AlmaznayaGroza/cyrillic-language-classification huggingface dataset:
Konvencija o određenom konvencionalnom oružju

Konvencija o određenom konvencionalnom oružju Ujedinjenih nacija (Convention on Certain Conventional Weapons, CCW ili CCWC), koja je zaključena u Ženevi 10. oktobra 1980. godine, i stupila je na snagu decembra 1983. godine, nastoji da zabrani ili ograniči upotrebu određenog konvencionalnog oružja koje se smatra prekomerno štetnim ili čiji su efekti su neselektivni. Pun naziv je Konvencija o zabrani ili ograničenju upotrebe određenog konvencionalnog oružja za koje se može smatrati da je prekomerno štetno ili da ima neselektivno dejstvo. Konvencija pokriva nagazne mine, minske zamke, zapaljive uređaje, zaslepljujuće lasersko oružje i uklanjanje eksplozivnih ostataka rata. == Ciljevi == Cilj Konvencije i njenih protokola je da obezbede nova pravila za zaštitu civila od povreda oružjem koje se koristi u oružanim sukobima, kao i da zaštite borce od nepotrebnih patnji. Konvencija pokriva fragmente koji se ne mogu otkriti u ljudskom telu rendgenskim zracima, nagazne mine i minske zamke, kao i zapaljivo oružje, zaslepljujuće lasersko oružje i uklanjanje eksplozivnih ostataka rata. Strane u konvenciji moraju preduzeti zakonodavne i druge radnje kako bi osigurale usklađenost sa konvencijom. CCWC uključuje pet protokola koji se bave specifičnim oružjem. Konvencija i njeni priloženi protokoli primenjuju se na sve vrste oružanih sukoba, kako međunarodnih tako i unutrašnjih. To nije bio slučaj kada je konvencija prvi put usvojena, ali je delokrug proširen dvema konferencijama 1996. i 2001. Neke odredbe se primenjuju i nakon okončanja otvorenih neprijateljstava, kao što su pravila u protokolima II i V o minimiziranju opasnosti od mina i drugih ubojnih sredstva. == Spoljašnje veze == Convention at the United Nations Audiovisual Library of International Law Fact Sheet Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (28. мај 2022) at the Arms Control Association State parties to the treaty at the International Committee of the Red Cross

Source: original
Арабистика

Арабистика или Арапске студије је академска дисциплина усредсређена на проучавање Арапа и арапског света. Састоји се од неколико дисциплина попут антропологије, социологије, лингвистике, историографије, археологије, антропологије, културологије, економије, географије, историје, међународних односа, права, књижевности, филозофије, психологије, политичких наука, јавне управе и социологије. Дисциплина се заснива на старим арапским хроникама, записима и усменом наслеђу, као и писаним извештајима о традицији Арапа које су оставили истраживачи и географи Арапског света (Блиски исток-Северна Африка). У Републици Србији се арабистика проучава у оквиру Катедре за оријенталистику Филолошког факултета у Београду. Катедра оријенталистике је основана 1924. као најстарија катедра ове врсте на Балкану и обухвата "изучавање језика и књижевности народа из исламског цивилизацијског круга, првенствено Арапа, Персијанаца и Турака”. У приватној сфери, Удружење за културу, уметност и међународну сарадњу "Адлигат” има специјализовану библиотеку у којој се налазе књиге бројних аутора из арапског света, као и легат арабисте Јована Кузминца и др Дарка Танасковића.

Source: original
Бергерове таблице

Бергерове таблице је систем разраде распореда по колима унутар једног спортског такмичења, лиге, турнира и сл. Појам је изворно везан за шаховска такмичења, али се користи у свим спортовима који се играју кружним системом. Систем је добио име по свом творцу аустријском теоретичару шаховске игре Јохану Бергеру. Бергерове таблице се примењују тако да се прво обави жреб којим се сваком учеснику (екипи или појединцу, за појединачне спортове) додели један број (бројеви се обично жребају), од броја 1, па до укупног броја учесника. Након тога се према овим таблицама добијају такмичарски парови за једнокружни систем такмичења (свако са сваким по једну утакмицу), док се за двокружни систем (свако са сваким по две утакмице) друга половина такмичења игра по истом распореду, само са заменом домаћина (или у шаху код појединачних такмичења, белих и црних фигура). Теоретски не постоји бројчано ограничење учесника за могућност разраде распореда унутар такмичења, (дати су примери разраде за такмичења од 3 до 30 учесника. Ако је непарни број учесника у такмичењу, онда се користи систем са једним чланом више, с тим да задњи број не добија ниједан учесник, а у сваком колу је слободан онај којем је "противник“ тај највећи, недодељени број. == Види још == Шах Бергеров систем Паровање помоћу табеле Аритметички метод паровања Графички метод паровања Алгебарски метод паровања Принцип ширења и сужавања

Source: original
Флувијални под

Флувијални под је флувијални ерозивни облик рељефа. Овај облик рељефа може се запазити на странама речних долина у виду широке заравни и представља квалитативно виши облик у еволуцији речних тераса. За постанак флувијалних подова неопходни су посебни услови. Њихово формирање везано је, по правилу, за дуготрајно и интензивно деловање бочне ерозије, при трајној стабилности доње ерозивне базе, у далеко одмаклом стадијуму еволуције уздужног речног профила када је речни ток готово достигао равнотежни профил и у том нивоу се задржао веома дуго. Изразити флувијални подови запажају се у Ђердапској клисури, у долини Великог Тимока, у кањону Лазареве реке на источном ободу Кучаја, у долини Црног Тимока на улазу у Зајечарску котлину, у долини Таре итд. У литице Ђердапске клисуре (тачније клисуре Казана) усечени су подови Казана (260 m релативне висине) и Калфе (370 m рел. висине). == Види још == Флувијална ерозија Флувијални процес

Source: original
Арондисман

Aрондисман (фр. Arondissement) је административна подела географске зоне или конфедерација земље. Арондисман је управљен од стране центране администрације земње који су распоређени у свакој зони. Администритирање арондисмана помаже Влади како би имала већи поглед над зонама, давајући права синскокрипцији која се окупира за своју регију. == Арондисмани у свету == Државе које користе арондисмане су Белгија, Бенин, Канада, Конго, Француска, Хаити, Мароко, Сенегал и Швајцарска. Све ове државе имају француски као званичан језик. === Француска == Општински арондисман (фр. arrondissement municipal, изговара се [aʁɔ̃dismɑ̃ mynisipal]), је одсек комуне, који се користи у три највећа града: Паризу, Лиону и Марсеју. ОН функционише као још нижа административна подела, са сопственим градоначелником. Иако се обично називају једноставно "арондисманима“, не треба их мешати са департманским арондисманима, који су групације комуна унутар једног департмана. Формални превод је "дистрикт”. === Белгија === Белгија је федерализована земља која се географски састоји од три региона, од којих су само Фландрија (Флемишки регион) и Валонија (Валонска регија) подељене на по пет провинција; Регион главног града Брисела није нити покрајина нити је њен део. У Белгији постоје административни, судски и изборни арондисмани. Они се могу или не морају односити на идентична географска подручја. 43 административна округа су административни ниво између општина и покрајина. Белгија има 12 судских арондисмана. За изборе за Парламент Валоније, 13 изборних округа (или груписаних арондисмана) се користе као изборни окрузи. До 2002. године, изборни окрузи за Представнички дом били су изборни арондисмани; тренутно су то покрајинске изборне јединице и једна за главни град Брисел. Изборни окрузи Брисел-Хале-Вилворд и Лувен су постојали до 2012. године. Изборни арондисмани су такође коришћени за изборе за Фламански парламент, све до 2004. године када су промењени у покрајинске изборне округе. === Хаити === Од 2015. године, десет департмана Хаитија је подељено на 42 округа. == Спољашње везе == Медији везани за чланак Арондисман на Викимедијиној остави List of the arrondissements suppressed in 1926

Source: original
Тимотеј Бруски

Тимотеј Бруски је био је епископ Брусе у 4. веку. У хришћанској традицији помиње се да му је због велике чистоте душевне Бог дао дар чудотворства, те је лечио све болести и муке на људима. За време владавине цара Јулијана Отпадника, који се одрекао вере у Христа, Тимотеј је бачен у тамницу. Хришћани су га посећивали и у тамници, да би чули поуке од свога епископа. Сазнавши за то, Јулијан је нареди да му џелат одсече главу у тамници. Свештеномученик Тимотеј је погубљен 362. године. Хришћани верују да су његове мошти чудотворне, да помажу људима и јављају силу Божију. Српска православна црква слави га 10. јуна по црквеном, а 23. јуна по грегоријанском календару. == Литература == Охридски пролог, Владика Николај Велимировић == Спољашње везе == Охридски пролог за 10. јун (23. јун) (језик: српски)

Source: original
Роберт Мандел

Роберт Александер Мандел (енгл. Robert Alexander Mundell; Кингстон, 24. октобар 1932 - Сијена, 4. април 2021) био је канадски економиста. Добитник је Нобелове награде за економију 1999. године "за анализу монетарне и фискалне политике у условима различитих режима девизног курса и анализу оптималних валутних подручја”. == Биографија == Мандел је рођен као Роберт Александар Мандел 24. октобра 1932. у Кингстону, Онтарио, Канада, од породице Лиле Тересе (рођене Хамилтон) и Вилијама Мандел. Његова мајка је била наследница док је његов отац био војни официр и предавао на Краљевском војном колеџу Канаду. Ране године је провео на фарми у Онтарију и преселио се у Британску Колумбију са породицом када се његов отац пензионисао на крају Другог светског рата. Завршио је средњошколско образовање у Британској Колумбији, где је познато да је учествовао у боксерским и шаховским догађајима у то време. == Каријера == Од 1974. до своје смрти био је професор на одсеку за економију на Универзитету у Колумбији; а од 2001. године имао је највиши академски чин Колумбије - универзитетски професор. Након што је завршио постдокторску стипендију на Универзитету у Чикагу 1957. године, почео је да предаје економију на Универзитету Стенфорд , а затим у школи за напредне међународне студије Паул Х. Нитзе на Универзитету Џон Хопкинс током 1959-1961. Године 1961. наставио је да ради у Међународном монетарном фонду. Мандел се вратио академским круговима као професор економије на Универзитету у Чикагу од 1966. до 1971. године, а затим је био професор током лета на Универзитету у Чикагу. Дипломски институт за међународне студије у Женеви до 1975. Године 1989. постављен је на место Репап професора економије на Универзитету. Седамдесетих година 20. века је поставио темеље за увођење евра кроз свој пионирски рад у монетарној динамици и оптималним валутним облицима за који је 1999. добио Нобелову награду за економију. Током овог периода наставио је да служи као економски саветник Уједињених нација , ММФ-а, Светске банке , Европске комисије, Одбора федералних резерви , Министарства финансија Сједињених Државаи владе Канаде и других земаља. Био је уважени професор Кинеског универзитета у Хонг Конгу. Његов Принстонски трактат из 1971. године Долар и мешавина политике приписује оснивању економске понуде. Преминуо је 4. априла 2021. године, у 88. години живота. == Спољашње везе == Веб-сајт Роберт Мандел на сајту Nobelprize.org Press Release

Source: original
Фиби Тонкин

Фиби Џејн Елизабет Тонкин (енгл. Phoebe Jane Elizabeth Tonkin; Сиднеј, 12. јул 1989) аустралијска је глумица. Позната је по улози Клио Сертори у серији H2O: Само додај воду, Фионе Максвел у филму Сутра, када је почео рат, Феј Чејмберлен у серији Тајни круг и Хејли Маршал у серији Вампирски дневници и Првобитни. == Детињство и младост == Тонкинова је рођена у Сиднеју. Када је имала четири године, похађала је часова балета, хип хопа, савременог плеса и степа. Са 12 година кренула је у Аустралијско позориште за младе у Варф театру. Дипломирала је на Школи за девојчице у Квинвуду. == Спољашње везе == Фиби Тонкин на веб-сајту X Фиби Тонкин на веб-сајту IMDb (језик: енглески)

Source: original
Шлеп

У одећи, шлеп описује дугачак задњи део огртача, капута, огртача, сукње, сукње или хаљине који се вуку иза носиоца. Уобичајен је део академске ношње, дворске одеће или дворске униформе. Такође је уобичајен део женских свечаних вечерњих хаљина или венчаница . === Мода === Судски шлеп - Ношен за формалне судске прилике, судски шлеп је морао да се придржава строгих кодекса облачења који су се разликовали од суда до суда. На пример, француски судски законик који је 1804. године поставио Жан-Батист Изабеј прописао је максималну ширину од четири инча за везене ивице шлепова за оне који не носе краљевске породице. У Британији се захтевало да буде најмање три јарда у дужини. Двоструки шлеп - Два шлепа причвршћена за исту хаљину, или један воз подељен на два воза. Полу-шлеп - Кратак шлеп формиран тако што је задњи део одеће нешто дужи од предњег. === Венчаница === Шлеп у модерној свадбеној ношњи имају своју терминологију: Катедрални шлеп - може да мери до 2,4 метара. Дворски шлеп - у терминологији за младенце, дворски шлеп је уски шлеп који се протеже 1 метар иза. == Шлеп као део униформе == Шлеп је уобичајена карактеристика краљевских мантија краљева и принчева, као и мантија многих витешких редова. Службеници старијих, традиционалних универзитета углавном носе препознатљиву и сложенију одећу. Канцелар и вицеканцелар могу да носе црну хаљину од дамаста са дугим шлепом. У Француској је шлеп обично закачен за унутрашњу страну огртача. Одећа француског суда укључује шлеп, који је сада закопчан са унутрашње стране огртача и окачен тракама од тканине, остатак некадашње праксе да адвокати носе своје шлепове. Лорд-градоначелник Лондона такође носи огртач са шлепом. Обучена хаљина, cappa magna (велики огртач) остаје у употреби у католичкој цркви за одређене церемонијалне прилике. Кардинали, бискупи и неки други почасни прелати имају право да носе капу магну, али на територији њихове јурисдикције. За мушке вршњаке, крунски огртач је огртач од гримизног сомота који се протеже до стопала, отворен напред (са белим свиленим сатенским краватама) са возом који се вуче иза. Парламентарни огртач британског вршњака је одећа пуне дужине од скерлетне вуне са крагном од белог минивер крзна, изрезан као шлеп, али се обично држи закачена унутар одеће. == Историја == Шлепови су опали у популарности крајем 19. века када су били на мети кампања јавног здравља у Европи и Сједињеним Државама које су тврдиле да уносе клице са улица у домове корисника. Ово издање је било тема карикатуре објављеног у Puck 1900. године под насловом "Сукња која заостаје: Смрт воли сјајни траг“. == Литература == Anderson Black, J.; Garland, Madge (1975). A History of Fashion. Morrow. ISBN 0-688-02893-4. Payne, Blanche (1965). History of Costume from the Ancient Egyptians to the Twentieth Century. Harper & Row. ISBN 9780060450700.

Source: original
Skvalen sintaza

Skvalen sintaza (EC 2.5.1.21, farneziltransferaza, preskvalen-difosfatna sintaza, preskvalenska sintaza, skvalenska sintetaza, farnezil-difosfatna farneziltransferaza, SQS) je enzim sa sistematskim imenom (2E,6E)-farnezil-difosfat:(2E,6E)-farnezil-difosfat farneziltransferaza. Ovaj enzim katalizuje sledeću hemijsku reakciju 2 (2E,6E)-farnezil difosfat + NAD(P)H + H+ ⇌ {\displaystyle \rightleftharpoons } skvalen + 2 difosfat + NAD(P)+ (sveukupna reakcija) (1a) 2 (2E,6E)-farnezil difosfat ⇌ {\displaystyle \rightleftharpoons } difosfat + preskvalen difosfat (1b) preskvalen difosfat + NAD(P)H + H+ ⇌ {\displaystyle \rightleftharpoons } skvalen + difosfat + NAD(P)+ Ovaj mikrozomalni enzim katalizuje privi korak biosinteze sterola. == Spoljašnje veze == Squalene+synthase на US National Library of Medicine Medical Subject Headings (MeSH)

Source: original
Ахмед Карабеговић

Ахмед Карабеговић (Дервента, 12. мај 1934) је југословенски и босанскохерцеговачки спортски радник. Добитник је Олипијског ордена за заслуге у организацији Зимских олимпијских игре у Сарајеву 1984. године == Биографија == Завршио је Факултет политичких наука у Сарајеву. Изабран је 1958. за генералног секретара Спортског савеза БиХ, а 1962-1968. био је његов предсједник. У периоду 1969-1973. предсједавао је Републичкој комисији за физичку културу Скупштине СРБиХ, која је радила на доношењу закона о физичкој култури, као и на активностима у вези са унапређењем физичког васпитања у школама и факултетима, изградњом школских и градских спортских дворана и стадиона, Омладинског центра на Тјентишту и др. Од 1977. до 1978. био је предсједник Фудбалског савеза БиХ, а 1978. изабран је за генералног секретара Организационог комитета XIV зимских олимпијских игара. Био је први директор Радне организације ЗОИ ’84 (1984-1986), основане с циљем да развија зимски туризам и афирмише спортске центре Јахорина, Игман и Бјелашница. У периоду 1992-2001. био је члан Олимпијског комитета БиХ, његов потпредсједник и предсједник. Добитник је бројних признања, од априлских награда Дервенте и Сарајева, до Сребрног олимпијског ордена (1984), који додјељује Међународни олимпијски комитет.

Source: original
ORCID

ORCID (Open Research and Contributor ID) је алфанумерички код који јединствено идентификује аутора и коаутора научних и академских публикација. ORCID решава проблем потешкоћа у препознавању одређеног аутора научних радова и публикација из области хуманистичких наука, узрокованих чињеницом да многа лична имена нису јединствена и да се могу мењати (на пример, након венчања), постоје културно условљене разлике у редоследу имена и презимена, недоследна употреба скраћеница и различити скупови знакова. ORCID осигурава трајни идентитет аутора. == Укључивање у базу података ORCID == ORCID нуди отворену и независну регистрацију која је замишљена као де факто стандард за идентификацију аутора у научном и академском издаваштву. Регистрација корисника покренута је 16. октобра 2012. == Види још == Виртуелна међународна нормативна датотека (VIAF) Наука OpenID Нормативна контрола == Спољашње везе == Званични веб-сајт Медији везани за чланак ORCID на Викимедијиној остави

Source: original
Песма вештачке интелигенције

Такмичење за песму вештачке интелигенције ( хол. AI Songfestival) је међународно музичко такмичење за песме које су компоноване коришћењем вештачке интелигенције (AI). Инаугурационо издање одржано је 12. маја 2020. године у организацији холандског јавног емитера NPO 3FM и NPO Innovation. Од 2021. године такмичење се одржава у оквиру годишње конференције коју организује белгијски технолошки центар Wallifornia MusicTech. == Формат == Формат такмичења креирала је холандска креаторка програма Карен ван Дијк (VPRO) која је била инспирисана Песмом Евровизије. Тимови који учествују имају задатак да компонују песму користећи вештачку интелигенцију.Сваку пријаву затим оцењује жири, који оцењује употребу вештачке интелигенције у процесу писања песама, и јавност, која процењује квалитет песме путем онлајн оцењивања. Победник такмичења је пријава са највећим укупним резултатом. За разлику од Песме Евровизије, земље могу представљати више тимова.Док је издање за 2020. дозвољавало само тимовима из " земаља Евровизије “ да се такмиче, ово правило је одбачено 2021. како би се омогућило и тимовима изван Европе и Аустралије.Поред тога, пријаве се више неће оцењивати по њиховој подобности за Песму Евровизије, а максимална дужина песме је продужена са три на четири минута. 2022. године уведено је полуфинале у којем је жири одабрао петнаест пријава за пласман у финале. == Види још == Алгоритамска композиција == Спољашње везе == Званични сајт Artificial intelligence takes on song-composing duties in Eurovision-inspired contest

Source: original
ОШ „Свети Сава” Липнички Шор

ОШ "Свети Сава” основна школа у Липничком Шору. Школа има два издвојена оделења у Козјаку и у Јелаву. == Опште информације == Матична школа се налази у центру приградског насеља Липнички Шор, шест километара удаљеног од Лознице, са десне стране магистралног пута Лозница-Шабац. Повољна локација школа, већини ученика пружа могућност да за релативно кратко време пешице стижу до школе. Изузетак је мањи број ученика који у зимском периоду користе аутобуски превоз. === Јелав === На истом путу као и матична страна, са десне стране, удаљена од Лознице десетак километара налази се школа у издвојеном одељењу Јелав. === Козјак === Школа у издвојеном оделењу Козјак се налази на пути Липнички Шор - Текериш, удаљена од Липичког Шора око два километра. == Историјат == Основна школа у Липничком Шору отворена је у јесен 1944. године. До школске 1947/48. године школа је радила у згради данашњег издвојеног одељења Козјак да би у пролеће 1948. ученици из Липничког Шора прешли у школу која се налазила на месту данашње школе. Та прва школска зграда била је адаптирана кафана, поклон Влајка Станковића из Београда па је убрзо постала тесна и нефункционална. Тај проблем покушавао се решити адаптацијом задружног дома али се питање функционалног простора није решило све до 1974. године када је изграђена нова школска зграда у којој школа данас ради. Одлуком Скупштине општине Лозница 1975. године основној школи у Липничком Шору припојена је и основна школа у Козјаку као њено издвојено одељење. Одлуком Владе Републике Србије од 1994. године одређена је нова мрежа основних школа по којој је нашој школи припојена и основна школа у Јелаву. Школа носи име првог српског просветитеља од 1994. године. == Награде и признања == За свој успешан рад је добила многа признања међу којима је најзначајније "Септембарска награда“ СО Лозница 1978. године. == Пројекти == У оквиру пројекта "Друга шанса“ је од 2011. до 2013. године спроведено Функционално основно образовање одраслих (ФООО) за 4.000 одраслих учесника преко 15 година старости, без завршеног основног образовања и стручне оспособљености. Наставни програм је распоређен у 3 циклуса, а сваки траје једну школску годину: први циклус (I-IV разред) други циклус (V-VI разред), и трећи циклус(VII-VIII разред и обука за изабрано занимање) Након успешно завршеног програма ФООО полазници добијају диплому о завршеном основном образовању и сертификат о стручним компетенцијама. == Види још == Липнички Шор Козјак (Лозница) Јелав Лознички град Свети Сава == Спољашње везе == Званична Интернет презентација

Source: original
Неџмије Хоџа

Неџмије Хоџа (алб. Nexhmije Hoxha; Битољ, 7. фебруар 1921 - Тирана, 26. фебруар 2020) била је политичарка и удовица некадашњег албанског вође Енвера Хоџе. == Биографија == Рођена је 1921. године као Неџмије Џуглини у Битољу, тадашња Краљевина СХС. Пре Другог светског рата је студирала у Вишој школи у Тирани. Новембра 1941. је постала чланица новоформиране Комунистичке партије Албаније и већ следеће године изабрана за чланицу Генералног већа Народноослободилачког покрета Албаније. Током Народноослободилачке борбе, борила се у саставу Прве дивизије Народноослободилачке војске Албаније. Године 1943, била је изабрана за чланицу Секретаријата Савеза жена Албаније, а од 1946. до 1952. била је председница Савеза. Након завршетка рата, наставила је и завршила студиј у Тирани. Тада се удала за Енвера Хоџу, који је у то време био премијер Албаније и секретар КП Албаније. Неџмије је 1948. изабрана за посланицу у Народној скупштини, а 1952. је постала чланица Централног комитета Партије рада Албаније. Од 1966. је била директор Института за марксистичко-лењинистичке студије. Била је и последња ректорица Више партијске школе "Владимир Иљич Лењин“. Након Хоџине смрти 1985. године, Неџмије је била изабрана за председницу Демократског фронта Албаније. Током економско-политичких промена 1990-1991, бранила је лик и дело Енвера Хоџе. Била је присиљена на давање оставке на месту председнице Демократског фронта у децембру 1990, а заменио ју је премијер Адил Чарчани. Нове власти су је 1994. ухапсиле и осудиле на затворску казну од шест година због случајева нетранспарентног трошења државног новца током Хоџине владавине. Након изласка из затвора живела у једнособном стану, заједно са сестром.

Source: original