AlmaznayaGroza/cyrillic-language-classification huggingface dataset:
Антонио Пигафета

Антонио Пигафета (на венециански: Antonio Pigafetta, на италиански: Antonio Pigafetta) е венециански мореплатавел и писател. Той се присъединява към испанската експедиция от 1519 г. за откриване на път към Островите на подправките, водена от португалеца Фернандо Магелан, който осъществява първото околосветско пътешествие. Пигафета става известен като летописеца на това пътшествие. В хода на експедицията той служи като асистент на Мегалан до смъртта му във Филипините. Води точен дневник, който по-късно му помага да преведе себуанския език, като това е и първият документ, споменаващ този език. Пигафета е един от 18-те души (от общо около 240), които завършват цялото околосветско пътешествие, завръщайки се в Испания през 1522 г. под командването на Хуан Себастиан де Елкано. Голяма част от първоначалните моряци се разбунтуват и се връщат обратно още на първата година. Оцелелият дневник на Пигафета е извор на по-голямата част от сведенията относно пътешествията на Магелан и Елкано.

Source: original
Свети Илия (Самарина)

"Свети Пророк Илия“ (на гръцки: Ναός Προφήτη Ηλία) е православна църква в пиндското село Самарина, Егейска Македония, Гърция, енорийски храм на Гревенската епархия. Църквата е разположена в южния край на селото на покрит с борове хълм. Изградена е в 1795 година. В архитектурно отношение е трикорабна базилика с дървен покрив, голям нартекс и полушестоъгълна отвън апсида на изток. Северният вход води в наоса, а западният в женската църква. Във вътрешността има ценни икони от XVIII век, като царската икона на Христос, която е датирана 1772. Голямо количество икони от храма са откраднати. От зографския надпис научаваме, че храмът е изписан в 1828 година В северната част на храма има параклис, посветен на Светите Безсребреници Козма и Дамян, датиран 30 май 1877 година. В 1962 година църквата е обявена за паметник на културата.

Source: original
Правна култура

Правната култура, срещаща се понякога и като Правова култура (макар двете понятия да не се припокриват напълно) е неразделна част от цялостната култура на обществото и индивида. Правната култура се базира на общите начала, изначалните принципи на правото и на ценностната система на общество, като е отражение на цивилизационното ниво на развитие и начина на мислене на хората. Правната култура е и историческа и религиозна категория. Формирането на правната култура не е самостоятелен процес от развитието на другите култури - политическа, морална, естетическа, и е сложен въпрос. Всички тези култури са обединени от общи предизвикателства - създаването на такъв устойчив морален и правен климат в обществото, който да гарантира истинска свобода на поведението на индивида, която в съчетание с обществената отговорност, да обезпечи правата, социалната закрила, зачитането на човешкото достойнство, т.е. да постави интересите на човекът-гражданин в центъра на икономическия, социалния, политическия, културния живот на обществото, съобразно принципните положения на хуманизма от времето на Ренесанса (виж Ecce Homo). Правната култура е тясно свързана с понятието за правно съзнание. Тя е присъща на демократичните страни и общества. Системата на социалистическото право в бившите социалистически страни дискредитира и унищожи в голяма степен правното съзнание и чувството за правова държава, а оттук и изгражданата от преди настъплението на марксизма-ленинизма правна култура в населението. Правото също е продукт на културата на обществото. Правната култура на страните и обществата в съвременната епоха се формира под влиянието на ренесанса и класицизма по времето на Просвещението, като главната цивилизаторска роля в този общоевропейски процес е на абсолютистка Франция (виж разделение на властите и Шарл Монтескьо; обществен договор и Жан-Жак Русо). Правната култура има две съвременни значения и звучения: правна култура на обществото; правна култура на личността, като някои автори различават и разграничават от тези две базови понятия и правна култура по социални групи. Терминът "правна култура“ е продукт на социологията от 60-те и 70-те години на XX век. По принцип правните култури на страните се определят от степента на изграждане на правова държава и спазване върховенството на закона. == Източници == ((es)) EL SABER DOGMATICO EN NUESTRA CULTURA JURIDICA Архив на оригинала от 2009-08-30 в Wayback Machine. == Вижте също == Френска правна школа Немска правна школа Стара Европа

Source: original
ФК Зимбру

ФК Зимбру (на молдовски: Zimbru Chișinău) е молдовски футболен отбор от Кишинев. Играе в Молдовската национална дивизия, най-високото ниво на молдовския клубен футбол. Клубът е осемкратен шампион на страната и петкратен носител на Купата на Молдова. Зимбру е редовен участник в евротурнирите и най-често завършва на призовите места в молдовския шампионат. == Срещи с български отбори == "Зимбру“ се е срещал с български отбори в официални и приятелски срещи. === ЦСКА === През лятото на 2014 г. в турнира Лига Европа "Зимбру“ елиминира българския вицешампион ЦСКА след 1:1 в София и 0:0 в Кишинев. === "Литекс“ === През 2003 година молдовците хвърлиха Литекс от турнира за Купата на УЕФА. Първият мач в Ловеч завърши 0:0, но на реванша, състоял се в Тераспол, домакините спечелиха с 2:0. === "Черно море“ === Единствената среща между Черно море и Зимбру е контрола, завършила с резултат 0-0. == Успехи == СССР Шампионат на СССР: (Висша лига) 6-о място (1): 1956 Купа на СССР: 1/4 финал (1): 1963 Първа лига на СССР: Шампион (1): 1955 Молдова Национална дивизия на Молдова: Шампион (8): 1992, 1992/93, 1993/94, 1994/95, 1995/96, 1997/98, 1998/99, 1999/2000 Второ място (5): 1996/97, 2000/01, 2002/03, 2005/06, 2006/07 Трето място (6): 2001/02, 2003/04, 2011/12, 2015/16, 2022/23, 2023/24 Купа на Молдова: Носител (6): 1996/97, 1997/98, 2002/03, 2003/04, 2006/07, 2013/14 Финалист (4): 1994/95, 1999/2000, 2017/18, 2023/24 Суперкупа на Молдова: Носител (1): 2014 Финалист (3): 2003, 2004, 2007 == Международни == Купа на общността: Финалист (1): 2000 == Български футболисти == Калоян Ангелов: 2009/10 (12 мача - 0 гола) == Външни препратки == Официален сайт Зимбру в SPORTS.md Зимбру в КЛИСФ Годом основания "Зимбру“ является не 1947-й? История основания флагмана МССР

Source: original
Артефакт

Артефакт (на латински: artefactum - изкуствено направен; от arte - изкуствено, и factus - направен) е най-общо всеки изкуствено създаден предмет, продукт на човешка дейност. Може да се отнася най-често за археологически, социален или културен артефакт. В археологията това е предмет, изработен от хора, който след значителен период от време бива открит при археологически разкопки. Социален артефакт е обикновено продукт на определена група от хора, отразяващ тяхното поведение. Елементарен пример за социален артефакт е документът. Културен артефакт е предмет, изработен от хора, който е виден представител на дадена култура или течение. Пример за артефакт на модерната култура са телевизорът и компютърът. Среща се и в други области - фентъзи, компютърни ролеви игри, информатика, научни изследвания, управление на проекти.

Source: original
Балканика (литературна награда)

Наградата "Балканика“ е международна литературна награда за писатели от Балканите. Идеята се ражда през 1995 г. на "Рациновите срещи“ в Северна Македония. В учредяването участват издатели от Северна Македония, Гърция, Албания, Турция, България, Съюзна република Югославия (Сърбия и Черна гора) и Румъния. На 3 юни 1996 г. в Скопие, Северна Македония издателствата на 6 балкански страни - "Култура“ (Северна Македония), "Библиотека 49“ (България), "Кедрос“ (Гърция), "Фоно“ (Турция), "Народна книга“ (СР Югославия) и "Ориент оксидент“ (Румъния) регистрират Фондация "Балканика“ със седалище в София, столицата на България. Номинациите се извършват от национални журита, а изборът на лауреат е предоставен на общо балканско жури, което всяка година заседава в различна балканска страна. Творбите на номинираните за наградата автори се превеждат на всички балкански езици, а също и на френски и английски език, за да бъдат прочетени от общото жури, в което членува по един представител на всяка балканска страна. За първи път наградата е връчена през 1997 г. в Охрид на сръбския писател Давид Албахари за романа "Стръв“. == Лауреати == 1997 - Давид Албахари, Сърбия, за романа "Стръв“ 1998 - Антон Дончев, България, за романа "Странният рицар на свещената книга“ 1999 - Никос Баколас, Гърция, за "Свят на честта“ 2000 - Василе Андру, Румъния, за романа "Небесни птици“ 2001 - Венко Андоновски, Северна Македония, за романа "Пъпът на света“ 2002 - Фатос Конголи, Албания, за "Сънят на Дамокъл“ 2003 - Айфер Тунч, Турция, за "Тези нещица от 70-те години“ 2004 - Димитър Шумналиев, България, за сборника с разкази "Влюбени разкази“ 2005 - Маро Дука, Гърция, за романа "Невинни и виновни“ 2006 - Ташин Юкчел, Турция 2007 - Владислав Баяц, Сърбия 2008 - Сема Кайкузус, Турция, за романа "Смъртта на религиите“ 2009 - срещата на учредителите се отлага поради смъртта на двама от тях 2010 - Исмаил Кадаре, Албания за романа "Прокудените“ 2011 - Александър Прокопиев, Северна Македония за "Хомонколос“ 2012 - Недим Гюрсел, Турция, за романа "Червеният ангел“ 2013 - Здравка Евтимова, България, за сборника "Пернишки разкази“ 2014 - Христос Хрисопулос, Гърция, за книгата "Лампа между зъбите“ 2015 - Башким Шеху, Албания, за романа "Играта, падането от небето“ 2016 - Мурат Озиашар, Турция, за книгата "Черен хумор“

Source: original
Зенел Хайдини

Зенел Хайдини е албански партизанин, който се бие по време на войната на Националното освободително движение през 40-те години на XX век в бивша Югославия. Той е роден в Медведжа на 24 май 1910 г. Хайдини учи в медресеската гимназия в Медведжа и след като завършва медресето, се записва във Факултета по математически и природни науки в Белград, а след това във Философския факултет в Скопие. Става член на Комунистическата партия през 1941 г. След Априлската война и нахлуването в Кралство Югославия Хайдини прекъсва обучението си и идва в село Тупала. Той започва с кландестино работа по подготовката на въстанието. През август 1941 г. се присъединява към партизаните и се включва в партизанското отделение "Кукавица“, на името на планината Кукавица в Южна Сърбия. Участва в битката при Кукавица, в битката при Горна Яблания, в битката при Кремен, при превземането на Лесковац, Вуча, Лабана и други битки в тази част на югоизтока в триъгълника на Топлица. След началото на войната Хайдини се завръща в родината си, за да продължи дейността си като член на щаба за района на Медведжа. Той е член и на партийния щаб на Ябланица. Убит е на 7 март 1942 г. в Газдински рид, край Медведжа, в битка с четниците на Югославската армия и българските окупационни части.

Source: original
Шастра

Ша́стра (на санскрит: शस्त्र, śastra IAST, призовваане, химн, предписание, компендиум, трактат, но също така също меч, нож, оръжие) - вид пояснителен текст, използван в индийските религии. В частност в будизма шастрата, която обикновено е по-пространен текст е обяснение и коментар към по-кратката сутра. В по-широк смисъл шастра означава познание (например в някоя наука) и (или) практически умения в определена област, като владеенето на някакво оръжие (напр. астра-шастра (на санскрит: अस्त्र, astra IAST, се отнася за видовете метателно оръжие). В днешно време се използва също и като наставка в неологизми подобно на "-логия“ като бхауфикашастра - физика, вастушастра - архитектурна наука и т.н.

Source: original
Бергерова таблица

Бèргерова таблица или таблица на Бергер е схема на подреждане на двойките за всеки кръг в няколко спорта и игри, включително шахмат, в състезания по кръгова система, където играчи или отбори се състезават в последователни кръгове, така че всички да се срещнат веднъж помежду си. Таблицата е именувана през 20 век на Йохан Бергер, австрийски шахматен теоретик от началото на 19 век, създателят на тази система. В определени игри или спортове определен състезател играе у дома или получава бели фигури (като в шаха) в първия кръг. Във втория кръг играе като гост или с черни фигури и така се редуват до края. Таблицата е предназначена да балансира броя на домакинските мачове (или игри с бели) - от една страна и редуването на мачове от друга страна. Така в турнир по шахмат, съставен от 10 играчи се играят 9 кръга и половината от участниците ще играят пет партии с бели и 4 с черни, докато другата половина от участниците ще играят 4 партии с бели и пет с черни. Освен това всеки играч ще има само две последователни игри с един и същи цвят. Ако има нечетен брой играчи, се добавя фиктивен играч, наречен "чао“, и определеният опонент за него не играе. За да се състави Бергерова таблица, на всеки участник (отбор или състезател, за индивидуални спортове) се присвоява номер от 1 до общия брой на участниците. Това може да стане чрез жребий, по рейтинг или по друг показател. След това по таблицата се получават състезателни двойки за еднокръговата система на състезание, докато за двукръговата система се играе втората половина на състезанието по същия график, но със смяна на домакинството или фигурите. Теоретично няма числено ограничение на участниците за възможността за разработване на график в рамките на състезанието. Публикувани са Бергерови таблици за 3 до 30 състезатели. == Принцип == Ако има n играчи и n-1 кръга, номерират се играчите от 1 до n (обикновено чрез теглене на жребий) и кръговете от 1 до n-1. Двама играчи i и j се срещат в кръг k, ако: Случай, в който i≠n и j≠n k=i+j-1 ако i+j-1 j. Случай, в който j=n k = 2×i-1 ако 2i ≤ n и j имa черните/гост; k = 2×i-n ако 2i > n и j има белите/домакин. === 2 играча === Играе се мач домакин и гост - в два кръга по една среща при разменено домакинство или цвят на фигурите. == Вижте също == Кръгова система Шахматен турнир Коефициент на Бергер == Източници == Livre de l'arbitre 210, novembre 2012 - Таблица на Бергер на уебсайта на Френската шахматна федерация (на френски) Berger pairing tables, Tournament Director for Windows, 2007. Архив от 17.9.2008 г.(на английски)

Source: original
Панатенеи

Панатенеите (на старогръцки: Παναθήναια; Παναθήναια - "всеатински“) е религиозен фестивал, общонароден празник и спортни игри в Древна Атина. Честват се през август, веднага след жътвата и с тях започва новата годинаПанатенеите са най-важният празник в Атина и са сред най-големите фестивали за целия елински свят. Всички граждани на полиса, с изключение на робите, можели да вземат участие. Фестивалът е посветен на богинята-покровителка на града - Атина Палада. Провеждал се с голяма тържественост и церемонии, вероятно в съперничество с Олимпийските игри. Празникът на всяка 4-та година се считал за по-важен и е наричан Големи Панатенеи; в останалите години се наричал Малки Панатенеи. По време на такъв празник през 438 пр.н.е. е осветен Партенонът - главният храм на Атинския акропол, посветен също на Атина Партенос. Фриз на Партенона изобразява сцени от празнуването на Панатенеите. Основното събитие по време на Панатенеите е пренасянето на новото одеяние за Атина - т.нар. пеплос. Този дар е знакът за нейното възкресение. В шествието участват и знатни старци с клонки в ръце, героите от Маратон и девойки в нови хитони и пеплоси, както и музиканти, жреци и конници. По време на празненствата се извършват жертвоприношения, провеждат се шествия, театрални представления и състезания по музика и рецитация.: от 566 г. пр.н.е. на рецитация на химни, а от времето на Перикъл - и музикални агони. Музикалните състезания, откривали празненствата, се провеждат в атинския Одеон. Спортните състезания се провеждали първоначално на хиподрум, а след това на стадиона Панатинаико (на гръцки: Παναθηναϊκό Στάδιο), построен по времето на архонта Ликург през 330 г. пр.н.е. специално за Панатенеите.

Source: original
Livestrong

Livestrong е името на жълта гривна и фондацията на колоездача Ланс Армстронг за борба срещу рака. Самият Армстронг е един от малкото победили болестта. Парите от всяка закупена гривна се даряват за борбата с рака. Гривните се продават по интернет в пакети от 10, 100 и 1200, но най-често се закупуват от магазините на Nike. Цената на една бройка е 1 долар. Гривните стават екстремно популярни през лятото на 2004 в САЩ. По-късно се разпространяват навсякъде по света. Най-често те се носят от спортисти и хора имали досег с рака. През лятото на 2005 и 2006 стават моден аксесоар навсякъде по света. == Злоупотреби == Поради огромната популярност започват да се появяват фалшификати повечето от които произведени в Китай. На тях също пише Livestrong, но парите получени за гривната не отиват за благотворителност. Появяват се и други силиконови гривни, на които пише всякакви други неща и са в различни цветове. При тях не може да се говори за фалшифициране понеже не наподобяват истинските Livestrong. == Външни препратки == Официален уебсайт

Source: original
Списък на тенисисти, замесени в допинг скандали

Тази страница e списък на тенисистите, замесени в допинг скандали. Най-често използвани стимуланти в тениса са: Анаболни стероиди /нандролон, метилтестостерон/ - изграждат мускулна маса Бетаблокери - използват се за лечение на сърдечни заболявания и при повишено кръвно налягане Диуретици /хидрохлоротиазид, амилорид, канренон, фуросемид/ - изчистват организма от анаболи Ефедрин, кокаин, кофеин, метамфетамини - стимулират централната нервна система Еритропоетин /ЕПО - кръвен допинг/ - увеличава съдържанието на кислород в кръвта и повишава издръжливостта Кленбутерол (покачва мускулната маса), салбутамол - отпускат и отварят дихателните пътища, използват се за лечение на астма == Външни препратки == Анаболни стероиди Архив на оригинала от 2006-06-25 в Wayback Machine., Национална програма за превенция, лечение и рехабилитация на наркоманиите в Република България 2001 - 2005, Министерство на здравеопазването Афери с допинг има и в тениса Архив на оригинала от 2007-11-30 в Wayback Machine., посетен на 15.12.2007 г. Текущи наказания в тениса

Source: original
Джена Малоун

Джена Малоун (на английски: Jena Malone) е американска актриса, носителка на награда "Сатурн“ и номинирана за "Златен глобус“ и две награди "Сателит“. == Личен живот == Има един син, роден през 2016 г., от връзката ѝ с фотографа Итън Лорензо. През август 2022 г. Малоун се разкрива като пансексуална и отворена към полиаморни връзки. == Частична филмография == 1997 - "Контакт“ (Contact) 1998 - "Втората майка“ (Stepmom) 2001 - "Дони Дарко“ (Donnie Darko) 2001 - "Къщата на моя живот“ (Life as a House) 2002 - "Шерифът“ (The Badge) 2003 - "Съединените щати на Лиланд“ (The United States of Leland) 2003 - "Студена планина“ (Cold Mountain) 2004 - "Спасение!“ (Saved!) 2005 - "Балада за Джак и Роуз“ (The Ballad of Jack and Rose) 2005 - "Гордост и предразсъдъци“ (Pride & Prejudice) 2007 - "Сред дивата природа“ (Into the Wild) 2008 - "Руините“ (The Ruins) 2009 - "Солистът“ (The Soloist) 2011 - "Sucker Punch: Измислен свят“ (Sucker Punch) 2012 - "Хетфийлд и Маккой“ (Hatfields & McCoys) 2013 - "Игрите на глада: Възпламеняване“ (The Hunger Games: Catching Fire) 2014 - "Игрите на глада: Сойка-присмехулка - част 1“ (The Hunger Games: Mockingjay - Part 1) 2015 - "Игрите на глада: Сойка-присмехулка - част 2“ (The Hunger Games: Mockingjay - Part 2) 2016 - "Батман срещу Супермен: Зората на справедливостта“ (Batman v Superman: Dawn of Justice) 2016 - "Неоновият демон“ (The Neon Demon) == Външни препратки == Джена Малоун в Internet Movie Database

Source: original
Антецедентна долина

Антецедентна долина (от латински antecedentis - предшестващ) се нарича долина, прорязваща напряко издигаща се планина, която е по-млада от самата долина. Това означава, че реката е текла на въпросното място преди да започнат тектонските процеси, довели до издигането на земната кора. След това с разрушителното си въздействие тя е удълбавала скалите с по-бързи темпове, отколкото те са се издигали и не е позволила да бъде отклонена. Така че антецедентната долина всъщност е пролом. За нея е характерно скалисто речно легло и чести прагове и ниски водопади. Образувани са речни тераси. Типични примери за такива долини са Искърският пролом през Стара планина и проломът на река Брахмапутра през Хималаите. В Кавказ реките Терек и Кубан имат такива долини при пресичането на отделни хребети. Пример за обратното - когато реката не е могла да тече в същата посока и е трябвало да се "обърне“, е Амазонка. Издигането на Андите я е насочило на изток, но редица особености на речната фауна доказват, че в началото тя е била свързана с Тихия океан. Терминът е въведен от американския геолог Джон Уесли Пауъл.

Source: original
Археометрия

Археоме́трията (на старогръцки: ἀρχαῖος - "древен“ + μέτρον - "дължина, разстояние“) е дял на археологията, научноприложна изследователска област, която обхваща, от една страна природните науки - биология, геология, физика, химия; а от друга страна хуманитарните науки - археология и история. С което се цели да бъдат получени нови, обективно установени факти за археологическото изследване, които не могат да станат известни с помощта на чисто археологически средства. == Методи == Археометрията се явява интердисциплинарна научна област, работата в която се изразява в прилагане на съвременните методи на физиката и химията за изследване на състава и структурата на веществата, в съчетание с достиженията в областта на биологията, геохимията и геологията за: Откриване на археологически паметници и останки от тях, което би могло да се формулира още като локализиране и определяне на границите на археологическите паметници; Изследване на археологическите находки и паметници с цел: Абсолютно респ. относително датиране на археологическите находки; Установяване на технологията, използвана от древните майстори; Определяне на мястото, откъдето произхождат суровините (глина; пясък, сода или растителна пепел; различни руди и т.н.), използвани за производство на изследваните археологически находки от керамика, стъкло, метали, а чрез това най-често и на самите находки; Установяване на други, съществени за археологическото изследване факти. (Например диетата на древните жители в определен район посредством изследване на химичния и изотопния състав на техните кости или установяване на миграция на индивидите, т.е. дали индивидът е роден там, където се откриват неговите кости.)

Source: original
Жак дьо Нойон

Жак дьо Нойон (на френски: Jacques de Noyon) е френски трапер и пътешественик-изследовател. == Биография == Роден е на 12 февруари 1668 година в Троа Ривиер, провинция Квебек, Нова Франция (днес Канада), в семейство на френски преселници. През 1688 г., заедно с други трима трапери, достига до залива Тъндър Бей, на западния бряг на Горно езеро, където зимуват. От там през пролетта на 1689 на запад от Горното езеро открива река Рейни, протичаща през езерата Лак ла Круо, Намакан и Рейни (открити от него) и достига до откритото от него Горско езеро (Lake of the Woods, 49°00′ с. ш. 94°45′ з. д.49° с. ш. 94.75° з. д.49, -94.75, 4350 км2). Умира на 12 май 1745 година в Бушервил, Нова Франция, на 77-годишна възраст. == Източници == Магидович, И. П. и В. И. Магидович, Очерки по истории географических открытий, 3-то изд. в 5 тома, М., 1982 - 86 г. Т. 3. Географические открытия и исследования нового времени (середина ХVІІ - ХVІІІ в.) Архив на оригинала от 2011-05-17 в Wayback Machine., М., 1984 г., стр. 198.

Source: original
Ейнджъл Хейз

Райкиа Уилсън (на английски: Raykeea Wilson), по-известна като Ейнджъл Хейз (на английски: Angel Haze), е американска рапърка. == Биография == Ейнджъл Хейз е родена на 10 юли 1991 г. в Детройт, Мичиган. Тя е от индиански произход и живее в Спрингфилд, Вирджиния. Псевдонимът ѝ е комбинация от Джена Хейз и второто ѝ име (Ейнджъл). Определя се като пансексуална и с небинарен пол. От 2014 до 2015 г. има връзка с манекенката Айърланд Болдуин, дъщерята на Алек Болдуин и Ким Бейсинджър.

Source: original