AlmaznayaGroza/cyrillic-language-classification huggingface dataset:
Isle of Man TT

International Isle of Man TT (Tourist Trophy) трке су годишње одржаван догађај у мотоциклистичким спортовима који се одвија на Острву Мен у мају/јуну почев од премијерне трке 1907. Често се назива једном од најопаснијих трка на свету. Isle of Man TT се одвија у формату трке на хронометар на јавним цестама које се затворе за јавност (према документу енгл. Act of Tynwald). Догађај траје две седмице, једна за вежбе а једна за саме трке. Традиција је, вероватно отпочета тркачима из раних 1920-их, да гледаоци прођу Snaefell Mountain Course на мотоциклима током одржавања трке Isle of Man TT на "луду недељу” (енгл. Mad Sunday), што је неформални и незванични догађај који се дешава недељом између седмице вежбе и седмице трке. == Спољашње везе == Званични веб-сајт Рута трке Isle of Man TT (Гугл мапе) Motorcycle Classics чланак на 100. годишњицу трке Isle of Man TT Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (16. јул 2011) Видео за TVIM

Source: original
Плешивица (Селница)

Плешивица (хрв. Plešivica, мађ. Kopaszhegy) је насељено место у саставу општине Селница, Међимурска жупанија, Хрватска. == Историја == До територијалне реорганизације у Хрватској била је у саставу старе општине Чаковец. == Становништво == У попису становништва из 2011. године, Плешивица је имала 115 становника. Напомена: Године 1880. и 1890. подаци су садржани у насељу Доњи Зебанец. == Литература == [1] Савезни завод за статистику и евиденцију Савезне Републике Југославије и СФРЈ, попис становништва 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. и 1991. године. Књига: "Етнички и вјерски састав становништва Хрватске, 1880-1991: по насељима, аутор: Јаков Гело, издавач: Државни завод за статистику Републике Хрватске, 1998., ISBN 953-6667-07-X, ISBN 978-953-6667-07-9;

Source: original
Тракико

Тракико (грч. Θρακικό) је насељено место у општини Синтика у периферији Средишња Македонија, Грчка. Према попису из 2021. године било је 83 становника. Према бугарском географу и историчару, Василу Канчову, у Тракику је 1900. године живело 500 Турака. Године 1924. турско становништво је принудно исељено у Турску а на њихово место је насељено 54 грчких избегличких породица из Турске, којих је на попису из 1928. године било 257. Село се раније звало Турчели. == Види још == Општина Синтика == Спољашње везе == Δήμος Σιντικής (језик: грчки)

Source: original
Аристотелова библиотека

Аристотелова библиотека је библиотека која је основана у другој половини IV века пре нове ере у Атини. == Фонд библиотеке == Само језгро Аристотелове библиотеке чинила су његова дела, која су била садржана у 400 књига, односно 445.270 редова текста, од којих су школска предавања обухваћена у 106. књига. Списи самог филозофа били су разврстани у две групе, које је сам Аристотел означио као: "егзотеричке” и "езотеричке”. === Егзотерички списи === Егзотерички списи били су списи намењени широј публици, тј.публици ван школе. То су биле белешке и критички изводи из научних списа писани као литерарна дела. У њима је било сабрано књижевно-историјско, природњачко и политичко-историјско и друго градиво. Овој групи су припадали Еудем, О Питагорејцима, Протрептикос и прве две књиге Реторике. === Езотерички списи === За разлику од егзотеричких списа, ови списи су били осмишљени и намењени првенствено студентима Лицеј, али и образованим слушаоцима Аристотелових послеподневних предавања. У ове списе су убрајани: логички списи, који су касније добили назив Органон, тј. Оруђе; природњачки (физички, астрономски, биолошки, метеоролошки, психолошки, зоолошки) и математички списи; етички, политички и економски списи; те списи из области естетике и метафизике. == Судбина библиотеке == Након смрти Александра Великог 323. године п. н. е., којем је Аристотел у исто време био и учитељ, сам Аристотел напушта Атину. Након Аристотетоловог одласка бригу о библиотеци и Лицеуму преузима Теофраст. Аристотелова колекција књига која је остала после Аристотела, за време Теофрастовог управљања проширила се и Теофрастовим делима. Те је достигла број од 232.808. редова текста. За разлику од Аристотела, Теофраст оставља тестамент у којем наводи да књиге завештава Нелеју. Нелеј пореклом из Скепсиде, постаје власник Теофрастове и Аристотелове библиотеке. Међутим, негде око 307. г.п. н. е. пада у немилост власти, те одлучује да се врати у домовину. Са собом носи и своје наследство, библиотеку, која у томе тренутку престаје да буде заједничко добро и постаје приватна својина. Сматра се да је Нелеј током владавине Птолемеја II Филаделфа (309-246. г.п. н. е.) продао или поклонио део Аристотелових оригиналних списа Александријској библиотеци, а други део преписао својим рођацима. Они су ове књиге чували и на њих гледали као на део породичног наслеђа. У 1. веку п. н. е., на интелектуалну сцену ступа Апеликон из Теоса, познат по свом колекционарству и љубави према књизи. Када Апеликон сазна да Нелејеви наследници продају Аристотелове рукописе, откупљује их и враћа у Атину. Корнелије Сула 86. године заузима Атину, убија Апеликона а Апеликовнову библиотеку, тј. остатке Аристотелових рукописа преноси у Рим. == Спољашње везе == Аристотел

Source: original
Душан Ступар

Душан Ступар (Крајишник, 14. јул 1947 - Београд, 22. април 2022) био је југословенски и српски социолог, контраобавештајац и припадник Службе државне безбедности (СДБ) Републичког секретаријата за унутрашње послове СР Србије (РСУП), у којој је провео 15 година, доктор политичких наука и привредник. У периоду између 1984. и 1987. године обављао је дужност начелника СДБ Београда. == Биографија == Рођен је 14. јула 1947. године у Крајишнику, општина Сечањ. Основну школу је завршио у Јаши Томићу, а након тога гимназију у Зрењанину. По матурирању, уписао се на Филозофски факултет Универзитета у Београду. Дипломирао је социологију 1973. године. Школовање је наставио на Факултету политичких наука у Београду, где је 1980. године магистрирао са темом "Значај и улога савезничких војних мисија у НОБ 1941-1945.”, а 2002. године и докторирао са дисертацијом на тему "Политичка активност Равногорског покрета 1941-1945.” У Службу државне безбедности (СДБ) Републичког секретаријата за унутрашње послове СР Србије (РСУП) ступио је 1973. године и службовао до 1988. године. Радио је, између осталог, и као, најпре асистент др Обрену Ђорђевићу, а потом и редовни професор на Вишој школи унутрашњих послова (данас Криминалистичко-полицијски универзитет), на предмету Основи државне безбедности. Написао је два уџбеника из области безбедности за Средњу школу унутрашњих послова "Пане Ђукић” у Сремској Каменици и Вишу школу унутрашњих послова у Земуну. Године 1976. учествовао је као оперативац Другог сектора СДБ Београда у хапшењу међународног терористе и милитанта Иљича Рамиреза Санчеза, познатијег као Карлос Шакал, у хотелу "Метропол” у Београду. У периоду између 1984. и 1987. године се налазио на месту начелника СДБ за Град Београд. Био је предвиђен, по предлогу Ивана Стамболића, за Републичког секретара за унутрашње послове СР Србије, 1987. године. Смењен је након Осме седнице Централног комитета Савеза комуниста Србије, а од 1988. до 1990. године био је ангажован у Републичком секретаријату за народну одбрану СР Србије (РСНО). Године 1990. Ступар се запослио у предузећу "Универзал” у Београду, да би од 1992. до 1997. године био директор представништва предузећа у Москви. По повратку у Југославију, постао је генерални директор и сувласник "Универзал холдинга”. Био је члан Међународне менаџерске академије, као и Српског пословног клуба "Привредник”, а 2006. године се налазио у Управном одбору Фудбалског клуба "Партизан”. Преминуо је 22. априла 2022. године у Београду. Сахрањен је на Топчидерском гробљу у Београду. == Књиге == Уз два наставна уџбеника, Ступар је написао и две књиге: "Патриотизам или издаја: равногорско четништво 1941-1945.”, Београд, 2005. "Дража - истина о четницима: равногорско четништво 1941-1945.”, Београд, 2015. == Видите још == Осма седница ЦК СКС == Спољашње везе == Ћирилица :: Душан Ступар , 14.02.2011 ЕКСКЛУЗИВНО - НАЈВЕЋИ СВЕТСКИ ТЕРОРИСТА КАРЛОС У БЕОГРАДУ (TV Happy 24.11.2017)

Source: original
Фридрих Хелдерлин

Јохан Кристијан Фридрих Хелдерлин (нем. Johann Christian Friedrich Hölderlin; Лауфен на Некару, 20. март 1770 - Тибинген, 7. јун 1843) је био један од најзначајнијих немачких романтичарских лиричара. Данас се Хелдерлинова поезија сматра једним од врхунаца немачке књижевности. Међутим, у његово време, она је била мало позната и склизнула је у заборав одмах после његове смрти. Попут Гетеа и Шилера, својих старијих колега, Хелдерлин је био искрени љубитељ древне грчке културе. Фридрих Ниче је у Хелдерлиновом делу препознао орфичке и дионизијске елементе комбиноване са пијетизмом карактеристичним за његову завичајну Швабију. Писао је дуге химне, оде и елегије. Од 1805. био је тешко ментално оболео и преосталих 36 година живота провео је живећи у соби у бившој градској кули у Тибингену. За то време писао је једноставнију и формалнију поезију него раније. == Одабрана дела == Патмос (Patmos), химна Рајна (Der Rhein), химна Емпедоклеова смрт (Der Tod des Empedokles), недовршена драма Хиперион или пустињак у Грчкој (Hyperion oder Der Eremit in Griechenland), лирски роман из два дела објављен 1797. и 1799. == Спољашње везе == Хелдерлинови архиви Дела Фридриха Хелдерлина у Библиотеци Аугустана Интернет презентација Хелдерлиновог удружења (Hölderlin-Gesellschaft) "Хелдерлин-Лидер“ састављен од Виктора Улман, тумаче и преведена на аустријске знаковни језик од Хорста Дитрих, пева Руперт Бергман у производњи АРБОС - Предузеће за музику и позориште.Виктора УлманВиктора Улман

Source: original
Колеџ Светог Саве

Колеџ Светог Саве (енгл. St. Sava College) је школа у Сиднеју, која делује у оквиру Митрополије аустралијско-новозеландска Српске православне цркве. Колеџ је примарно намењен деци чланова српске заједнице и других православних заједница (руске, грчке, јерменске), али је отворен и за све остале који су заинтересовани, нарочито у погледу коришћења спортског садржаја који Колеџ нуди. Духовни заштитник Колеџа је Свети Сава, а покровитељи Колеџа су Александар Карађорђевић и његова супруга Катарина. Колеџ је свечано почео са радом на Савиндан 27. јануара 2021. године. == Историјат == У октобру 1992. године, Катарина Карађорђевић је посетила Аустралију, на позив епископа аустралијско-новозеландског Луке и том приликом је подржала пројекат оснивања Колеџа Светог Саве, који је тада био под покровитељством Друштва Светог Саве. Заоштравање сукоба у бившој Југославији је привремено одложило реализацију пројекта. Идеја оснивања колеџа је обновљена 2000. године. Епархија је 2003. године својим средствима купила земљиште у Веровилеу у Сиднеју, за потребе изградње зграде Колеџа. Приликом посете Аустралији 2005. године, Александар Карађорђевић и његова супруга Катарина су положили камен темељац за зграду Колеџа и прихватили се покровитељства над њим. Наредне године је одобрена дозвола за изградњу, у време избора Иринеја Добријевића за новог епископа аустралијско-новозеландског. Темељи су освештани у новембру 2007. године у присуству епископа захумско-херцеговачког Григорија. Значајан део унутрашњих и спољних радова на згради Колеџа завршени су новембра 2020. године. Комплекс Колеџа обухвата школску зграду са учионицама, спортски објекат и капелу. Колеџ је почео са радом на Савиндан 27. јануара 2021. године, свечаношћу којој су присуствовали епископ Митрополије аустралијско-новозеландске Силуан, премијерка Новог Јужног Велса Гладис Береџиклијан, свештеници Српске, Грчке, Руске православне цркве и Антиохијске патријаршије, као и отправника послова амбасада Републике Србије и Босне и Херцеговине у Канбери. == Правила Колеџа == Ученици који похађају Колеџ, имају униформе. == Види још == Митрополија аустралијско-новозеландска Срби у Аустралији

Source: original
Турнеја Британских и Ирских Лавова по Аргентини 1910.

Турнеја Британских и Ирских Лавова по Аргентини 1910. (службени назив:1910 British Lions tour to Argentina) је била турнеја острвског рагби дрим тима по Аргентини 1910. Ово је било први пут у историји, да су најбољи рагбисти Велике Британије, посетили Јужну Америку. Комбиновани тим Енглеза и Шкота је на овој турнеји одиграо 6 утакмица и забележио 6 победа. Тест меч између Британаца и "Пума", био је уједно и први званични меч који је рагби репрезентација Аргентине одиграла у историји. Та утакмица је одиграна 12.6.1910. == Тим == Стручни штаб Тренер Стенли Играчи Џон Рафаел, капитен Александар Палмер Бери Бенетс Ентони Готли Харолд Монкс Хорас Вард Холмвуд Вилијам Фрејзер Едвард Фулер Џон Ешби Роберт Ведел Хенри Фрејзер Волтер Хантигфорд Робин Харисон Вејли Странач Стенли Смит Мартин Твид Перси Дигл Питер Стренџ Милнес Хенри Вајтхед == Статистика == Највише поена против Аргентине Харолд Монкс 10 поена

Source: original
26

26. је била проста година. == Догађаји == Тиберије је напустио Рим и настанио се у Кампанији. Луције Елије Сејан постаје де фацто владар Рима. Понтије Пилат је постављен за прокуратора Јудеје (до 36. године нове ере). Клаудија Пулхра, удовица Публија Квинтилија Вара, погубљена је због клевете Гнеја Домиција Афре. === Непознат датум === Понтије Пилат постаје префект Јудеје. == Види још == Списак датума Списак година Списак деценија Списак векова Списак миленијума

Source: original
Ел Пахаро

Ел Пахаро има више значења: Ел Пахаро (Зарагоза), насеље у савезној држави Коавила у Мексику Ел Пахаро (Асенсион), насеље у савезној држави Чивава у Мексику Ел Пахаро, Ранчо Бланко (Игнасио Зарагоза), насеље у савезној држави Чивава у Мексику Ел Пахаро, Ел Верхел (Лопез), насеље у савезној држави Чивава у Мексику Ел Пахаро (Мадера), насеље у савезној држави Чивава у Мексику Ел Пахаро (Матаморос), насеље у савезној држави Чивава у Мексику Ел Пахаро (Гванасеви), насеље у савезној држави Дуранго у Мексику Ел Пахаро (Инде), насеље у савезној држави Дуранго у Мексику Ел Пахаро (Пуебло Нуево), насеље у савезној држави Дуранго у Мексику Ел Пахаро (Родео), насеље у савезној држави Дуранго у Мексику Ел Пахаро (Окампо), насеље у савезној држави Гванахуато у Мексику Ел Пахаро (Алмолоја), насеље у савезној држави Идалго у Мексику Ел Пахаро (Кардонал), насеље у савезној држави Идалго у Мексику Ел Пахаро (Тлакоталпан), насеље у савезној држави Веракруз у Мексику

Source: original
NGC 2848

NGC 2848 је спирална галаксија у сазвежђу Хидра која се налази на NGC листи објеката дубоког неба. Деклинација објекта је - 16° 31' 32" а ректасцензија 9h 20m 9,8s. Привидна величина (магнитуда) објекта NGC 2848 износи 11,8 а фотографска магнитуда 12,5. Налази се на удаљености од 27,7000 милиона парсека од Сунца. NGC 2848 је још познат и под ознакама MCG -3-24-7, UGCA 160, IRAS 09178-1618, PGC 26404. == Литература == Revised New General Catalogue and Index Catalogue, Wolfgang Steinicke, 2012. Доступно у овом фајлу са објашњењем на овој страници SIMBAD база података, Стразбуршки центар астрономских података (CDS), Стразбур == Види још == Нови општи каталог == Спољашње везе == Интерактивни каталог NGC, IC и Месјеових објеката SIMBAD база података

Source: original
Пластики

Пластики (The Plastiki) је катамаран направљен од 12.500 искоришћених пластичних боца и других пластичних производа. Шесточлана посада на челу са Дејвидом де Ротшилдом је 20. марта 2010. године кренула из Сан Франциска са намером да се посјете неколико мјеста која су од еколошког значаја или која су погођена промјенама у човјековој околини насталим због глобалног загријавања. Пластики је стигао у Сиднеј 26. јула 2010. године. Име брода је је смишљено тако да асоцира на двије ријечи: пластика - материјал од ког је направљен и Кон-Тики - назив сплава који је изградио Тор Хејердал, а који је имао путању сличну Пластикијевој. == Спољашње везе == Матичне странице подухвата Еколози пустолови

Source: original
Метар изнад нивоа мора

Метар(а) изнад нивоа мора је стандардан назив за мерење вертикалне раздаљине између површине земљишта и површине мора као референтне тачке. Ниво мора током историје се мењао али се у одређеном добу користио као референца те се сходно томе услед промене нивоа мора мења и ова величина. Такође ниво мора се мења и услед плиме и осеке па се често може чути за средњи ниво мора. == Коришћење == Ово мерење се користи у више сврха као што су: висина површине тла на одређеној географској локацији висина одређених грађевина, у новије време небодера висина током лета авиона == Мерење == Раздаљина одређене тачке од нивоа мора може се мерити на више начина: Помоћу GPS (Global Positioning System), који одређује висину на основу удаљености од више геостационарних сателита Помоћу висиномера који висину мери у односу на мерени атмосферски притисак у одређеној тачки Помоћу топографске мапе == Види још == Апсолутна висина

Source: original
Драгомир Арнаутовић

Драгомир Арнаутовић (7. септембар 1883. Пирот - 19. децембар 1944, Трстеник) био је доктор техничких наука, књижевник и песник пореклом из Пирота. == Биографија == Арнаутовић је завршио нижу гимназију у Пироту 1898. године. Вишу гимназију је похађао у Београду после пет година. Уписао је студије на Правном факулету где га искључују на две године због учешћа у мартовским демонтрацијама 1903. године. Када се десила анексија БиХ, Арнаутовић је био главна спона између београдске омладине и Младе Босне. Био је учесник балканских ратова где је био рањен. У Првом светском рату се повлачио са војском преко Албаније а након тога отишао у Француску. У Француској је научио језик и радио је у Дирекцији железница. Када се вратио у своју земљу, радио је у Министарству саобраћаја и у Дирекцији железница. У том периоду је био и председник Удружења железничара Југославије. Основао је часопис Железнички венац који је излазио у периоду од 1934 - 1938. године. Докторирао је на Сорбони са темом Историја југословенских железница 1937. године. Основао је и удружење Action demokraticue franco-yugoslave. Писао је разне приказе и песме и објављивао их је у часопису Железнички венац. Такође је и преводио са француског језика. == Радови == За собом је оставио рукопис романа под називом Стенице из 1938. године. Остала његова дела су: Историја српских железница 1850-1918 из 1934. године и Основи комерцијалне енциклопедије српских железница из 1911. године.

Source: original
Aril-aldehid dehidrogenaza (NADP+)

Aril-aldehid dehidrogenaza (NADP+) (EC 1.2.1.30, aromatična kiselina reduktaza, aril-aldehidna dehidrogenaza (NADP+)) je enzim sa sistematskim imenom aril-aldehid:NADP+ oksidoreduktaza (formira ATP). Ovaj enzim katalizuje sledeću hemijsku reakciju aromatična aldehid + NADP+ + AMP + difosfat +H2O ⇌ {\displaystyle \rightleftharpoons } aromatična kiselina + NADPH + H+ + ATP == Spoljašnje veze == Aryl-aldehyde+dehydrogenase+(NADP+) на US National Library of Medicine Medical Subject Headings (MeSH)

Source: original
Аделина

Аделина је женско име које се највише јавља у Италији, Португалу и Шпанији. Потиче из старогерманског имена Adelaide или Adeline и латинског имена "Alida“, чији корен речи значи "племенита“. Исто значење ово име има и на енглеском, француском и шпанском. Може бити и деминутив од Adela. Једна светица носи ово име. == Популарност == Ово име је у периоду од 1900. до 1930. било између првих 600 и 800 по популарности у САД. У Шведкој је 1998, 2001. и 2002. било међу првих четиристо, а у јужној Аустралији је 2000. било међу првих осамсто. == Имендани == Имендани се славе у Летонији 18. марта, у Литванији 20. октобра и у Пољској 28. августа.

Source: original
Тирингенхаузен

Тирингенхаузен (њем. Thüringenhausen) општина је у њемачкој савезној држави Тирингија. Једно је од 50 општинских средишта округа Кифхојзер. Према процјени из 2010. у општини је живјело 115 становника. Посједује регионалну шифру (AGS) 16065072. == Географски и демографски подаци == Тирингенхаузен се налази у савезној држави Тирингија у округу Кифхојзер. Општина се налази на надморској висини од 220 метара. Површина општине износи 3,8 km². У самом мјесту је, према процјени из 2010. године, живјело 115 становника. Просјечна густина становништва износи 30 становника/km². == Спољашње везе == Њем. Савезни завод за статистику (језик: немачки) Стална конференција градова и општина (језик: немачки) KommOn - Информациони систем градова, општина и округа. (језик: немачки) План насеља на мапи (Mapquest)

Source: original
Попис становништва 1948. у Србији - градови

Попис становништва 1948. у Србији је обављен у склопу општег пописа становништва у ФНРЈ, који је спровео тадашњи Државни статистички уред Савезне планске комисије. Попис је окончан 16. марта 1948. године. Пописни образац је садржао пописна питања и упутство за попуњавање. Основна намера је била да се уради попис становништва ради процене ратних последица и штета. Републике тадашње ФНРЈ делиле су се на градове и срезове. == Национални састав становништва == Имена нација су наведена према терминологији у попису из 1948. године, а број становника по тадашњој методологији обраде. == Спољашње везе == Републички завод за статистику Србије

Source: original
Košarkaški turnir Albert Švajcer

Košarkaški turnir Albert Švajcer je takmičenje mladih muških košarkaških reprezentacija. Održava se svake druge godine u Manhajmu. Turnir važi za nezvanično Svetsko prvenstvo do 18 godina (U18). Organizatori su Košarkaški savez Nemačke i grad Manhajm. Igrači kao što su: Medžik Džonson, Dirk Novicki, Tim Dankan, Toni Parker, Vins Karter, Arvidas Sabonis, Hidajet Turkoglu, Mehmet Okur i Toni Kukoč su na početku svojih karijera igrali na ovom turniru. == Spoljašnje veze == Zvanični sajt turnira

Source: original
Ђуро Савиновић

Ђуро Савиновић (Дубровник, 1. март 1950 - Дубровник, 1. фебруар 2021) био је југословенски ватерполиста. == Спортска биографија == Рођен је 1. марта 1950. у Дубровнику, целу играчку каријеру провео је у Југу, у којем је почео да тренира са дванаест година. Играо је на позицији бека и центра. Савиновић је Југу донео први европски трофеј, Куп првака Европе 1980. године. Био је и шампион Југославије са истим клубом 1980. и 1981. године, када је освојен и државни Куп. За репрезентацију Југославије је играо 156 пута. Уписао је наступ на два светска првенства, 1973. у Београду (освојио бронзу) и две године касније у Калију. Бронзану медаљу освојио је и на Европском првенству у Бечу 1974. године. Играо је на Олимпијским играма 1976. у Монтреалу, где је са репрезентацијом Југославије заузео пето место. Био је тренер Југа од 1983. до 1989. године (првак Југославије 1983. и 1985, освајач Купа Југославије 1983), потом је водио италијанску Салерну, Лас Палмас и Марсеј. Преминуо је 1. фебруара 2021. у 71. години после дуге и тешке болести. == Види још == Списак олимпијаца Југославије == Спољашње везе == Ђуро Савиновић на веб-сајту Olympedia.org Ђуро Савиновић на веб-сајту Међународног олимпијског комитета

Source: original
Бугленвал

Бугленвал (фр. Bouglainval) насеље је и општина у централној Француској у региону Центар (регион), у департману Ер и Лоар која припада префектури Шартр. По подацима из 2011. године у општини је живело 731 становника, а густина насељености је износила 51,48 становника/km². Општина се простире на површини од 14,2 km². Налази се на средњој надморској висини од 149 метара (максималној 171 m, а минималној 122 m). == Демографија == График промене броја становника у току последњих година == Види још == Списак општина у департману Ер и Лоар == Спољашње везе == База података: Insee (језик: француски) Bouglainval на страници Националног географског института Француске (језик: француски) Bouglainval на страници организације INSEE (језик: француски) Најближа насеља (километража, правац и координате) (језик: француски) План насеља Bouglainval на мапи (Mapquest)

Source: original