Дріс Мертенс

Дріс Мертенс (нід. Dries Mertens; нар. 6 травня 1987, Левен) - бельгійський футболіст, фланговий півзахисник турецького футбольного клубу «Галатасарай» і національної збірної Бельгії. == Клубна кар'єра == Народився 6 травня 1987 року в місті Левен. Вихованець юнацьких команд футбольних клубів «Стад Левен», «Андерлехт» та «Гент». 2005 року уклав професійний контракт з «Гентом», тренери якого, утім, на молодого гравця не розраховували. Тож дорослу кар'єру розпочав того ж року в оренді у третьоліговому клубі «Ендрахт». За рік, влітку 2006, був відданий в оренду клубу «Апелдорн» з другого дивізіону Нідерландів. У цій команді добре себе проявив і по завершенні річної оренди клуб викупив його контракт, скориставшись відповідною опцією орендної угоди. Ще за два роки, у 2009, вже виступав у найвищому дивізіоні Нідерландів за «Утрехт», який придбав бельгійця за 600 тисяч євро. Відіграв за команду з Утрехта наступні два сезони своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі «Утрехта», був основним гравцем команди і привернув увагу лідерів місцевої футбольної першості. 2011 року разом з партнером по команді Кевіном Стротманом перейшов до ПСВ, який сплатив «Утрехту» з аобох гравців 13 мільйонів євро. Відіграв за команду з Ейндговена протягом двох сезонів 62 матчі в національному чемпіонаті, забивши 37 голів. Влітку 2013 року став першим придбанням Рафаеля Бенітеса на посаді головного тренера італійського «Наполі». Його трансфер коштував клубу з Неаполя 9,5 мільйонів євро. В Італії відразу став гравцем основного складу своєї нової команди і був важливою фігурою у нападі «Наполі». Проте справжній прорив зміг здійснити лише у своєму четвертому сезоні виступів за цю команду, коли перед початком сезону 2016/17 «Наполі» залишив його головний бомбардир Гонсало Ігуаїн, який за 90 мільйонів євро перейшов до «Ювентуса», а придбаний на його заміну в «Аякса» поляк Аркадіуш Мілік травмувався. За такої ситуації наставник команди Мауріціо Саррі зробив ставку в атаці саме на Мертенса і не прогодав - бельгієць у 35 матчах чемпіонату відзначився 28 голами, лише одним влучним ударом поступившись найкращому бомбардиру чемпіонату Едіну Джеко з «Роми». Загалом за неаполітанців відіграв дев'ять сезонів, взявши за цей час участь у майже 400 іграх різних турнірів, в яких забив майже 150 голів. Влітку 2022 року 35-річний атакувальний гравець знайшов варіант продовження кар'єри в Туреччині, уклавши контракт із «Галатасараєм». == Виступи за збірну == У 2011 році дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Бельгії. Відразу після дебюту почав регулярно викликатися до національної команди. У її складі був учасником чемпіонаті світу 2014 року і Євро-2016, на обох турнірах виходив на поле в усіх матчах бельгійців, які в обох випадках припинили боротьбу на стадії чвертьфіналів, проте забитими голами не відзначався. 2018 року поїхав на свою другу світову першість - тогорічний чемпіонат світу в Росії, також як гравець основного складу. Забив свій перший гол за збірну у фінальних частинах великих міжнародних турнірів у першій грі групового етапу проти Панами, видкривши рахунок на початку другого тайму і поклавши початок розгрому дебютантів світових футбольних форумів з рахунком 3:0. Загалом на турнірі взяв участь у шести із семи ігор своєї команди і допоміг їй здобути бронзові нагороди світової першості. За три роки, у 2021, був учасником своєї другої континентальної першості, відкладеного на рік Євро-2020. === Статистика клубних виступів === Станом на 24 вересня 2022 року

Source: original