Аполлоній (місячний кратер)

Кра́тер Аполло́ній (лат. Apollonius) - стародавній метеоритний кратер на північно-східній межі Затоки Успіху Моря Достатку на видимому боці Місяця. Названу присвоєно на честь древньогрецького математика, одного з трьох великих геометрів античності, Аполлонія Перзького (262-190 до н. е.) й затверджено назву Міжнародним астрономічним союзом у 1935 році. Кратер утворився в нектарському періоді. == Опис кратера == Найближчими сусідами кратера є маленькі кратери Бомбеллі і Картан на заході, кратер Делі на північному заході, великий кратер Фірмік на північному сході, кратери Таунлі і Пті на південному сході; кратер Кондон на півдні. На південний схід від кратера знаходиться Море Піни. Західніше від кратера розташовуються борозни Аполлонія. Селенографічні координати центру кратера 4.51° пн. ш. 60.96° сх. д.﻿ / 4.51; 60.96, діаметр 50,66 км, глибина 2,75 км. Вал кратера перекритий численними невеликими кратерами. Висота валу над навколишньою місцевістю становить 150 м. Дно чаші кратера рівне, заповнене лавою; не має помітних структур, за виключенням декількох дрібних кратерів; характеризується низьким альбедо. Об'єм кратера становить приблизно 2300 км³. == Сателітні кратери == Кратер Аполлоній С у 1976 році перейменовано на кратер Амегіно. Кратер Аполлоній D в 1976 році перейменовано на кратер Картан. Кратер Аполлоній G в 1976 році перейменовано на кратер Таунлі. Кратер Аполлоній K в 1973 році перейменовано на кратер Аббот. Кратер Аполлоній P в 1973 році перейменовано на кратер Делі. Кратер Аполлоній T в 1976 році перейменовано на кратер Бомбеллі. Кратер Аполлоній W в 1976 році перейменовано на кратер Пті. Кратер Аполлоній N є кратером з двома концентричними валами. Кратер Аполлоній W належить до числа кратерів, у яких зареєстровані температурні аномалії під час затемнень. Пояснюється це тим, що подібні кратери мають невеликий вік і скелі не встигли покритись реголітом, що здійснює термоізоляційну дію. Кратери Аполлоній B і Аполлоній L внесені Асоціацією місячної і планетарної астрономії (ALPO) до списку кратерів з темними радіальними смугами на внутрішньому схилі. == Місця посадок космічних апаратів == Приблизно 45 км на південний захід від сателітного кратера Аполлоній A, у точці з селенографічними координатами 3°34′ пн. ш. 56°30′ сх. д., 11 вересня 1971 року розбилася радянська автоматична міжпланетна станція «Луна-18». Приблизно 10 км на північний захід від сателітного кратера Аполлоній C, у точці з селенографічними координатами 3°32′ пн. ш. 56°33′ сх. д., 21 лютого 1972 року здійснила успішну посадку радянська автоматична міжпланетна станція «Луна-20», а 22 лютого 1972 року стартувала її злітна ступінь, що доставила на Землю зразки місячного ґрунту. == Див. також == Список кратерів на Місяці Місячний кратер Морфологічний каталог кратерів Місяця Планетна номенклатура Селенографія Селенологія Пізнє важке бомбардування == Посилання == Цифровий фотографічний атлас Місяця Світлини кратера з борта Аполлона-15, Аполлона-16, Аполлона-17 Кратер Аполлоній на мапі LAC-62 Селенологічна мапа околиць кратера Кратер Аполлоній на мапі LM-62 Топографічна мапа околиць кратера Опис кратера на сайті The Moon-Wiki (англ.). Andersson, L.E., and E.A. Whitaker NASA Catalogue of Lunar Nomenclature [Архівовано 6 жовтня 2014 у Wayback Machine.]. - NASA Reference Publication 1097, October 1982.

Source: original