AlmaznayaGroza/cyrillic-language-classification huggingface dataset:
Synthetic_sr_20

отвореног рата са Пољском и крајем септембра 1609. војска краља Жигмунда опсела је Смоленск. Планови краља Жигмунда били су далекосежни: уједињење Пољске и Русије и превођење Руса у католицизам. === Битка код Клушина и преговори === Пораз код Клушина довео је до побуне у Москви и збацивања цара Василија (27. је на превару заузео Москву (21. септембра 1610). У Москви је остао пољски гарнизон од 3.000 људи. У јесен 1610. у логору под Смоленском краљ Жигмунд је примио заробљенога цара Василија и делегацију Бољарске думе, предвођену патријархом Филаретом. Краљ Жигмунд захтевао је царску круну за себе, и преговори су пропали Обредне песме су биле колективне и обавезно певане у тачно одређено доба. === Епске поезија == песме о ослобођењу Црне Горе песме о ослобођењу Србије == Види још == Српска књижевност Историја српске књижевности Српска епска поезија == Спољашње везе == Топ десет српских љубавних песама ("Блиц“, 23.октобар 2011) Српска Патријарховом позиву одговорио је војвода Рјазања, Прокопије Љапунов, који је већ у јануару 1611. подигао племиће и грађане на оружје, и објавио позив свим Русима за ослобођење Москве од пољске окупације. Смрт Лажног Димитрија II у децембру 1610. олакшала је уједињење руских снага. Помоћ је дошла из Зарајска (под војводом састојала из три дела: провинцијски племићи слушали су војводу Љапунова, бивши Тушинци кнеза Трубецког, а козаци атамана Заруцког. Под зидинама Кремља Љапунов је сазвао Земски сабор, од представника бољара, козака и ситне властеле из целе војске. Ту се испољило непријатељство између слободник козака и властеле, која је тражила завођење реда и Ивана Заруцког наставили су да опседају Кремљ све до доласка Друге народне војске кнеза Пожарског у лето 1612. === У руској култури === Московски устанак из 1611. детаљно је приказан у совјетском филму "Мињин и Пожарски" из 1939. == Литература == Fajfrić, Željko (2008). Ruski carevi (1. изд.). Sremska јула 1610.) од стране Бољарске думе ( "Седморица бољара"). После битке малобројна пољска војска је кренула на Москву и заузела Можајск, а Бојарска дума, без војске и у страху од Тушинског Разбојника, упустила се у преговоре са хетманом Жолкевским, нудећи царску круну пољском краљевићу Владиславу. У току преговора, пољски хетман Хермоген подржао је кандидатуру краљевића Владислава под условом да пређе у православну веру, али је у децембру сазнао за неуспех преговора под

Source: data_augmentation
Synthetic_sr_16

на територији Фудбласког савеза региона Западне Србије, заједно са Зоном Дунав и Зоном Морава. Уместо њих настале су четири нове зоне - Западно-моравска, Колубарско-мачванска, Подунавско-шумадијска и Шумадијско-рашка. У Колубарско-мачванску зону прешла је већина клубова који су се у сезони 2017/18. такмичили у Зони Дрина. Све четири зоне су угашене на главног града државе, Стокхолма, град је удаљен 320 км западно. Скогхал се развио на северној обали највећег шведског језера Ветерн, на полусотрву испред града Карлстада. Градско подручје равничарско, а надморска висина се креће 50-60 м. == Историја == Скогхал је све до средине 20. века био мало насеље уз језеро којој се такмиче. Код екипних спортова имају улогу да тренер или менаџер тима изврши селекцију играча који ће наступати на надолазећем турниру или лиги. У фудбалу, поред наведених разлога, на репрезентативном нивоу, пријатељске утакмице се одигравају и у слободним данима квалификација репрезентација. На њима се дозвољава већи број измена на Ветерн, да би почео расти са ширењем градског подручја Карлстада, чије је данас јужно предграђе. == Становништво == Скогхал је данас град средње величине за шведске услове. Град има око 13.000 становника (податак из 2010. г.), а градско подручје, тј. истоимена општина има око 15.000 становника (податак из 2010. г.). Скогхал (швед. Skoghall) град је у Шведској, у западном делу државе. Град је у оквиру Вермландског округа, где је четврто по величини и значају насеље. Скогхал је истовремено и седиште Општине Хамаро. == Природни услови == Град Скогхал се налази у западном делу Шведске и средишњем делу Скандинавског полуострва. Од Пријатељска утакмица је спортски догађај код ког се слабо или уопште не узимају у обзир статистика, рејтинг или примања играча и обично су без резултатског значаја. Како у индивидуалним тако и у екипним спортовима, служе да би се играчи припремили за учешће на неком такмичењу или почетку спортске сезоне у утакмици од стандардних 3 (буде их по 7 или 8). Ако играч добије црвени картон или скупи неколико жутих картона на више утакмица, као и на такмичарском нивоу, може добити суспензију коју је потребно одрадити. Пријатељске утакмице се рачунају у званичну статистику репрезентативне каријере фудбалера као и голови постигнути на Последњих деценија број становника у граду расте. До средине 20. века Скогхал су насељавали искључиво етнички Швеђани. Међутим, са јачањем усељавања у Шведску, становништво града је постало шароликије, али опет мање него у случају већих градова у држави. == Привреда == Данас је Скогхал савремени град са посебно развијеном индустријом

Source: data_augmentation
Synthetic_sr_7

посебности Русије и вокације руског народа и државе први је поставио филозоф Петар Чадајев, али на ово питање није дао позитиван одговор. Словенофили су предложили Чадајеву сопствене верзије одговора (са критиком западњаштва и апологијом православног хришћанства). Сам термин "руска идеја“ увео је Фјодор Достојевски 1860. године и постао је познат односно свету и, често, есхатолошку мисију руског народа и државе. Руска идеја садржи у себи идеју о томе да су руски народ и држава "богоносац“. Овом чињеницом је наглашена универзалност и соборност руске идеје. Присталице руске идеје снажно верују да Русија има глобалну сврху и да је важна за свеукупно уређене у термине модерне дијалектике“. == Историја == Претпоставља се да се руска идеја формирала у 16. веку и да је изражена у идеји православне хришћанске монархије (идеја да је Москва Трећи Рим од стране Филотеја Псковског). У исто време, извор руске идеје је наводно настао у јеврејском месијанизму. Питање је 2003. године написао: "Руска идеја данас пре свега звучи као позив на национални препород и очување овог материјалног и духовног препорода Русије. Руска идеја је данас актуелна као и увек, јер је човечанство (и не само Русија) дошло до ивице провалије. [...] Руска идеја је део свељудске хришћанске идеје и трафика, фабрике "Фиделинка“ и "Млекара“ и неколико фризерских салона. У овом делу насеља још увек има плацева за изградњу кућа, а на његовој површини има неколико десетина њива под домаћим културама (кукуруз и пшеница). == Историја == На овом подручју су пронађени трагови старијих насеља, који датирају из бронзаног 2" источне географске дужине. Насеље је најјужнији део града Суботице. Кроз територију насеља пролазе државни пут 11 (Y крак), ауто-пут A1 и пруге Суботица-Сента и Суботица-Београд. Уз источну границу насеља се налази Палићко језеро. === Делови насеља === Александрово је подељено на два дела која раздваја улица Старине Новака: Велики Александрово је градска четврт и месна заједница града Суботице. == Назив == Најчешће употребљавани називи насеља су Александрово и Шандор. На мађарском је насеље познато као Sándor, хрватском Šandor, a на немачком као Schandor. == Географија == Александрово се налази на 46° 4' 13" северне географске ширине и 19° 41' IC 1390 је спирална галаксија у сазвјежђу Водолија која се налази на листи објеката дубоког неба у Индекс каталогу. Деклинација објекта је - 1° 51' 43" а ректасцензија 21h 32m 24,9s. Привидна величина (магнитуда) објекта IC 1390 износи 14,5 а фотографска магнитуда 15,5. IC 1390 је још познат и под

Source: data_augmentation
Synthetic_sr_5

== Опште информације == Савремена тифлолошка наука се непрестано развија и продубљује, кроз многе тифлолошке науке као што су тифлопедагогија, психологија слепих и слабовидих, методике едукативне тифлологије, методе клиничке тифлологије, професионалну оријентацију лица оштећеног вида, тифлолошку дијагностику и перипатологију. Као део дефектолошке науке тифологија обухвата: Опште принципе дефектолошке рехабилитације Специфичне Тифлологија (од грчких речи тифлос - слеп и логос - наука) је научна дисциплина у оквиру дефектологије, која се бави проучавањем законитости развоја и рехабилитацијом слепих и слабовидих особа. Иако првобитно намењена само за слепа лица, њен термин и ангажовање је проширено и на слабовиде особе. Тако тифлологија данас третира у Швајцарској 1986. године. Одиграо је укупно 30 утакмица за фудбалску репрезентацију Чехословачке. Учесник је Европског првенства 1980. у Италији и Светског првенства 1982. у Шпанији. Са репрезентацијом је освојио златну медаљу на Летњим олимпијским играма у Москви 1980. године. Након завршетка играчке каријере, тренирао је неколико клубова у Чешкој. == Остало == Бергер је стриц познатог чешког фудбалера Патрика Бергера који је играо за репрезентацију Чешке. Његов син Томаш Бергер је такође фудбалер. === Клуб === Прва лига Чехословачке Дукла Праг: 1978/79. Спарта Праг: 1983/84, 1984/85. Куп Чехословачке Дукла Праг: 1979/80. Спарта Праг: 1983/84. === Репрезентација === Чехословачка Олимпијске Јан Бергер (чеш. Jan Berger; Праг, 27. новембар 1955) бивши је чешки фудбалер, репрезентативац Чехословачке, освајач златне медаље са Летњих олимпијских игара у Москви 1980. године. Учесник је Европског првенства 1980. у Италији и Светског првенства 1982. у Шпанији. == Каријера == У Чехословачкој је играо за Дуклу из Прага, жена). У насељу има 12 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 2,08. Ово насеље је у потпуности насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника. == Спољашње везе == Мапе, аеродроми и временска ситуација локација (Fallingrain) Гугл сателитска проблеми свих лица са визуелним оштећењима без обзира на степен визуелне ометености. == Дефиниција == Савремена дефиниција тифологије могла би да гласи - Тифлологија је наука која проучава законитости развоја лица са оштећењем вида, указује на међузависност метода рехабилитације и степена оштећења вида, што је издваја као специфичну научну област. 'Nove tendencije u specijalnoj edukaciji i rehabilitaciji', zbornik radova, Beograd: Fakultet za specijalnu edukaciju i rehabilitaciju, str. 757-772 Teskeredžić A., Tulumović Š. Biotičke osnove vidnog

Source: data_augmentation
Synthetic_sr_13

Андује (фр. Andouillé) насеље је и општина у западној Француској у региону Лоара, у департману Мајен која припада префектури Лавал. По подацима из 2011. године у општини је живело 2221 становника, а густина насељености је износила 60,78 становника/km². Општина се простире на површини од 36,54 km². Налази се на средњој ФНРЈ, Жупа је била у саставу Општине Преодац. 1 На пописима од 1971. до 1991. Бошњаци су пописивани углавном као Муслимани. == Спољашње везе == Тромеђа: Жупа Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (4. март 2016) (језик: српски) општи каталог == Спољашње везе == Интерактивни каталог NGC, IC и Месјеових објеката == Литература == Revised New General Catalogue and Index Catalogue, Wolfgang Steinicke, 2012. Доступно у овом фајлу са објашњењем на овој страници SIMBAD база података, Стразбуршки центар астрономских података (CDS), надморској висини од 110 метара (максималној 155 m, а минималној 52 m). == Демографија == График промене броја становника у току последњих година == Види још == Списак општина у департману Мајен == Спољашње везе == База података: Insee (језик: француски) [(језик: француски) (језик: француски)] Ондује на страници Националног географског Жупа је насељено мјесто у Босни и Херцеговини у општини Дрвар које административно припада Федерацији Босне и Херцеговине. Према попису становништва из 1991. у насељу је живјело 81 становника. == Становништво == На попису становништва 1961. у IC 3045 је ознака објекта на координатама са ректансцензијом 12h 12m 59,7s и деклинацијом + 12° 46" 46'. Открио га је Арнолд Швасман, 14. септембра 1900. Каснијим посматрањима на том положају није уочен никакав астрономски објекат. == Види још == Индекс каталог Нови ФНРЈ, Жупа је била у саставу Општине Преодац. 1 На пописима од 1971. до 1991. Бошњаци су пописивани углавном као Муслимани. == Спољашње везе == Тромеђа: Жупа Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (4. март 2016) (језик: српски) IC 3045 је ознака објекта на координатама са ректансцензијом 12h 12m 59,7s и деклинацијом + 12° 46" 46'. Открио га је Арнолд Швасман, 14. септембра 1900. Каснијим посматрањима на том положају није уочен никакав астрономски објекат. == Види још == Индекс каталог Нови Жупа је насељено мјесто у Босни и Херцеговини у општини Дрвар које административно припада Федерацији Босне и Херцеговине. Према попису становништва из 1991. у насељу је живјело 81 становника. == Становништво == На попису становништва 1961. у Жупа је насељено мјесто у Босни и Херцеговини у општини Дрвар које административно припада Федерацији Босне и Херцеговине. Према попису становништва из 1991. у насељу је живјело 81 становника. == Становништво == На попису становништва 1961. у IC 3045 је ознака објекта на координатама са ректансцензијом 12h 12m 59,7s и деклинацијом + 12° 46" 46'. Открио га је Арнолд Швасман, 14. септембра 1900. Каснијим посматрањима на том положају није уочен никакав астрономски објекат. == Види још == Индекс каталог Нови Андује (фр. Andouillé) насеље је и општина у западној Француској у региону Лоара, у департману Мајен која припада префектури Лавал. По подацима из 2011. године у општини је живело 2221 становника, а густина

Source: data_augmentation
Synthetic_sr_18

Флувијални под је флувијални ерозивни облик рељефа. Овај облик рељефа може се запазити на странама речних долина у виду широке заравни и представља квалитативно виши облик у еволуцији речних тераса. За постанак флувијалних подова неопходни су посебни услови. Њихово формирање везано је, по правилу, за дуготрајно и интензивно деловање бочне скалу и увео прве званичне табеле плиме и осеке 1833. и прва "Обавештења за поморце” 1834. Хидрографска канцеларија је била подвргнута сталној експанзији током 19. века; до 1855. године, Каталог графикона је навео 1.981 графикон који је дао дефинитивну покривеност целог света и производио преко 130.000 графикона годишње, од којих карти које покривају свет другим земљама, савезничким војним организацијама и јавности. У Сједињеним Државама, функцију хидрографског цртања од 1807. године спроводи Служба за обалско истраживање Националне управе за океане и атмосферу у оквиру Министарства трговине САД. == Спољашње везе == Удружења која се фокусирају на хидрографију океана International Federation of за прикупљање, организацију, објављивање и дистрибуцију хидрографских информација уграђених у карте и правце пловидбе. Пре оснивања Хидрографске канцеларије Уједињеног Краљевства, капетани Краљевске морнарице били су одговорни за обезбеђивање сопствених карата. У пракси је то значило да су бродови често пловили са неадекватним информацијама за безбедну пловидбу, а да су при Хидрографија је грана примјењених наука која се бави мјерењем и описом физичких карактеристика океана, мора, обалних подручја, језера и ријека, као и предвиђањем њихових промјена током времена, првенствено ради безбједне пловидбе и подршке свим осталим поморским активностима, укључујући и економски развој, безбједност и одбрану, научна истраживања и заштиту животне средине. истраживање повећали, хидрографска истраживања су почела да се спроводе као самостална активност, а наручивање истраживања све више су вршиле владе и посебне хидрографске канцеларије. Националне организације, посебно морнарице, схватиле су да прикупљање, систематизација и дистрибуција овог знања даје велике организационе и војне предности. Тако су рођене посвећене националне хидрографске организације карта направљена под управом Адмиралитета била је карта залива Квајберон у Бретањи, а појавила се 1800. Под капетаном Томасом Хердом одељење је добило своје прве професионалне смернице, а први каталози су објављени и постали доступни јавности и другим нацијама. Године 1829, контраадмирал сер Францис Бофорт, као хидрограф, развио је истоимену ознакама MCG 0-55-4, CGCG 376-5, PGC 66922. == Литература == Revised New General Catalogue and Index Catalogue, Wolfgang Steinicke, 2012. Доступно у овом фајлу са објашњењем на овој страници SIMBAD база података, Стразбуршки центар астрономских података (CDS), Стразбур == Види још == Индекс каталог Нови општи каталог == Спољашње везе

Source: data_augmentation
Synthetic_sr_6

Јан Бергер (чеш. Jan Berger; Праг, 27. новембар 1955) бивши је чешки фудбалер, репрезентативац Чехословачке, освајач златне медаље са Летњих олимпијских игара у Москви 1980. године. Учесник је Европског првенства 1980. у Италији и Светског првенства 1982. у Шпанији. == Каријера == У Чехословачкој је играо за Дуклу из Прага, са задатком политичког мобилизовања људства и подизања његове патриотске свести и борбеног морала. С обзиром на промене у начину остваривања улоге КПЈ у условима друштвеног усмеравања и формирања идејних ставова, ових органа за илегалне услове рада односно касније за метод административног усмеравања и формирања идејних ставова, расформирани су агитпропи као у Швајцарској 1986. године. Одиграо је укупно 30 утакмица за фудбалску репрезентацију Чехословачке. Учесник је Европског првенства 1980. у Италији и Светског првенства 1982. у Шпанији. Са репрезентацијом је освојио златну медаљу на Летњим олимпијским играма у Москви 1980. године. Након завршетка играчке каријере, тренирао је неколико клубова у Чешкој. Међународни атлетски митинг Мухамед VI 2018. одржан је 13. јула 2018. на стадиону Prince Moulay Abdellah Stadium у Рабату (Мароко). Ово је девети од 14 атлетских митинга ИААФ Дијамантске лиге 2018. == Сатница == Времена су дата према локалном времену UTC +1. == Резултати по дисциплинама == , == Одељење за агитацију и пропаганду ЦК (1920-1928) Одељење за агитацију, пропаганду и штампу ЦК (1928-1930) Одељење за културу и пропаганду ЦК (1930-1934) Одељење за културу и пропаганду лењинизма Централног комитета (1934-1935) Одељење за партијску пропаганду и агитацију ЦК (1935-1938) Одељење за пропаганду и агитацију (усмено и штампано) ЦК (1938-1939) Управа Југославији == У току Народноослободилачке борбе при штабовима НОВ од краја 1942. године постојале су партијске војне групе за агитацију и пропаганду с тежиштем рада на мобилизовању свих снага за ослобођење земље. И у другим земљама деловали су у Другом светском рату веома развијени војни центри за агитацију и пропаганду == Остало == Бергер је стриц познатог чешког фудбалера Патрика Бергера који је играо за репрезентацију Чешке. Његов син Томаш Бергер је такође фудбалер. === Клуб === Прва лига Чехословачке Дукла Праг: 1978/79. Спарта Праг: 1983/84, 1984/85. Куп Чехословачке Дукла Праг: 1979/80. Спарта Праг: 1983/84. === Репрезентација === Чехословачка Олимпијске државне власти за ову сврху. У одељку "О политичкој пропаганди и културно-просветном раду на селу“ у резолуцији конгреса дато је и упутство о спровођењу пропаганде за писмене и неписмене, за шта су месна одељења народне просвете, уз помоћ месних партијских чланова, дала инструкције. требало би да створи колеџ пропагандиста за

Source: data_augmentation
Synthetic_sr_10

искључиво дуге хаљине, оне до пода или дуге до чланка. Такође, све до око 1800. године, жене нису носиле панталоне, већ хаљине и сукње. У времену барока, носиле су се отмене хаљине са кринолинама и стезницима. У новије време, појавили су се нови материјали за израду хаљина, нови облици и à la patriot, који је имао црвене, беле и плаве боје заставе. === 19. век === Женске хаљине у 19. веку почеле су да се класификују према добу дана или намени хаљине. Хаљине високог струка биле су популарне све до 1830. године. Хаљине са почетка деветнаестог века у Русији су Америци користиле су једноставне шаре за креирање смена, вунених или ланених подсукњи и одора и памучних хаљина. Доњи део сукњи је могао да се увуче у појас када је жена била у близини ватре за кување или грејање. === 18. век === Велике, троугласте силуете су биле омиљене током 18. су се окретале ономе што је било у моди у Европи. Европски стилови хаљина су драматично поспешили развој обручасте сукње и кринолином подржане стилове из 1860-их, а затим је пуноћа прекривена и повучена на леђа. Хаљине су имале "дневни“ стезник са високим деколтеом и дугим рукавима и "вечерњи“ стезник са Аристотелова библиотека је библиотека која је основана у другој половини IV века пре нове ере у Атини. == Фонд библиотеке == Само језгро Аристотелове библиотеке чинила су његова дела, која су била садржана у 400 књига, односно 445.270 редова текста, од којих су школска предавања обухваћена у 106. књига. Списи као ропа и семара. Хаљине у 16. веку су такође приказивале површинску декорацију као што је вез, а посебно је био популаран црни рад. Женске хаљине у Русији током 16. и 17. века идентификовале су место жене у друштву или њиховој породици. === 17. век === Холандија, као центар текстилне су убрајани: логички списи, који су касније добили назив Органон, тј. Оруђе; природњачки (физички, астрономски, биолошки, метеоролошки, психолошки, зоолошки) и математички списи; етички, политички и економски списи; те списи из области естетике и метафизике. == Судбина библиотеке == Након смрти Александра Великог 323. године п. н. е., којем је Аристотел сабрано књижевно-историјско, природњачко и политичко-историјско и друго градиво. Овој групи су припадали Еудем, О Питагорејцима, Протрептикос и прве две књиге Реторике. === Езотерички списи === За разлику од егзотеричких списа, ови списи су били осмишљени и намењени првенствено студентима Лицеј, али и образованим слушаоцима Аристотелових послеподневних предавања. У ове списе

Source: data_augmentation