Природний комплекс

Приро́дний ко́мплекс (лат. complexus - зв'язок) - система окремих природних об'єктів у їх екологічних взаємозв'язках. Природними комплексами є природа в цілому (довкілля), урочища, ландшафти, екосистеми, біогеоценози тощо. Найбільшим природним комплексом є географічна оболонка. В її межах виділяють менші природні комплекси - материки та океани. Всередині материків і океанів виділяють менші природні комплекси - природні зони (наприклад, пустеля Сахара на материку Африка). Природними комплексами найменших розмірів є горб, заплава річки, яр тощо. Розрізняють природні комплекси рівнинного, лісолучного, передгірного, гірського типів. == негри(правові інститути) природних комплексів == Екологічне право України має окрему підгалузь «Право природних комплексів», яке регулює охорону особливо цінних та унікальних природних комплексів і формування екологічної мережі України. Деякі види природних комплексів мають свій особливий правовий режим, оскільки для їх охорони сформовано окремі правові інститути: природно-заповідний фонд України - його охорону регулює Закон України «Про природно-заповідний фонд України» від 16 червня 1992 року; курорти - їх охорону регулює Закон України «Про курорти» від 5 жовтня 2000 року; рекреаційні зони - їх охорону регулює Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року; ліси - їх охорону регулює Лісовий кодекс України у редакції від 8 лютого 2006 року; ландшафти - їх охорону регулює Європейська ландшафтна конвенція (Флоренція, 20 жовтня 2000 року), ратифікованою Законом України від 7 вересня 2005 року; виключна (морська) економічна зона України - її охорону регулює Закон України «Про виключну (морську) економічну зону України» від 16 травня 1995 року; науково цінні природні комплекси - їх охорону регулює Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» у редакції від 1 грудня 1998 року; природне урбанізоване середовище - його охорону регулюють Закони України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року, «Про планування і забудову територій» від 20 квітня 2000 року, «Про благоустрій населених пунктів» від 6 вересня 2005 року; природні комплекси історико-культурної спадщини - їх охорону регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 8 червня 2000 року; прикордонні природні комплекси - їх охорону регулює Закон України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року. == Особливості правового регулювання == Специфікою правового регулювання охорони природних комплексів є наявність подвійного правового режиму: з одного боку, охорону окремих природних компонентів, що входять до природного комплексу, регулює природоресурсне законодавство (земель - земельне, надр - гірниче, вод - водне тощо), а за іншого боку - спеціальне законодавство про цей природний комплекс, адже охороні підлягають не тільки окремі компоненти, а й екологічні взаємозв'язки між ними, тобто природний комплекс в цілому. Зазвичай, у разі правової колізії, спеціальне законодавство про природний комплекс має переважну правову силу перед законодавством про окремі природні ресурси, що входять до цього природного комплексу. == Див. також == Природний територіальний комплекс == Джерела == Природні комплекси Джерело: [Архівовано 1 серпня 2018 у Wayback Machine.] == Посилання == Природний комплекс // Словник-довідник з екології : навч.-метод. посіб. / уклад. О. Г. Лановенко, О. О. Остапішина. - Херсон : ПП Вишемирський В. С., 2013. - С. 147.

Source: original