Тифлологија

Тифлологија (од грчких речи тифлос - слеп и логос - наука) је научна дисциплина у оквиру дефектологије, која се бави проучавањем законитости развоја и рехабилитацијом слепих и слабовидих особа. Иако првобитно намењена само за слепа лица, њен термин и ангажовање је проширено и на слабовиде особе. Тако тифлологија данас третира проблеми свих лица са визуелним оштећењима без обзира на степен визуелне ометености. == Дефиниција == Савремена дефиниција тифологије могла би да гласи - Тифлологија је наука која проучава законитости развоја лица са оштећењем вида, указује на међузависност метода рехабилитације и степена оштећења вида, што је издваја као специфичну научну област. == Опште информације == Савремена тифлолошка наука се непрестано развија и продубљује, кроз многе тифлолошке науке као што су тифлопедагогија, психологија слепих и слабовидих, методике едукативне тифлологије, методе клиничке тифлологије, професионалну оријентацију лица оштећеног вида, тифлолошку дијагностику и перипатологију. Као део дефектолошке науке тифологија обухвата: Опште принципе дефектолошке рехабилитације Специфичне дефектолошке поступке васпитања образовања Рехабилитацију слепих и слабовидих лица. Да би успешно савладала бројне проблеме у свом раду тифологија је непосредно повезана са општом педагогијом, дидактиком, педагошком и развојном психологијом, као и са неким медицинским дисциплинама. Користећи дефектолошку теорију, као полазну основу, тифологија своју праксу углавном везује за: Разматрање развој лица са био-психо-социјалним сметњама; Педагогију ради повезивања са теоријом васпитања и образовања слепих и слабовидих и њене примене у пракси Психологију слепих и слабовидих која објашњава и истражује процесе који воде ка оштећењу Офталмологију у циљу истраживања узрока који доводе до органских и функционалних оштећења вида. == Циљеви и задаци == Циљеви и задаци тифлогије могу да се сврстају у две групе у - основне проблеме и посебне задатке. == Литература == Станчић Б. Оштећење вида-биопсихосоцијални аспекти. Школска књига, Загреб, 1991 Vučinić, V., Eškirović, B., Maćešić-Petrović, D., Anđelković, M. (2009) Kompetencije za rad sa osobama oštećenog vida sa višestrukim smetnjama. Beogradska defektološka škola, br. 1, str. 101-114 Ermakov, V.P., Jakunin, G.A. (2000) Osnovy tiflopedagogiki - Razvitie, obučenie i vospitanie detej s narušenijami zrenija. Moskva: Gumanitarnyj izdatel'skij centr Vlados Eškirović, B., Vučinić, V. (2007) Položaj dece sa vizuelnim smetnjama u redovnoj školi iz ugla tiflologa. u: Radovanović D [ur.] Naučni skup 'Nove tendencije u specijalnoj edukaciji i rehabilitaciji', zbornik radova, Beograd: Fakultet za specijalnu edukaciju i rehabilitaciju, str. 757-772 Teskeredžić A., Tulumović Š. Biotičke osnove vidnog analizatora. Tuzla: OFF-SET, 2013. Bratovčić V., Junuzović -Žunić L., Teskeredžić A., Šarić E., Mehmedinović S., Dizdarević A. Karakteristike poticanje ranog psihomotornog razvoja djece. Tuzla: PAPIR-KARTON, 2016. Eškirović B.M. Vizuelno funkcionisanje i slabovidnost. Beograd: Planeta print, 2015. Cvetković Ž. Metodika vaspitno-obrazovnog rada sa slepim licima. Beograd: Naučna knjiga, 1989. Popović D. Rani razvoj i prilagođavanje slepih. Beograd: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva, 1986.

Source: original