AlmaznayaGroza/cyrillic-language-classification huggingface dataset:
Цензурат

Цензуратът (御史台 и 都察院) е надзорна агенция за държавен контрол на най-високо равнище в древен Китай. Създадена по време на династията Цин (221-207 г. пр.н.е.). Цензуратът е високоефективна агенция по време на династията на монголския Юен (1271-1368 г.). По време на династията Мин (1368-1644 г.) Цензуратът е клон на централизираната бюрокрация, паралелен на шестте министерства и на петте главни военни комисии и е пряко отговорен пред императора. Разследващите цензори са "очите и ушите“ на императора и са проверени администратори на всяко ниво за предотвратяване на корупцията и злоупотребите с публични средства и със служебно положение през този период. Популярни китайски истории разказват за праведни цензури, разкриващи корупция, както и за цензури, които приемат подкупи. Най-общо казано всички китайци се страхували от тях и цензурите на били харесвани, поради и което трябвало непрекъснато да се сменят, за да могат успешно да изпълняват задълженията си. В Китай имало три клона на Цензурата: Палатският клон (殿 院) отговарял за наблюдението на поведението на длъжностните лица от императорския двор и се състоял от интелигентни цензори в двореца (殿中 侍御 史); Административният клон (台 院) отговарял за наблюдението на поведението на императора, за да не допусне грешки и да му напомня за задълженията му на държавен глава. Това били еквивалентни цензури (侍御 史). Откриващият клон (察院) отговарял за наблюдението на поведението на местните служители. Това били мониторингови наблюдатели (監察 御史), обикалящи страната по схеми, за да гарантират правилното изпълнение на държавната политика и доброто управление на местните служители. == Вижте също == Държавен контрол Държавен одит

Source: original
Анна Швайдницка

Анна Швайдницка (на немски: Anna von Schweidnitz, на чешки: Anna Svídnická, на полски: Anna świdnicka; * 1339; † 11 юли 1362, Прага) е по рождение принцеса на Швидница-Явор от рода на Пястите. Тя е третата съпруга на император Карл IV и кралица на Бохемия (1353 - 1362), германска кралица (9 февруари 1354 до 11 юли 1362) и императрица на Свещената Римска империя (5 април 1355 до 11 юли 1362). == Произход == Анна е единствената дъщеря на херцог Хайнрих II фон Швайдниц († 1343) от рода на силезийските Пясти, и съпругата му - унгарската принцеса Катарина Унгарска († 1355) от Дом Анжу, дъщеря на унгарския крал Карл Роберт. Баща ѝ умира, когато е на четири години. == Годеж и брак == На 11 години Анна е сгодена за Венцел (1350 - 1351), новороденият син на Карл IV и Анна Пфалцска. След смъртта на Венцел през 1351 г. и на майка му на 2 февруари 1353 г. Карл IV иска ръката на Анна Швайдницка. Преговорите се водят през 1353 г. в Хофбург, Виена. Нейният чичо Лайош I Велики поддържа тази връзка. На 27 май 1353 г. Анна (на 14 години) се омъжва за Карл IV (на 37 години) от Люксембургската династия. На 28 юли 1353 г. в Прага Анна е коронована от архиепископ Ернст фон Пардубиц за кралица на Бохемия, а на 9 февруари 1354 г. в катедралата на Аахен - за римско-немска кралица. При короноването на Карл за император на 5 април 1355 г. в римската базилика "Свети Петър“ тя е коронована за императрица на Свещената Римска империя. Анна е първата кралица на Бохемия, помазана за императрица. Анна умира на 23-годишна възраст, по време на раждане на 11 юли 1362 г. Погребана е в катедралата "Свети Вит“ в Прага. През 1363 г. Карл IV (на 47 години) се жени четвърти път за Елизабета Померанска. == Деца == Анна и Карл имат децата: Елизабет (19 март 1358 - 4 сентември 1373), омъжена: от 19 март 1366 за Албрехт III, херцог на Австрия Вацлав IV (26 февруари 1361 - 16 август 1419), херцог Люксембургски (1383 - 1388), крал на Чехия (1378 - 1419), курфюрст на Бранденбург (1373 - 1378), крал на Германия. == Външни препратки == genealogie-mittelalter.de Архив на оригинала от 2011-05-25 в Wayback Machine. www.boehm-chronik.com == Източници == Thilo Vogelsang: Anna von Schweidnitz und Jauer. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, ISBN 3-428-00182-6, S. 299 (Digitalisat). Franz Machilek: Anna von Schweidnitz. In: Werner Bein, Ulrich Schmilewski: Schweidnitz im Wandel der Zeiten. Bergstadtverlag Korn, Würzburg 1990, ISBN 3-87057-160-8, S. 317 - 322. Peter Moraw: Anna von Schweidnitz und Jauer. In: Lexikon des Mittelalters (LexMA). Band 1, Artemis & Winkler, München/Zürich 1980, ISBN 3-7608-8901-8, Sp. 655 - 656. Andreas Rüther: Anna von Schweidnitz und Jauer. In: Schlesische Lebensbilder, Band VIII, Degener, Insingen 2004 ISBN 3-7686-3501-5. John M. Jeep: Medieval Germany: An Encyclopedia, Published by Routledge, 2001 ISBN 0-8240-7644-3, ISBN 978-0-8240-7644-3

Source: original
Хинтерланд

Хинтерланд е термин от немския език, означаващ "земята отзад“ (напр. град, пристанище, или нещо подобно). В английския език за първи път думата hinterland е употребена през 1888 година от Джордж Чисхолм в неговия труд Handbook of Commercial Geography ("Наръчник по търговска география“). Терминът хинтерланд се отнася за всяка част зад крайбрежие или брегова линия на река. По-точно, под това понятие се разбира континенталната зона, която е покрай пристанище, и за която има претенции от държавата, към която принадлежи крайбрежието. Там, откъдето стоките се доставят в пристанището за изпращане и превоз навън, се нарича хинтерланд на пристанището. Терминът се използва и за областта покрай град, малък или голям. В по-широк смисъл, хинтерландът е селската територия, която има икономически връзки с градскатата система на по-големите градове или агломерации. Големината на хинтерланда зависи от географски фактори, но също и от лекотата, скоростта и цената за транспорта между пристанището и хинтерланда. Според употребата в превозите, хинтерландът на пристанището е територията, за която то се грижи, както за вноса, така и за износа. В колониалната употреба, терминът се използва за заобграждащите земи на бившите европейски колонии в Африка, които макар да не са технически част от колонията, са повлияни от колонията. По аналогия в икономиката, хинтерландът е земята, от която се набират клиенти за дадена услуга, също наричана и пазарна зона. В немския език Hinterland се използва и по-общо за тези части от страната, където има малко население, а инфраструктурата не е добре развита. Въпреки това, Provinz (аналог на 'провинция') е по-често срещана дума. В САЩ и в Американския Среден Запад, където се изпитва немско културно влияние, думата има това последно значение, като е синоним на countryside, backcountry и boondocks. Австралийският еквивалент е Outback. По-дълбоко значение терминът има описването на британските политици, в конкретност за дълбочината и пространствеността на знанията от други области, например култура, академично знание, изкуство, литература и наука. Така например може да се каже, че даден политик "has a vast hinterland" ('има обширен хинтерланд'), или has no hinterland ('няма никакъв хинтерланд'). Навлизането на този термин се приписва на Денис Хийли (британски министър на отбраната 1964-70 и канцлер на хазната 1974-1979) и съпругата му Една Хийли, както се упоменава в преглед на една от биографиите му.

Source: original
Лори Маккена

Лори Маккена (на английски: Lori McKenna) е американска фолк певица и авторка на песни. Тя живее в Масачузетс заедно със съпруга си и петте им деца. Маккена започва да пише песни като тийнейджър и става професионален автор на 27-годишна възраст, когато тя е вече женена и има 3 деца. Тя започва да пее на "отворени вечери“ в Бостън и след това и на собствени представления. Работейки заедно с мениджъра си Габриел Ънгър, певицата успява да реализира четири независими СД-та Paper Wings and Halos, Pieces of Me (продуцирано от Крит Хармън), The Kitchen Tapes (само-продуцирани демота), и Bittertown (продуцирано от Лорн Ентрес). През 2004 г. Маккена подписва публично споразумение с Harlan Howard Music. Певицата получава повече внимание през 2005 г., когато Фейт Хил записва кавъри на четири от песните ѝ - три от които влизат в релийза на Хил от 2005 г. Fireflies. През 2007 г. Маккена заминава на турне заедно с Хил и Тим МакГроу. Най-новият албум на певицата, Unglamorous, излиза на 14 август, 2007 г. В допълнение на собствените си албуми Маккена участва и като автор на някои от песните в албуми на други изпълнители като Питър Гейбриъл, Нийл Янг и Менди Мор.

Source: original
Пушечно месо

"Пушечно месо“ е разговорен израз, отнасящ се до войници, които лесно ще бъдат пожертвани в бой. Фразата се използва в ситуация, при която войниците имат изключително малък или никакъв шанс за победа, например фронтална атака срещу укрепени картечни гнезда. Такива ситуации са често срещани в тактиката на окопната война, използвана в Първата световна война. Фразата "пушечно месо“ се използва също и да подчертае разликата между пехотата и другите видове войски (артилерия, ВВС или ВМС), които по принцип имат много по-висока вероятност за оцеляване . Изразът означава "месо за пушки“, с други думи "храна за оръдия“ (на английски: cannon fodder).

Source: original
Холеван

Холеван (на гръцки: Αμισηνό, Амисино, катаревуса: Αμισηνόν, Амисион, до 1927 година Χόλεβα или Χολεβάν) е обезлюдено село в Република Гърция, разположено на територията на дем Бук (Паранести) в област Източна Македония и Тракия. == География == Холеван e разположено на 710 m надморска височина в южните склонове на Родопите. Васил Кънчов го определя като чечко село, попадащо в Драмския Чеч. === В Османската империя === Съгласно статистиката на Васил Кънчов ("Македония. Етнография и статистика“) към 1900 година Холеван (Хелванъ, Халванъ, Холюван) е българо-мохамеданско селище. В него живеят 340 българи-мохамедани в 80 къщи. Според гръцката статистика, през 1913 година в Холеван (Χόλεβαν) живеят 400 души. === В Гърция === През 1923 година жителите на Холеван са изселени в Турция и на тяхно място са заселени гърци бежанци от Турция. През 1927 година името на селото е сменено от Холева (Χόλεβα) на Амисинон (Αμισηνόν). През 1928 година в Холеван има 27 гръцки семейства с 93 души - бежанци. Селото е отново обезлюдено в периода 1940-1949 година по време на Гражданската война в Гърция.

Source: original
Монемвасия

Монемвасия (на гръцки: Μονεμβασιά), е малък средновековен град в Гърция, разположен на малък полуостров, край бреговете на Пелопонес, на 97 км югоизточно от Спарта. Подобно на Гибралтар, Монемвасия някога е контролирал морските брегове между средновековна Западна Европа и Леванта. Вътре в укрепения град къщите и отчетливо византийските църкви са все още обитаеми и са свързани с един дълъг, тесен павиран път към град Герифа на континенталната суша. Заможни гърци са възстановили някога разрушаващите се развалини и са ги превърнали във ваканционни къщи, но извън сезона Монемвасия е почти безлюдна, а мрежата от тесни странични улички - понякога широки, колкото да се разминат двама души - остава самотна. Целогодишно има ферибот или кораб с подводни криле от Атина.

Source: original
Петиция

Петиция (на латински: petitio) е индивидуална или колективна молба (ходатайство, обръщение, прошение, искане) в писмен вид, подавана към органите на държавната власт. С нея се изисква предприемане на някакви мерки или извършване на някаква дейност от съответната организация. За да се внесе официално, обикновено се изисква да бъде подписана от определен брой граждани. В отделните страни могат да съществуват различни закони за подаване на петиция. Една от най-известните петиции от миналото е петицията на работниците и жителите на Санкт Петербург от 9 януари 1905 година, с която петербургските работници начело със свещеника Георгий Гапон отиват при цар Николай II в деня на Кървавата неделя. В България известна петиция е тази на движението "Екогласност“ от ноември 1989 г.

Source: original
Тома Караджиу

Тома Караджиу (на румънски: Toma Caragiu) е виден румънски актьор с много роли в театъра, телевизията и киното. Известен е с комедийните си роли, но има и драматични. == Биография == Караджиу е роден в южномакедонския град Хрупища (на гръцки Аргос Орестико) в арумънското семейство на Нико и Атина Папастере Караджиу от Денско. 1928 година семейството на Караджиу емигрира в Румъния и се установява в Плоещ, където Тома прекарва детството си и получава начално и средно образование. След това се записва да учи право, но скоро напуска Юридическия факултет в полза на Консерваторията за музикални и драматични изкуства в Букурещ, където учи актьорско майсторство до 1949 година. Още като студент Караджиу показва заложбите си и получава важни роли в Букурещкия Национален театър. Един сезон играе в Държавния драматичен театър в Кюстенджа, а 1953 година се завръща в Плоещ и на 28 години става директор на Плоещкия театър, където също така играе големи роли от световни и национални класици като Шекспир и Караджиале и модерни режисьори като Едуардо. Участва в 50 радиопиеси в серията "Театър по микрофона“ (Teatru la microfono), както и в телевизионен сериал. След 12 години в Плоещ в 1965 се завръща в Букурещ по покана на режисьора Ливиу Чулей. Загива в дома си в Букурещ на 4 март 1977 година по време на Вранчанското земетресение. Погребан е в гробището Белу. Тома Караджиу е брат на румънската лингвистка Матилда Караджиу Мариоцяну и скулпторката Джета Караджиу.

Source: original
Открито първенство по снукър на Европа

Откритото първенство по снукър на Европа (на английски: European Open) е професионално състезание по снукър. Това е един от осемте турнири за световната ранглиста до сезон 2003/2004. Преди сезон 1988/1989 не се организират състезания по снукър извън Обединеното кралство. По тази причина Световната асоциация по билярд и снукър създава състезание, което да се провежда в Европа. От създаването си до сезон 1995/1996 Откритото първенство на Европа има голям брой различни спонсори и остава един от турнирите за световната ранглиста. През 1997 г. ранкинг статута на състезанието е премахнат и през сезон 1996/1997 турнира се провежда без резултатите от него да се взимат предвид за ранглистата за следващия сезон. През следващите няколко години ранкинг турнирите на Европа са Германското открито първенство, Ирландското открито първенство и състезанието Малта Гран При. Откритото първенство на Европа е възстановено през сезон 2001/2002. Състезанието остава част от Световната ранкинг система и през следващите два сезона. След това през сезон 2004/2005 Откритото първенство на Европа е заменено от Купата на Малта.

Source: original
Немейски игри

Немейските игри са общогръцки празненства, провеждани на всеки 2 години в Немейската долина в Арголида, част от полиса Клеоне. Там е разположено светилището на Зевс Немейски, в чиято чест се уреждат игрите. Днешното градче Немея е селище в Пелопонес, демов център в Ном Коринтия. До времето на Пиндар игрите се организират от жителите на Клеоне, но аргосците, чието влияние се простирало в цялата тази област на Пелопонес, ги изместват. По време на игрите се провеждат предимно състезания по бягане, юмручен бой, хвърляне на диск и копие, както и надбягване с коленсици. Музикалните състезания са по-слабо разпространени. Състезателите се делят на три групи: момчета, младежи и възрастни. Първоначално наградата в игрите е маслинов венец, но по-късно той е заменен с венец от див кервиз (растението на скръбта). Както в Олимпия, съдиите на състезанията носят името хеланодики. По време на игрите се преустановяват военните действия между гръцките племена и настъпва свещено примирие. Легенда разказва за прочутия Немейски лъв, който всявал ужас по тези земи. Той бил убит от Херакъл. Друг мит разказва, че през долината Арголида минали аргонавтите. Там те срещнали дъщерята на лемноския цар Тоант - Хипсипила. По това време тя била пленница на немейския цар Ликург, като му служела като кърмачка на детето му Офелт. Хипсипила разказала на аргонавтите своята болка. След това отишла до близкия извор, за да донесе вода на воините. През това време детето било ухапано от змия и умряло. В спомен на неговата смърт, аргонавтите основали Немейските игри. == Литература == Шаму, Ф., Гръцката цивилизация Батаклиев, Г., Антична митология: Справочник, изд. Петър Берон, София, 1992.

Source: original
Етнография

Етнографията (от гръцки: ἔθνος - "народ“ и γράφω - "пиша“), още и народознание, е хуманитарна наука, която изучава утвърдилите се в традиции елементи на културата на даден народ или група народи - техните обичаи, бит, изкуство, облекло, език, занаяти, семейни и родови взаимоотношения, вярвания. Етнографията е тясно свързана с някои други хуманитарни науки. Доколкото предмет на етнографията е предаваната от миналото традиционна култура, тя се определя и като историческа наука. Изследването в дълбочина на културните традиции достига до проблемите на етногенезиса, предмет на етнологията, като в някои академични традиции тези две научни области не се разграничават една от друга. Основният метод на етнографията е точното и подробно описание на различните елементи на културата - материална, духовна и обществена и на народното творчество. Той се допълва със сравнение на културата с тези на свързани народи - географски или езиково близки или исторически свързани, както и с тълкуване на етнографските явления. == Вижте още == Етнография на България

Source: original
Леонид Кизим

Леонид Денисович Кизим (на украински: Леонид Денисович Кизим; на руски: Леонид Денисович Кизим) е украински съветски космонавт. Той е роден на 5 август 1941 г. в Красний Лиман, Донецка област. През 1963 г. завършва Черниговското висше военно авиационно училище. Служи в съветските военновъздушни сили. През 1965 г. е зачислен в отряда на космонавтите (Група ВВС-3). Влиза в състава на дублиращия екипаж на Союз Т-2 (1980 г.), Союз Т-6 (1982 г.) и Союз Т-10А (1983 г.). Участва като командир в полетите на Союз Т-3 до Салют-6 (27 октомври - 10 ноември 1980), Союз Т-10- Салют-7 (8 февруари - 2 октомври 1984) и Союз Т-15 до Мир и Салют-7 (13 март - 16 юли 1986), като прекарва в космоса общо 374 дни 17 часа и 56 минути. Достига до званието генерал-полковник и на два пъти е удостояван с отличието Герой на Съветския съюз. Леонид Кизим умира в Москва на 14 юни 2010 г. == Източници == Биография

Source: original
Аудовера

Аудовера (Audovera, * 535; † октомври/ноември 580) е кралица на франките и първата съпруга на крал Хилперих I (539 † 584) в Неустрия от Меровингите. == Биография == Аудовера произлиза от франкската аристокрация. През 549/550 г. тя се омъжва за крал Хилперих I. Нейната слугиня Фредегунда става от 565 г. конкубина и по-късно третата съпруга на Хилперих I. Хилперих се разделя през 565/567 г. с Аудовера и се жени през 567 г. за Галсвинта, дъщеря на вестготския крал Атанагилд и сестра на Брунхилда, съпругата на брат му Сигиберт I. Децата на Аудовера и Хилперих I са: Теодеберт († 573), генерал при баща си Меровех († 577), жени се през 576 г. за леля си Брунхилда, вдовицата на крал Сигиберт I от Австразия († 575). Убит по нареждане на баща му. Хлодвиг (Хлодовех) († 580/585), убит (от Фредегунда) Базина, († сл. 590), от 580 монахиня в Sainte-Croix към Поатие ? Хилдесинт == Източници == Григорий Турски, Historia Francorum Eugen Ewig, Die Merowinger und das Frankenreich. Stuttgart (Kohlhammer) 2001, Broschiert, ISBN 3-17-017044-9

Source: original
Автентикация

Автентикация или удостоверяване (на гръцки: αυθεντικός - "достоверен“, "автор“) е процесът на установяване или потвърждаване автентичността (или истинността) на нещо или някого, т.е., че твърденията, направени от или за този субект, са верни. Това може да включва например: потвърждаване на самоличността на човек, проследяване на произхода на находка, гарантиране за даден продукт, че е това, което се твърди на опаковката и етикета му, или гарантиране, че дадена компютърна програма се ползва правомерно. В областта на изкуството и антропологията, както и при античните предмети, често срещана задача е да се провери дали даден артефакт е бил създаден от конкретна известна личност и дали е бил създаден на определено място или през определен период от историята. == Вижте също == Автентикация (компютърна сигурност)

Source: original
Фахад Ал-Мирдаси

Фахад Ал-Мирдаси (на арабски: فهد المرداسي) е бивш футболен съдия от Саудитска Арабия. == Кариера == Ал-Мирдаси е роден в столицата Рияд на 16 август 1985 г. През 2015 г. е съдия на турнира за купата на Азия. Ръководи 4 мача, включително и финала, на Световното първенство по футбол за младежи през 2015 г. Ал-Мирдаси ръководи футболни мачове на Летните олимпийски игри в Бразилия през 2016 г. Ръководи и мача между Швеция и Колумбия в груповата фаза, който завършва с резултат 2 - 2. През 2017 г. ръководи мачове за Купата на конфедерациите. През 2018 г. е наказан доживот от футболната федерация на Саудитска Арабия заради опит за корупция. Признава за опита за корупция, като е разпитан от полицията. Преди наказанието ФИФА избира Ал-Мирдаси да ръководи мачове на Световното първенство по футбол 2018, но на 30 май 2018 г. е обявено, че той и неговите помощници се оттеглят от участие в турнира.

Source: original
Сингулярност

Сингулярност (на латински: Singularis) е термин в науката, който най-общо се описва като състояние на уеднаквяване на определени характеристики на изследвания обект до степен, в която характерът на обекта коренно се променя. Гравитационна сингулярност (пространствено-времева сингулярност) - точка с нулев обем и с безкрайна плътност; област от пространство-времето, през която е невъзможно плавно да се продължи геодезична линия, влизаща в нея. Космологична сингулярност - състояние на Вселената в началния момент на Големия взрив, характеризиращо се с безкрайна плътност и температура на материята. Математическа сингулярност - състояние, в което даден математически обект не е дефиниран или има някакво друго неправилно поведение; например точката, в която дадена математическа функция клони към безкрайност или не е диференцируема (няма производна). Механична сингулярност - положение или конфигурация на механизъм или машина, откъдето последващото поведение не може да бъде предвидено. Технологична сингулярност - хипотетичен момент, след който технологичният прогрес ще стане толкова бърз и сложен, че ще бъде извън разбирането.

Source: original
Фулбрайт (програма)

"Фулбрайт“ (на английски: Fulbright Program), включваща и Програмата "Фулбрайт-Хейс“, е програма за висококонкурентни, основани на постиженията стипендии за международен обмен на студенти, учени, преподаватели, професионалисти и хора на изкуството, основана през 1946 година от американския сенатор Джеймс Уилям Фулбрайт. По програма "Фулбрайт“ американци могат да пътуват в чужбина и граждани на други държави могат да бъдат приети в САЩ, за да учат, провеждат изследвания или упражняват талантите си. Програма "Фулбрайт“ е една от най-престижните програми за обмен в света. Петдесет и трима стипендианти на програмата са печелили Нобелови награди, а седемдесет и осем са били удостоявани с наградата "Пулицър“. Програмата е учредена за повишаване взаимното разбирателство между хората от САЩ и други страни чрез обмен на хора, знания и умения. По програмата ежегодно се предвиждат осем хиляди стипендии с цел следване в учебно заведение, училищна и университетска преподавателска дейност, високи научни изследвания. От началото на програмата до 2013 година, в нея са участвали повече от 325 400 души, от които 122 800 американци и 202 600 граждани на други държави. Програма "Фулбайт“ се управлява от Института за международно обучение и оперира в повече от 155 страни по света. В 50 държави двустранна Фулбрайтова комисия администрира и наблюдава изпълнението на програмата. В страните без такива комисии, но с действаща програма, тя се администрира от отдела за връзки с обществеността на съответното посолство на САЩ. Бюрото по образователните и културни дейности (Bureau of Educational and Cultural Affairs) към Държавния департамент спонсорира Програма "Фулбрайт“ от годишни вноски от американския Конгрес. Допълнителни преки и непреки постъпления идват от правителствата на държавите-партньори в програмата, както и от фондации, корпорации и приемните институции както във, така и извън Щатите. През 1993 година е учредена и Фулбрайтова награда за международно разбирателство, която се присъжда от Асоциация "Фулбрайт“ на личности с изключителен принос за сближаването и по-доброто разбирателство между народите, културите и държавите. През 2014 година програмата "Фулбрайт“ получава Наградата на принцесата на Астурия в областта на международно сътрудничество.

Source: original