AlmaznayaGroza/cyrillic-language-classification huggingface dataset:
Basshunter

Basshunter, Jonas Erik Altberg (* 22. децембер 1984, Халмштад) - співак. === Штудиовы албомы === The Bassmachine (2004) LOL (2006) Now You're Gone - The Album (2008) Bass Generation (2009) Calling Time (2013) === Синглы === «The Big Show» (2004) «Welcome to Rainbow» (2006) «Boten Anna» (2006) «Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA» (2006) «Jingle Bells» (2006) «Vifta med händerna» (2006) «Now You're Gone» (2007) «Please Don't Go» (2008) «All I Ever Wanted» (2008) «Angel in the Night» (2008) «Russia Privjet (Hardlanger Remix)» (2008) «I Miss You» (2008) «Walk on Water» (2009) «Al final» (2009) «Every Morning» (2009) «I Promised Myself» (2009) «Saturday» (2010) «Fest i hela huset» (2011) «Northern Light» (2012) «Dream on the Dancefloor» (2012) «Crash & Burn» (2013) «Calling Time» (2013) «Elinor» (2013) «Masterpiece» (2018) «Home» (2019) «Angels Ain't Listening» (2020) «Life Speaks to Me» (2021) «End the Lies» (& Alien Cut) (2022) «Ingen kan slå (Boten Anna)» (Victor Leksell) (2023) == Одказы == Официалный сайт

Source: original
Красный Брід (монастырь)

Монастырь Сошествія св. Духа в Краснім Бродї є єдным з найстаршых і найвызначнїшых монастырїв на Словеньску. Находить ся коло села Красный Брід близко Міджілаборець. Сесь монастырь быв заснованый в 14. сторочу. Народна традіція говорить, же тогды там была збудована деревяна церьков та і монастырь. В роцї 1915 быв зруїнованый войновым фронтом і одты так стоїть до днеська. == Історія == Володимир Телецькый, котрый ся операть о найстаршы народны передачі і на свідоцтво А. Сзірмая, твердить, же на початку 14. стороча даякый жебрак - слїпець раз в пятніцю ішов перед святом Сошествія святого Духа з хлопцём, котрый го вив за руку, з Чабин до Красного Броду. Змучены од путованя тай без воды заставили ся на заболоченім місцї, біля студенкы што днесь коло теперішнїй монастырьскій церькви. Кідь ся слїпый напив воды із студенкы, омыв собі у водї свої білым закрыты очі. такой збачів жаривый крест, котрый ся нїс над жрідлом. Вість о уздоровлїню ся пошырила дуже швыдко і зато, бо люде што робили на полях і луках в околіцї уж над гевсёв студенков уж много раз світло видїли. Жебы слїпый подяковав за чудо што ся ёму стало, зробив вшытко про того, жебы на тім місцї была збудована капліця. Та зозберав міджі людми дость подарунків жебы міг єй збудовати і дав там ікону святкой Богородіцї, котра в Краснім Бродї до днесь. == Жрідла == Історія на == Референції == Тоты даны суть часточно або цалком основаны на перекладї статї Monastier Zostúpenia Svätého Ducha на словеньскій Вікіпедії.

Source: original
Анна Галчакова

Анна Галчакова, слов. Anna Halčaková (родж. Густякова), * 11. апрѣль 1929, Меджилаборцѣ, Чехословакия - † 26. юл 2006, Бардѣев, Словакия - русинска писателька Пряшовского края. == Биография == Походила зоз селянской родины з Меджилаборець. Середню школу выходила в Батьованах (днесь Партизанске). За соткы километрох од родного дома очула ся через смерть свого отця, котрый умер 34-рочный, коли сама Анця мала лем 8 рокы. О два рокы мати створила нову родину, а 10-рочну Анцю выслали до новоствореного фабричного Батьового мѣста, де легко могла ся выучити, достати працу и застачити собѣ живобытя. Ту, в словацком окружѣню, бануючи за родныма сторонами и материнскым языком, зачала писати стишкы на взор народных спѣванок. Тоты литературны пробы барз тепло оцѣнила ей учителька, и так Анця Густякова вступила на литературну дорогу. Писала по русинскы и по словацкы. По матурѣ працовала яко секретарька в державном апаратѣ и розличных установах, а по створѣню властной родины (1949) Анна Галчакова лишила працу и цѣлом оддала ся родинѣ. Уже як жена и мати двох дѣтей все усиловала ся урвати часу на писаня. Писала все на родном диалектѣ, а книгы ей выходили в украинском выдавательствѣ, и хоть в той добѣ доста было двох книжок, выданых по украинскы, жебы стати ся членом Сполку украинскых писательох, она ся там не достала, може через диалект, котрого ся не хотѣла лишити, ай через то, же зоставала «народнов поетков и писательков», «не досягала вершин красного письменства». По револуции року 1989 были ей творы публикованы в русинскых выданях (Народны Новинкы, Русин, Русинскый народный календарь, зберька Муза спід Карпат и др.) и в русинском высыланю пряшовского радия. Послѣдны рокы свого живота, хвора, пережила в бардѣевском старобинцю, де умерла 26. юла 2006. Погребена была на другый день в Меджилаборцях. == Творба == Дебютовала циклом поезий в колективной зберцѣ Карпати, піснею вчаровані (1974). Вышли ей окремы властны книгы: Лабірські оповідання (1976, проза) Окрилені мрії (1979, лирична поезия) Вдови і сироти (1982, проза) Балады (1984, русинска поезия) Тисяча сонць (1986, дѣточа поезия) Галчакова писала переважно лаборскым диалектом, а ей творы публиковали ся в литературной обробцѣ. == Жерела и одказы == Ковач Ф.: Галчак Анна. // Ковач Ф. и др. Краєзнавчий словник русинів-українців. Пряшівщина. СРУСР. Пряшів, 1999. ISBN 80-85137-15-1 Маґочій П.Р.: Галчак Анна. // Магочій П.Р., Поп І. (уклад.) Енциклопедія історії та культури карпатських русинів. Вид-во В.Падяка. Ужгород, 2010. - 856 c.+ХХХІІ с. ISBN 978-966-387-044-1 С. 112. ПгДр Марія Мальцовска: Стишкы мої, стишкы... //Русин 6/2006. Пряшів: Світовый конґрес Русинів, 2006. Сс. 5-6. Доступно онлайн Просалова В.А.: Галчак Анна. //Українська діаспора: літературні постаті, твори, біобібліографічні відомості / Упорядк. В. А. Просалової. - Донецьк: Східний видавничий дім, 2012. - 516 с. ISBN 978-966-317-145-6 Сс. 94-95. Петро Трохановскій: Поетеса, якій суджена не лем долговічніст створеного. //Лемківскій календар 1999. Крениця - Ліґниця: Стоваришыня Лемків, 1999. ISBN 83-909730-0-6 Сс. 105-107.

Source: original
Алекса Бокшай

Алекса Бокшай (чеськ. Alexa Bokšay; 27. марца 1911, Великы Лазы - 27. авґуста 2007, Прага) - вызначний русиньскый і ческый фотбаловый шпортовець - бранкарь. Пережыв векшыну свого жывота в Празї і выразно ся записав до шпортового руху Чeскoслoвeньска. == Біоґрафія == Народив ся Алекса Бокшай як дванасте дітя у родинї учітеля. В 1936 роцї поміг підкарпаторусиньскому клубу ШК РУСЬ Ужгород к поступу до 1. ческословеньской ліґы. Грачом ШК РУСЬ Ужгород быв до року 1937, потім перешов до Прагы. в 1938 роцї быв єден із стовпів славной перемогы ШК Славії Прага в Середнёевропскім погарї. По Другій світовій войні працював як фотбаловый тренер і нескорше як учітель у Празї (до року 1971). == Жрідла == Народны новинькы ч.25-28, юл 2008 Іван Поп: Podkarpatská Rus - osobnosti její historie, vědy a kultury, Libri; Перше выданя (2008), ISBN 978-80-7277-370-1

Source: original
Промыслова револуція

Промыслова револуція быв час од 18. до 19. стороча, коли ся прінціпіално змінило сільске господарьство, выроба, здобываня і далшы господарьскы секторы. Во выробнім процесї приходило к переходу од ручной выробы к фабрічній механізованій великовыроби, і тым доходило к роснучій дїльбі роботы і шпеціалізації (дале індустріалізації). Дішло і ку прінціпіалным сполоченьскым, културным і політічным змінам во векшынї штатів світа. Тот процес започав у Великій Брітанії і потім продовжовав в далшых землях Западу. В тім процесї грали значну ролю новы научны і технолоґічны обявы. Допад промысловой револуції на громаду быв барз россяглый. Історіци согласять, же іде о єден з найважнїшых періодів людьской історії вообще. На кінцї того періоду дішло ку злїпшіню жывотной уровни головно в штатах, де ся удїяла індустріалізація.

Source: original
Бадмінтон

Бадмінтон є індівідуалный олімпійскый ракетовый шпорт. Ёго прямым опередником є індіцька поона. При грї противници (респектіве дві двоїцї) одпалюють през сітьку помочов ракеты кошык - лобдочку з пірками і намагають ся дістати противника ку хыбі. Хыбов є заграня кошыка мімо вымеджену теріторію або неодограня противником правилно заграного кошыка. На роздїл од тенісу ся гев кошык не одражать од земли а є граный все з волея. Бадмінтон є єдным з найшвыдкішых ракетовых шпортів. Грач мусить мати чутя і выняткову кондіцію. Бігом єдиного запасу часто набігать аж пару кілометрів.

Source: original
13. фебруар

13. фебруар - 44. день рока в ґреґоріаньскім календарю. До кінце рока оставать 321 днїв (322 днїв в переступнім роцї). == Подѣи == 1984 - по смерти Юрія Андропова новым ґенералным секретарём ЦК КПСС ся став Константин Черненко. == Уродили ся == 1871 - Леся Украинка, найпознатѣйша украинска поетка, драматичка, прозаичка. 1923 - Гавриил Мирошай, диригент и хормайстер Старославянского грекокатолицкого катедралного хору св. Йоанна Хрестителя в Пряшовѣ. 1979 - Андерс Брейвік, норьскый ултраправый неонацістьскый тероріста. == Умерли == 1795 - Георгий Конисскый, православный просвѣтитель Российской империи, ученый, филозоф, мыслитель, писатель, казатель, професор и ректор Могылянской Академии, архиепископ. 1883 - Ріхард Ваґнер, нїмецькый музичный композітор, выразный представитель музичного романтізму. 1904 - Иван Силвай, грекокатолицкый священик, русинскый писатель, етнограф, културный дѣятель на Угорской Руси. 1918 - Калман Демко - педаґоґ, историк, редактор русинской новинкы Недѣля, посланець угорского парламента. 1997 - Ернев Рубик, мадярскый авиаконштруктер, вынаходник, пилот.

Source: original
Еквадор

Еквадор (ісп. Ecuador, [ekwaˈðoɾ]), офіціална назва Република Еквадор (República del Ecuador) є держава в сіверо-западнуй части Южної Америкы. Граничит из Колумбійов на сівері, из Перу на востоці и юзі, из Тихым океаном на западі. В Еквадор западают ай тихоокеанські островы Ґалапаґос. Теріторія Еквадора была частьов імперії Інкув уд XV. столітя, пак у XVI. столітю была колонізована Іспанійов. Незалежнов ся стала в 1820. році як часть Великої Колумбії, уд 1830. як окремішна держава. Сліды сих історичных подій мож упознати по населеню країны: из 17,1 млн жителюв булша часть сут метисы, а кроме них сут великі меншины потомкув старожителюв, европейцюв и африканцюв. Офіціалный и майпоширеный язык є іспанськый, айбо констітуція споминає ай 13 старожительськых языкув, напр. кечуанськый и шуарськый, котрі «офіціално ся хоснуют для старожительськых народув». Біолоґічна розмаитость вадь богатство флоры тай фавны Еквадора є майбулша в світі в перечисленю на квадратный кілометер. Економіка силно зависит уд експорта ропы и земледілськых товарув. В період 2006-2016 ся фіксовав спад бідности (из 36,7% жителюв на 22,5%) и руст ГДП на особу (1,5% ручно), айбо вєдно из тым спав ай індекс економічної нерувности. Тоты даны суть часточно або цалком основаны на перекладї статї Ecuador на анґліцькій Вікіпедії.

Source: original
Голокауст

Голокауст (з ґрецького ὁλόκαυστον голокаустон; ὅλος голос цїлый + καυστός каустос спаленый), означованый тыж як шоа (гебрейскы שואה напасть, зничіня, нещастя), хурбен (їдіш חורבן зничіня), є означіня про сістематічне і штатом выконоване пронаслїдованя і масове выгублїня особ означованых як Жыде выконоване націстічным Нїмецьком і ёго споєнцями в часї другой світовой войны. Під час той ґеноціды было загубеный коло 6 міліонів Жыдів Термін голокауст быв пізнїше росшыреный і на сістематічне забиваня далшых етнічных, реліґійных і політічных ґруп. Їднать ся о Циґанів, Поляків, Русинів, громадянів Совєтьского союза, тїлесно ці ментално постигнутых, політічных одпорцїв (особісто комуністів і соціалных демократів), гомосексуалів і Свідків Єгововых. Подля той дефініції є чісло жертц міджі 11 аж 17 міліонів. == Термін голокауст == Термін голокауст є одводженый з ґрецького голокаустон, што є означіня про реліґійну жертву, котра ся цїла спалить. Автором терміну є носитель Нобелівской премії за мір Еліе Віесел (* 1928), котрый го першыраз хосновав у своїм романї Ніч (La Nuit, 1958) у змыслї "нічіня огнём“. Жыде преферують біблічный выраз шоа (гебрейскы השואה, знічіня, загуба), котрый є але обмедженый на другу світову войну. Вывраждёваня Циґанів ся зове Пораймос. Не екзістує общій консенз над ограніченём терміну голокауст. Яд Вашем і ряд історіків односить тот термін лем ку забиваню Жыдів або другых ґруп означованых як расов меншецїнны (Циґане) в часї другой світовой войны. Термін голокауст є часто ужываный про хоцьяку ґеноціду ці масакер, наприклад про етнічны чіщіня у Рвандї ці ґеноціду Арменів Турції по 1. світовій войнї. Фідел Кастро означів за расовый голокауст выганяня Циґанів без поволїня ку бываню з Франції. == Жыде == Головнов жертвов голокаусту были Жыде. Голокауст є практічнов аплікаціёв "конечного рїшіня жыдівского вопроса“ (Endlösung der Judenfrage), котрым мало быти цілком выгубити жыдівску популацію.

Source: original
Область (Україна)

О́бласть - адміністратівна єдиніця Україны. Україна подїлена на 24 адміністратівны области (укр. область). Україна є унітарный штат, в дослїдку чого области мають лем тоты компетенції, котры їм признав україньскый устав. Непозераючі на то, же Україна є унітарный і недїлимый штат, єствують сполоченьскы і політічны роздїлы меджі северныма і западныма і южныма і выходныма частями країны. Повод того внуторного роздїлїня країны повязане з тым, же западны области были припоєны к Україньской совєтьской соціалістічной републікы на основі пакту Ріббентропа-Молотова в роках 1939-1940, причім передтым были частёв Румуньска і Польска - Северна Буковина і выходне Польско. Підкарпатьска Русь, котра была частёв Чехословакії в роках 1918-1939 і Мадярьска в роках 1939-1944 была к СССР офіціално припоєна в 1946. роцї як Закарпатьска область. Остаток Україны тогды быв частёв Совєтьской Росії і СССР од 1919. року і перед 1. світовов войнов быв частёв Російской імперії од 18. стороча і такым чіном підлїгав русіфікації і російского впливу. Особитов главов Крымского полоострова, котрый є обываный переважно Росіянами і частёв Україны ся став в роцї 1955. Дослїдкы такого бурливого розвою Україны можна задати ай днесь, кедь можна слїдовати великый розкол обывательства подля ґеоґрафічной пологы. Теріторія Україны ся дїлить на найвысшы уровни (27 субєктів): на 1 автономну републіку (Крым), 24 области і 2 міста зо шпеціалным статусом (м. Кієв і Севастополь). Севастополь лежачій на Крымі не є частёв Автономной републікы Крым. Автономна републіка Крым і місто Севастополь суть од року 2014 предметом російской анексії і Україна не має над тыма реґіонами жадну контролу. Україна ани векшына світа їх то непризнає, также де-юре оставать тоты єдиніцї частёв Україны. Четыри области Україны переважно окупованы Росіёв (Донецька, Луганьска, Херсоньска і Запорізька области) ся концём септембра 2022 стали частёв Російской федерації на основі незаконных референдумів о припоєню к Росії. Выслїдкы референдумів і їх вывой были меджінародне спохыбненї і векшына штатів ОСН їх непризнала. Окрем Луганьской области Росія не має повного контролу над теріторіями жадной з тых областей. == Список областей == Найвекшым подля розлогов областю є Одеська область - 33310 км², а найменшым є Чернівецька область - 8097 км². == Колишнї области == Дрогобичска область Ізмаїльска область Крымска область == Поз. тыж == Адміністратівна єдинка Україны Область Реґіон

Source: original
Колатерали

Колатерали, од лат. co- (cum-) въедно + lateralis бочный - бочны меншы кровны цѣвы, котры выбавляють переток кровли обкрятуючи основну цѣву. В нормалном станѣ кровной системы околный ток кровли выбавлять ся по колатералах, котры суть бочныма меншыма кровныма цѣвками (анастомозами), идучыма паралелно основным. Кедь настане завада на кровотоку, причинена затканьом основных цѣв (напримѣр, в припадѣ тромбозы, емболии), их пошкоджѣньом, стискнутьом, найблизша анастомоза зачинать ся росширяти, выкручати, а ей стѣнка ся мѣнять. Тым способом при порухах кровного обѣгу про його обновлѣня прилучать ся ествуючы меншы кровны цѣвкы, а пак ся из доступных анастомоз вывинуть новы колатерали. == Жерела и одказы == КОЛЛАТЕРАЛИ // Большая российская энциклопедия. Том 14. Москва, 2009, стр. 483 Оправлене: 2016; Одчитане: 19.06.2020

Source: original
Колач

Кола́ч - солодкый істяник причиненый многыми добавниками, главны инґредієнтыколача є мӱд авадь цукор, масло, молоко, оріхы и друга овоцина, яйця, човколада авадь какао и всяка овоцина и мармелада). Може быти различного облика, аци майчасто є круглого ци прямоуголного обліка. Істяникы и кіста называвуть ся сытні колачі авадь колачиды. == Історія == Колачі и посластици были ищи из древньых часӯв. Пекли их старі еґиптяне, ґрекы, Римляни. Китайськый изюм, молоко у порошкови, у свю̄м товару мав го каждый торговиць, путник и вандраш Марко Поло. Перві колачі из солодкого сыра (сира и меда), своёверзна подоба торты и сыра (чізкейк) учиненоє у Ґрецьку у час первой Олімпіады , у 776 році до. н. е. Термін "торта“ мать зовсім другу історію. Тото є перевод вікінґӯв старнордицкого слова "кака“. Старі ґрекы за колач звали πλακοῦς (plakous), што є изнамо уд речи за "равно“, πλακόεις (plakoeis). Печена є из мукы помішаной из яйцьми, молоком, оріхома и медом. Плацента ся пекла на падиментови за упічку авадь косиці на упічку.

Source: original
Мінск Світ

Мі́нск Сві́т (біл. Мінск-Свет) (рус. Минск Мир) давно Мі́нск Сі́ті (біл. Мінск-Сіці) (рус. Минск-Сити) - строящый ся район Мінска. == Давно бывша містность == Стройка нового комерческого жилого района зачато у Октябрьскому районови Мінска, у переділах улиць Брилёвска - Аеродромна - Южна маґістраль, и улици Лейтенанта Кіжеватова, на севернӯм берегови рікы Лошиця. Район стройить ся на місті всторического аеропорта «Мінск-1», завода No 407 Гражданьской авіації, топливной базы аеропорта, опытно-механіческого завода «Аґротехконмаш», 214-го комбіната желізобетонных изділь, жилої малоетажной застройкы и частного сектора по улицям Вільямса, Докучаєва и Фізкултурного переулка (Колонія). == Стройка == У 2017 році быв построєный и введеный у строй первый жилый комплекс «Діадема». У 2019 році первый у районови дітьскый садик. На юл 2022 року построєні жилі дома у кварталах «Азія», «Африка», «Евразія», «Еміратс Люкс». Веде ся стройка у кварталах «Світові танці», «Средиземноморьскый», «Тропіцькі острова», «Западна Европа», «Южна Америка» и др. На 90 % возведена станція метро «Аеродромна». У 2018-2020 роках ишла реконструкція улици Аеродромной, а иппен стройка її розвязкы из улицёв Жуковского и проспектом Мира, котра є частёв нового района. У 2021-2022 роках реконструёвана часть улици Брілёвской котра примыкать ид мікрорайонови въедно из розвязков из улицями Кіжеватова и Казинця. За 2019-2021 рокы построєні и введены у строй нові улици Белґрадьска, Михаила Савицького, Леоніда Левіна, Ніколы Теслы. Достраює ся проспект Мира и улиця Игоря Лученка. Веде ся стройка сириднёї школы и двох дітьскых садикӯв и поліклінікы. == Удкликованя == Интервью с первым вице-президентом ООО «ИТЕРА Груп» Валерием Коротковым Архивная копия от 8 июля 2008 на Wayback Machine «Минск-Сити»: Уровнь первый

Source: original
Електромаґнетічне спектрум

Електромаґнетічне спектрум (даколи зване Максвелова дуга) загорнює електромаґнетічне жарїня вшыткых можных вовновых довжок. Електромаґнетічне жарїня о вовновій довжцї λ (у вакуу) мать фреквенцію ф і ёму приписованый фотон мать енерґію Е. Одношіня міджі нима выражають наслїдны формулы: λ = c f {\displaystyle \lambda ={\frac {c}{f}}\,\!} ; E = h f {\displaystyle E=hf\,\!} , де c є швыдкость світла (3×108 m/s) a h = 6.6252 × 10−34 J·s = 4.1 μeV/GHz є Планкова конштанта.

Source: original
19. септембер

19. септембер - 262. день рока (263. в переступнім роцї) в ґреґоріаньскім календарю. До кінце рока оставать 103 днїв. == Подѣи == 1771 - Папа Климент XIV. буллов Eximia regalium principum выдѣлив Мукачовску епархию яко самостойну грекокатолицку епархию. == Уродили ся == 1819 - Александер Павловіч, будитель, поет, публіцист, просвітитель. 1909 - Василь Зозуляк, писатель, сполоченскый активиста Пряшовского края. 1941 - Дмитро Данилюк, украинскый историк, доктор историчных наук, професор.

Source: original
Асірія

Асірія є означіня про теріторію северной Мезопотамії в днешнїм Іраку (вышня часть рікы Тіґріс), в шыршім розумлїню пак названя вызначного старовікого штату, котрый передовшыткым од 9. 7. стороча до н. е. занимав вызначну роль на Переднїм выходї. Назва Асірія є выводжена од імена міста Ашшуру, котрого початкы спадують до добы коло року 2500 до. н. е. == Повязаны статї == Бабілонія Стародавный Орьєнт Список асірьскых королїв == Література == Encyklopedie starověkého Předního východu, Прага 1999 == Референції == Тоты даны суть часточно або цалком основаны на перекладї статї Asýrie на чеській Вікіпедії. == Вонкашнї лінкы == Асірія (анґліцькый язык)

Source: original
Южный пол

Южный пол на Земли - точка, де земна ось протинать земный поверх и з котрого ся навеце Земля при поглядѣ ку ровнику явить, як кебы ся крутила за ходом годиновой ручкы. Первым чоловѣком, котрый документовано став на Южный пол, быв норскый поларник Руал Амундсен. а было то 14. децембра 1911. В том истом часѣ ся пробовав добыти ку Южному полу тыж Англичан Роберт Фалкон Скотт. Его експедиция але доразила там о мѣсяць позднѣйше, а под час вертаня в пути назад, повной страданя, зоз своев експедициов загынув. == География == Южный географичный пол лежить на Поларном плато Антарктиды в надморской вышцѣ около 2800 м н. м., найближе к берегам Южного океана, поровнано з иншыма (магнетичным, геомагнетичным и полом недоступности). Грубость леда в районѣ Южного пола досягать 2810 м. Всяка инша точка поверха Землѣ лежить односно Южного пола все в сѣверном напрямѣ. Южный пол диаметрально протикладный Сѣверному полу. Географичны координаты суть 90°00'00" южной широкости, а географичной довгости Южный пол не мать, бо в той точцѣ ся пересѣкають вшиткы меридианы, а зато тыж Южный пол не належить ку жадной часовой зонѣ. Поларный день продовжать ся около 179 днѣ, од 23. септембра по 20-21. марца; (кедь игноровати рефракции), инша часть рока належить поларной ночи, циже днина и ночь ся тягнуть приблизно по пол рока. Середня рочна "теплота” воздуха -48,9 °С (максимална -12,3 °С, минимална -82,8 °С). == См. тыж == Северный пол == Жерела и одказы == ЮЖНЫЙ ПОЛЮС // Большая российская энциклопедия. Том 35. Москва, 2017, стр. 570 Версия: 2017; Одчитане: 05.05.2021[1]русс.

Source: original
Карпатська Русь

Карпа́тська Русь - реґіон у Середнюй Европі, територія історичного поселеня карпатськых русинув. Окремі части Карпатської Руси приналежат чотырьом теперішным державам: Польщи, Румунії, Словакії и Украйині (поз. Діленя). Карпатська Русь лежить на южнум, а почасти й на сівернум боці Восточных Карпат. Занимать єдных 18 тис. км², простераючи ся уд долины Попрада на западі до рікы Русковы на востоці. У XIX. столітю пуд терміном Карпатська Русь розуміли ся вшыткі землі імперії Габсбурґув, населені восточными славянами, а то Галичина, Буковина и Угорська Русь. Термін дустав своє теперішноє значеня по Першуй світовуй войні в рамках измагань излучити Угорську Русь и Лемковину в єднуй державі. == Діленя == Пудкарпатська Русь (Украйина) Пряшовська Русь (Словакія) Лемковина (Польща) Марамуреш (Румунія) == Жерела == Magocsi, P. R. (2005). Carpathian Rus/Karpats’ka Rus’. In Magocsi P. R., Pop I. (Eds.), Encyclopedia of Rusyn History and Culture (2nd ed., p. 57). Toronto Buffalo London: University of Toronto Press. ISBN 0-8020-3566-3. Magocsi, P. R. (2015). With Their Backs to The Mountains. Budapest-New York: Central European University Press, pp. 1-14. ISBN 978-615-5053-46-7.

Source: original