Лоїс Макмастер Буджолд

Лоїс Макмастер Буджолд (англ. Lois McMaster Bujold; нар. 2 листопада 1949, Колумбус, Огайо) - американська письменниця-фантастка. Володарка численних літературних відзнак, зокрема, 4 премій і 10 номінацій на «Г'юго» за найкращий роман. Прославилась як авторка циклу фантастичних творів про Майлза Форкосигана. За заслуги перед жанром Буджолд нагороджено премією «Гросмейстер фантастики» (2020). == Життєпис == Лоїс Буджолд народилася в Колумбусі, штат Огайо, у 1949 році. В 1967 році закінчила вищу школу міста Верхній Арлінгтон (Upper Arlington High School). З 1968 до 1972 рр. навчалася в Університеті Штату Огайо. Народила двох дітей: Анну (1979) і Пола (1981). З 1980 до 1995 рр. мешкала в місті Маріон, Огайо. В 1995 році сім'я переїхала в Міннеаполіс, штат Міннесота. З дитинства була ненаситною читачкою. Дитячу наукову фантастику почала читати в дев'ять, успадкувавши пристрасть до неї від батька, професора та інженера, що часто купував фантастичні журнали та інші подібні цікавинки. == Літературна кар'єра == Перші твори написала у школі. У восьмому класі, наслідуючи улюбленим письменникам, з найкращою подругою Лілліан Стюарт вигадували різні фрагментарні історії та епізоди. Знаменною подією для 15-річної Лоїс стала подорож Європою автостопом зі старшим братом. В коледжі вибрала англійську профілюючим предметом в коледжі, але пізніше втратила інтерес до неї. Пізніше брала участь в шеститижневому біологічному навчальному турі Східною Африкою. Після коледжу працювала фармацевткою у лікарні Університету Штату Огайо. Коли її подруга Лілліан Стюарт Карл почала писати й продала перше оповідання, безробітна і з двома дітьми Лоїс Буджолд також звернулась до письма. Попрактикувавшись на повісті, почала роботу над першим романом з допомогою і порадами Лілліан і Патриції Рід, письменниці в жанрі фентезі з Міннеаполіса. Насичений період навчання вимогливого мистецтва письма складався з постійного переписування і врахування редакторських правок. Роман «Уламки честі» (англ. Shard of Honor) був закінчений в 1983 р.; другий - «Учень воїна» (англ. Warrior’s Apprentice) - в 1984; третій - «Етан із планети Ейтос» (англ. Ethan of Athos) у 1985 р. Всі три романи належали до «Саги про Форкосиганів», яка складає основний доробок авторки. Також Буджолд написала кілька оповідань, з якими мала намір вийти на ринок журналів. Наприкінці 1984 року три з них вдалося продати журналу Twilling Zone, це був перший професійний успіх. В жовтні 1985 року всі три романи придбало видавництво Baen Books. Друком романи вийшли в червні, серпні й грудні 1986 року. Четвертий роман «У вільному падінні» (англ. Falling Free) надрукував Analog Magazine взимку 1987-88 років і приніс першу Неб'юлу. «Гори скорботи» (англ. The Mountains of Mourning) також з'явився в Analog Magazine і приніс Г'юго і Неб'юлу за найкращу повість 1989 року. А «Гра форів» (англ. Vor Game) і «Барраяр» (англ. Barrayar) отримали премії Г'юго один за одним - у 1991 і 1992 роках. Книги Лоїс Макмастер Буджолд були перекладені на 14 мов. В 1992 році з'явилася книга «Кільце духів» (англ. The Spirit Ring), написана в стилі історичного фентезі. Після чого письменниця повернулася до всесвіту і часу Майлза Форкосигана з книгою «Танок відображень» (англ. Mirror Dance), яка здобула Г'юго і Локус в 1995 році. Роман «Цетаганда» (англ. Cetaganda) був опублікований спочатку в Analog Magazine - стартувавши у вересневому випуску 1995 року, а потім - в січні 1996 року окремою книгою в видавництві Baen Books. Перший редакторський досвід Лоїс Буджолд отримала в 1995 році, укладаючи з Рональдом Гріном антологію «Жінка на війні» («Woman at War») для видавництва Tor Books. Продовженням «Танка відображень» став роман «Пам'ять» (англ. Memory), опублікований у жовтні 1996 року і номінований на Г'юго і Неб'юлу. В червні 1998 року книга вийшла «Комарр» (англ. Komarr), яка отримала Minnesota Book Award в категорії «наукова фантастика й фентезі». Продовження книги «Комарр» - «Громадська компанія» (англ. A Civil Campaign) опубліковане в вересні 1999 року. === Сага про Форкосиганів === Уламки честі (англ. Shard of Honor), 1986 Учень воїна (англ. Warrior's Appreantice), 1986 Етан з Афона (англ. Ethan of Athos), 1986 Вільне падіння (англ. Falling Free), 1987 (Неб'юла 1988) Гори скорботи (англ. The Mountains of Mourning), 1989 (Г'юго 1990, Неб'юла 1989) Лабіринт (англ. Labyrinth), 1989 Межі нескінченності (англ. The Borders of Infinity), 1989 Брати по зброї (англ. Brothers in Arms), 1989 Гра форів (англ. Vor Game), 1990 (Г'юго 1991) Барраяр (англ. Barrayar), 1991 (Г'юго 1992) Танок віддзеркалень (англ. Mirror Dance), 1994 (Г'юго 1995) Цетаганда (англ. Cetaganda), 1995 Пам'ять (англ. Memory), 1996 Комарр (англ. Komarr), 1998 Цивільна кампанія (англ. A Civil Campaign), 1999 Дипломатична недоторканість (англ. Diplomatic Immunity), 2002 Подарунки до зимових свят (англ. Winterfair Gifts), 2004 Кріоопік (англ. CryoBurn), 2010 Альянс капітана Форпатріла (англ. Captain Vorpatril's Alliance), 2012 Джентльмен Джоул та Червона Королева (англ. Gentleman Jole and the Red Queen) (2016) === Фентезі === Кільце духів (The Spirit Ring), 1993 світ циклу «Шаліон»: Прокляття Шаліона (The Curse of Chalion), 2001 Паладин душ (Paladin of Souls), 2003 (продовження Прокляття Шаліона) (Г'юго 2004, Неб'юла 2004, Локус 2004) Священне полювання (The Hallowed Hunt), 2005 Пенрік та Дездемона (у тому ж світі, але окремі новели) Демон Пенріка (Penric's Demon), 2015 Пенрік та Шаман (Penric and the Shaman), 2016 цикл (Sharing Knife) (Beguilement) (2006) (Legacy) (2007) (Passage) (2008) (Horizon) (2009) == Посилання == The Bujold Nexus - сторінка Лоїс Макмастер Буджолд [Архівовано 15 червня 2006 у Wayback Machine.]

Source: original