneområder og dokumentere endringer/effekter som følge av tiltakene. Datasettet består av polygoner, med enten én eller flere kartleggingsenheter i kartleggingsmålestokk 1:5000. Andelen til hver kartleggingsenhet i en sammensatt polygon er oppgitt i 10-deler. Egenskaper er knyttet til den enkelte kartleggingsenhet. Type- og beskrivelsessystemet Natur i Norge dokumenterer det faglige innholdet. Avgrensningene er jevnt over presise, med god faglig presisjon.
Forvaltningsområder for rovdyr

Datasettet inneholder offisielle grenser for forvaltningsområdene fastsatt av rovviltnemndene for rovdyrene gaupe, jerv, ulv og bjørn. Innenfor disse områdene skal rovdyr ha prioritet, utenfor disse områder har beitedyr prioritet. Dette innebærer blant annet at rovdyrområdene er prioriterte yngleområder for rovvilt, og innenfor forvaltningsområdene vil dermed virkemidler være rettet mot beitedyr, for eksempel i form av støtte til inngjerding, tidlig nedsanking av beitedyr og så videre. For Hedmark fylke har den regionale rovviltnemnda definert deler av det prioriterte området til bjørn og gaupe som område hvor det kan tillates rovdyr med unger. For mer informasjon om denne soneinndelingen i Hedmark fylke bes fylkesmannens miljøvernavdeling kontaktes.
Anadrome laksefisk - Strekninger

Datasettet viser samlet utbredelse av anadrome laksefisk (laks, sjøørret og sjørøye) i vassdrag som har bestander av disse. Datasettet har både flate- og linjegeometri. Flatelaget er sammenstilt med utgangspunkt i bestandsflater for hver av de tre aktuelle artene (laks, sjøørret og sjørøye), i målestokk 1:5000.  For at datasettet skal brukes effektivt i vannforvaltningen er linjelaget produsert med utgangspunkt i NVEs elvenettverk i målestokk 1:50000. På grunn av dette vil de anadrome strekningene se forskjellig ut i kartet, særlig der det er tale om sideelver/sidebekker.  Noen anadrome strekninger vil heller ikke vises i linjelaget.  

Anadrome laksefisk (laks, sjøørret og sjørøye) finnes i mange vassdrag i landet. Vassdragene i dette datasettet anses å føre anadrome laksefisk. Datasettet omfatter hovedelv, sideelver og innsjøer så langt opp som anadrome laksefisk forekommer. 
 
Forvaltningen av anadrome laksefisk er bestandsrettet. I datasettet er begrepet bestand brukt for gruppen individ av samme art som lever innenfor et avgrenset område og som tilhører en felles genetisk gruppe, som oftest ett vassdrag. I noen vassdrag vil det være flere bestander av samme art.
 
Det forekommer anadrome laksefisk i vassdrag som ikke er del av datasettet. Statsforvalteren kan vedta at et vassdrag skal anses for å føre anadrome laksefisk, jf. lakse- og innlandsfiskloven § 31 første ledd, bokstav e.

Alle nasjonale laksevassdrag er fullstendig dekket i datasettet. Oppdatering med data for øvrige vassdrag med anadrome laksefisk vil skje fortløpende.
Nasjonal marin verneplan - Rådgivende utvalgs A-liste

Nasjonal marin verneplan skal beskytte et representativt utvalg av områder og sikre mangfoldet av arter og naturtyper. Datasettet viser de 36 første områdene som er foreslått å inngå i nasjonal marin verneplan for Norge.

I mai 2001 ble det opprettet et rådgivende utvalg som har kommet med forslag om hvilke områder som bør inngå i verneplanen. Områdene som er foreslått til planen er særegne områder eller leveområder som er typiske for kysten vår. Sammen skal de danne et nettverk av vernede og beskyttede områder for å ta vare på økosystemer og naturverdier. Første fase av marin verneplan er konsentrert rundt områder som er beskrevet i Rådgivende utvalgs A-liste, som omfatter totalt 36 områder.

De 36 områdene er videre delt i to kategorier:
- områder hvor oppstart av planprosessen ble meldt i 2009
- områder hvor oppstart av planprosessen kan være meldt inn på et senere tidspunkt
Arealrepresentativ naturovervåking (ANO)

Arealrepresentativ naturovervåking (ANO) er et nasjonalt overvåkingsprogram som samler inn data om viktige indikatorer for å vurdere økologisk tilstand i hovedøkosystemene. Det vil i tillegg gi en nøytral og helhetlig beskrivelse av status og utvikling av naturtyper i fastlands-Norge etter systemet
Natur i Norge (NiN). Overvåkingen vil bidra til å styrke datagrunnlaget for miljøforvaltningen og miljøpolitiske beslutningsprosesser.

Datasettet inneholder flater med punkter som overvåkes.
Vannområder

Et vannområde er administrativ inndeling for forvaltning av vann og vassdrag, inkludert grunnvannsforekomster og kystnære marine områder. Vannområde er en underinndeling under vannregion. Flere vannområder utgjør en vannregion.

Inndelingen bygger på inndelingskriteringer fra vannforskriften, som implementerer EUs vannrammedirektiv (Water Framework Directive). Norge er inndelt i totalt 105 vannområder. Vannområdegrensene følger ikke eksakt kommunegrenser og heller ikke de eksakte nedslagsfeltene.

I de fleste vannområdene er det ansatt en vannområdekoordinator i et spleiselag mellom de involverte kommunene, fylkeskommunene og staten. Arbeidet i vannområdene skal sikre deltakelsen fra kommunene og lokal medvirkning, koordinere mellom kommunene og gjøre disse gode på vannforvaltning, og legge grunnlaget for det regionale arbeidet med vannforvaltningsplaner og tilhørende tiltaksprogrammer.

Måledata om tilstand og utvikling innen vannregioner og vannområder sammenstilles for å se tilstand og utvikling over tid.
Marine naturtyper (HB19)

Datasettet er tidligere publisert under navnet "Naturtyper - DN-håndbok 19". Datasettet viser naturtypelokaliteter som kartlagt etter DN-håndbok 19 Kartlegging av marint biologisk mangfold og som er publisert av Miljødirektoratet. Kartleggingsinstruksen er basert på DN-håndbok 19, revidert i 2007, da feltkartleggingen startet for fullt. Den enkelte lokalitet er registrert med en naturtype, som kan være registrert mer detaljert som utforming. Naturtyper prioritert for kartlegging er beskrevet i DN-håndbok 19. Hver registrert lokalitet er gitt en naturfaglig verdi, basert på størrelse, tilstand og naturmangfold. Lokalitetene har en områdebeskrivelse med vekt på å forklare verdisettingen. Den geografiske presisjonen er jevnt over god for hele datasettet. Forbedring av modeller for prediksjon av naturtyper har også gitt noe bedre presisjon over tid. I datasettet inngår også nøkkellokaliteter for noen arter av skjell, som av praktiske årsaker er etablert som naturtypedata. Kartleggingsprogrammet er gjennomført i samarbeid med Fiskeridirektoratet.
Tettbebyggelser (Avløp)

Datasettet tettbebyggelser er laget av SSB på oppdrag fra Miljødirektoratet, og oppdateres ved behov. Hensikten er å vise hvilken tettbebyggelse de ulike renseanlegg per i dag hører til, slik at vi bl.a. kan fastlegge hvem som er forurensningsmyndighet. Kartene inkluderer foreløpig ikke fritidsboliger. Noen tettbebyggelser er derfor større enn det kartet viser, særlig om det er hytteområder nær tettbebyggelsen. "Hyttetettbebyggelser" vises heller ikke.
Naturvernområder

Datasettet inneholder verneområder og vernede enkeltobjekt i Norge, herunder Svalbard og Jan Mayen. Verneområder opprettes først og fremst for å bevare naturverdier av nasjonal betydning. Dette er verdier vi skal ta vare på for all overskuelig framtid, også med tanke på naturopplevelse og kunnskap om naturen. Verneområdene forvaltes av fylkesmannen, kommunen, et nasjonalparkstyre eller et interkommunalt verneområdestyre.\\n\\nDatasettet gir en oversikt over hvilke områder som er vernet etter følgende lover:\\n- naturmangfoldloven av 2009\\n- biotopvern etter viltloven av 1981\\n- naturvernloven av 1970\\n- lov om naturvern av 1954\\n- lov om Jan Mayen av 1930\\n- lov om naturfredning av 1910. \\n\\nI tillegg inneholder det områder vernet etter følgende lovverk på Svalbard: \\n- Svalbardloven av 1925\\n- Svalbardmiljøloven av 2002.\\n\\nFor vernevedtak etter 1970 gir datasettet også tilgang til verneforskriften som gjelder for hvert enkelt verneområde.
Miljøverdi, hav

I dette datasettet har Miljødirektoratet samlet vurderinger av miljøverdiene i havområdene våre. Fordelingen av arter, naturtyper og økosystemfunksjoner bestemmer områdenes miljøverdi. Når sjøfugl skal hekke, sel skal "kaste" unger eller fisk skal gyte, oppsøker de gjerne bestemte, gunstige steder der de samler seg i store mengder. Slike steder er eksempler på områder med stor miljøverdi.
Anadrome laksefisk – Vandringshinder

Datasettet viser vandringshinder for anadrome laksefisk (laks, sjøørret og sjørøye). Et vandringshinder er et punkt i vassdraget som fisk tidvis ikke kan forsere (temporært hinder), eller et stoppunkt (vandringsstopp). Som regel har de forekommende artene felles vandringsstopp, men det kan forekomme at et vandringshinder som er temporært for laks representerer vandringsstopp for sjøørret og sjørøye. Datasettet er avgrenset til vandringshinder som tilfører informasjon, for eksempel informasjon om vedtak gjort av statsforvalteren. Utbredelsen av anadrome laksefisk er vist i datasettet Anadrome laksefisk – Bestander.

Alle nasjonale laksevassdrag er fullstendig dekket i datasettet. Oppdatering med data for øvrige vassdrag med anadrome laksefisk vil skje fortløpende.
Prioriteringskart - akutt forurensning

Prioriteringskart ved innsats mot akutt forurensning er et verktøy for å prioritere innsats ved tilfelle av akutt forurensning langs kysten. Kartlagene viser prioriterte miljøressurser, og dette gjør at innsatsen kan styres mot de høyest prioriterte arealene. 

Brukere er alle som leder eller styrer en innsats mot akutt forurensning – Kystverket for den nasjonale beredskapen, private virksomheter og interkommunale utvalg mot akutt forurensning (IUA) for mindre tilfelle av akutt forurensning.

Prioriteringskartet følger i store trekk metodikken for MOB-Sjø. Data vises med månedlig oppløsning, og visningen er basert på rutenett. Fargen i den enkelte rute viser hvor høyt prioritert ruta er i tilfelle akutt forurensning.

I modellen benyttes fire kriterier for å rangere miljøressurser; verneverdi, sårbarhet, naturlighet og erstattelighet (økonomisk). For hvert grunnlagsdatasett er det satt verdier for hvert kriterium, med månedlig oppløsning. Månedlig oppløsning er sentralt fordi mange biologiske ressurser har varierende sårbarhet gjennom året. Tjenesten oppdateres månedlig, med unntak av juli.
Villreinområder

Datasettet inneholder data fra nasjonale villreinområder. På Norges fastland finnes 24 villreinområder, hvorav 10 er utpekt som nasjonale villreinområder. Disse er Forollhogna, Hardangervidda, Knutshø, Nordfjella, Reinheimen-Breheimen, Rondane, Setesdal-Austhei, Setesdal-Ryfylke, Snøhetta og Sølnkletten. 

Datasettet viser yttergrenser for villreinbestandenes biologiske leveområde. I tillegg vises funksjonsområder der dette er kartlagt. Funksjonsområdene i datasettet er trekkområde, beiteområde og kalvingsområde. Den største polygonen for hvert villreinområde viser yttergrensen for leveområdet. De mindre polygonene innenfor leveområdet er funksjonsområder. 

Merk at begrepet "nasjonalt villreinområde" også brukes om soneavgrensninger i regionale planer for de 10 nasjonale villreinområdene. Disse soneavgrensningene er ikke del av dette datasettet, og de sammenfaller ikke nødvendigvis med de biologiske leveområdene.
Forurenset grunn

Datasettet omfatter eiendommer med forurenset grunn samt kommunale og private-/ industrideponier. Datasettet er fremskaffet ved kartlegging av lokaliteter med forurenset grunn og/eller med mistanke om forurenset grunn og ved innrapporteringer gjort i forbindelse med bygge- og gravesaker, pålegg om undersøkelser etter tiltak eller på eget initiativ.
Biogeografiske regioner

Biogeografiske regioner er et datasett som brukes som offisielle avgrensinger for Emerald Network under Bernkonvensjonen (Konvensjonen om vern av Europas arter og leveområder) og Habitatdirektivet i EU (92/43/EEC). Datasettet er i utgangspunktet Paneuropeisk og forvaltes av det Europeiske Miljø byrået (EEA). Gjennom det Norske pilotprosjektet for Emerald Network ble Norges andel av de Biogeografiske regionene revidert.