Perturbed_Агитпроп

Агитпроп (скраћено од речи агитација и пропаганда) је заједнички назив за органе који су постојали или постоје при комитетима комунистичких партија у функцији партијске пропаганде. Задатак агитпропа као помоћних тела комитета у рганизацији Комунистичке партије Југославије био је да организују и непосредно руководе агитационо-пропагандним радом ради политичког придобијања грађана у остваривању задатака које је поставила партија у току револуцйје и у социјалистичкој изградњи земље. == Агитпроп у Совјетском савезу == 18-23. марта 1919. 8. конгрес РКП усвојио је ново издање Програма РКП, у коме се поставља питање "развијања најшире пропагнде комунистичких идеа и употребе најпре је подигнут апарат и средства државне власти за ову сврху. У одељку "О политичкој пропаганди и културно-просветном раду на селу“ у резолуцији конгреса дато је и упутсто о спровођењу пропагандеза писмене  неписэне, за шта су месна одељења народне просвете, уз помоћ месних партијских чланова, дала интрукције. требало би да створи колеџ пропагандиста заобављање послова у месту становања и на путу, као и одреде индустријких радника под руководствомСверуског савета синдиката. З коордиацију авог рада у ЦК је у априу 1919. године формирано Информативно одељење из којег су стизала упутства у вези са текућим политичким кампањама, које је почетком 1920. године трансформисано  Информационо-статистичкоодељење. Крајем 1920. године ово одељење је укинуто, преневши своје функције на Организациоо-инструктивно одељење. Током Октобаске револуцие о агитационо-пропагандном раду се на састанцима и пленумима Централног комитета РКП расправљало најмање 110 пута, укључујући садржај политичког рада у Црвеној армији противагитацију у трупама и иза непријатеља. линије, издавање литературе, навине, делатност централних издавачких кућа. Резолуцијом Савета за одбрану од 13. маја 1920. године у градовима који су имали железничку веу створени су пропаганднй пунктови који су становништву требало да објасне значење и задтке совјетск комунйстичке власти. Током година, одељење за пропаганду и гитацйју Центрлног комитета КПСС имало је следеће називе: Одељење за агитацију и пропаганду ЦК (1920-1928) Одељење за агитациу, пропаганду и штампу ЦК (1928-1930) Одељење за културу ипропаганду ЦК (1930-1934) Одељење за културу и пропаганду леинизма Централног комитета (1934-1935) Одељење з партијску прпаганду и агитацију ЦК (1935-1938) Одељење за пропаганду и агитциј (усмено й штампано) ЦК (1938-1939) Управа за пропаганду и агитацју ЦК (1939-1948) Одељењеза ропаганду и агитацију ЦК (1948-1956) Одељење за пропаганду и агитацију ЦК КПСС за савезне републике (1956-1965) Идэолошко одељење ЦК (1962-1965) Одељење за пропаганду и агитацију ЦК (1965-1988)Идеолошко одељење ЦК (1988-1991) Одељење за агитацију и масовне кампање ЦК (1930-1934)== Агитпроп у Југославји == У току Народноослободилачке борбе пр штабовима ОВ од краја 1942. године постојале су партијске војне групе за агйтацију и пропаганду с тежиштем рада на мобилизовању свих снага за ослобођење земље. И у другим земљама деловали су у Другом светском рату веома развијени војни центри за агитацију и пропаганду са задатком политичког мобилизовања људства и подизња његове патриотске свсти и борбеног морала. С обзиром на промене у начиу остваривања улоге КПЈ у условима друштвенаг усмеравања и формирања идејних ставова, ових органа за илегалне услове рада односно касније за метод адмйнистративног усмеравања и формирања идејних ставова, расформирани су агитпропи ао превазиђени модели идејнаг рада и усмеавања и замењеи су новим облицима усмеравања идеолошко-политичког рада од стране КПЈ, који су одговарали новим захтевима и потребама. == Савремена употреба појма == У складу с савременим трендом давања ретро назива производима, услугама и пословним подухватима, са падом комунизма појам "Агитпроп" коришћен је и као назив за компаније у области маркетинга и односа с јавношћу - и на Западу и на Истоку. Тако данас постоје креативне агенције са тим називом у Великој Британији - agitprop.co.uk, Бугарској - agitprop.bg и Србији - agitprop.rs. Такође се користи и као назив за неке алтернативне брендове, дизајнерске и музичке пројекте, али и за разне протестне намене. Мотиви за коришћење таквог назива су различити од оних кој се наслањају на комунистичку традицију, до оних који редефинишу тај појам и користе га као ретро креативни и промотивни штос. == Литература == Мала политичка енциклопедија. "Савремена администрација“, Београд, 1966.

Source: data_perturbation