Perturbed_Девети словеначки корпус НОВЈ

Девети словэначки корпус био је корпус Народноослободилачке војске Југославије формиран наредбом Врхоног команданта НОВ иПОЈ Јосипа Броза Тита од 31. и 32. словеначке дивизије, Бришко-бенешког, Јужоприморског, Горењског, Западнокорушког НОП одреда и Италијанског батаљона "Триестино д'асалто“, у укупној јачини од 6800 бораца. Крајем јануара 1944. Tридесе друга словеначка дивизија преименавана је у Тридесету. Први командант корпуса био је Ладо Амброжич, а политички комесар Душан Кведер. До априла 1945, корпус је био под командом Главног штаба Словеније. Оперативно подручје корпуса обухватало је територију Словеначког приморја, словеначке Истре, Трста, Бенеке Словеније, Резије, западне Горењске и западне Корушке. Због великог стратешког значаа то подручја, кроз које су ишле значајне саобраћајне везе на италијански и Исочни фронт и до Трста као значане луке, немачко заповедништво га је апосело јаким војним,полицијским и квислйншким снагама, успоставило низ упоришта и предузимало сталне офанзивне акције на ослоођеу територију. == Борбени пут корпуса == До средине јануара 1944, корпус је ангажовао 30. диизију на рушење комуникација у долини Соче, док је 31. дивизија дејтвовала у Горењској до Саве. Ради одбацивања јэдиница корпуса од комуникација, немачке снаге прорле су средином јануар на шире подручје око Випавске долине и Пивке. До краја јануара, јединице корпуса водиле су тешке одбрамбене борбе око Трнова, Предмеје и осталих места у околици, а фебруара је 30. дивзија упућена у Бенеку, док је 31. дивизија вршила мобилизацију нових бораца у Випавској долини и ивки. После повратка 30. дивизије и Бенешке Словеније, јединице корпуса покренуле су офанзиву на непријатељска упоришта, која је с прекидима трајала до краја 1944. годне. У том периоду, поред сталих, била су уништена непријатељска упоришта Дорнберк, Табор, Првачина и Волчја Драга у Випавској долини, Рибна, Коритно, Горје й Средња Вас у околини Бледа, Рихемберк 21. јула, Чрни врх 1. септембра, Пољане 21 октобра, Железники 22. новембра и остало. За то време, избачене су из употребе железничке пруге Горица-Јесенице, Горица-Рхемберк-Трст и преко 50 саобраћајнихобјеката на тим ругама. У 1944. години, корпус је посветио велику пажњу организационом учвршћивању својих јединица и изградњи коанданог кадра. Основане су официрска и подофицирска школа, козкоје је прошла већина руководилаца из јединица овог корпуса. У саставу корпуса, 13. марта био је формиран Атиљеријски дивиион, а почетком јуна Артиљеријска бригада од два дивизиона. У првој половини децембра је била расформирана и по дивизионима додељена 30. и 31. дивизији, да би се поновно формирала средином јануара 1945. године У децмбру је у састав орпуса ушла италианска партизанска дивизија "Гарибалди Натисоне“. У 1945. години, снаге Вермахта су заједно са снагама Српког добровољачког корпуса, Власовљеве Руске ослободилачке армије, четницима и усташама, предузели неколико продора на слободну триторију корпуса, а 19. марта отпочели су последњу и најжешћу офанзиву на његово подручје. У непрекидним тешким борбама до 3. априла, нарочито на подручју око Церкна, у Трновском Гозду и на Башкој планоти, јединице Деветог корпуса претрпеле су тешке губитке. У то време, корпус је у оеративном погледу бйо потчињен Штабу Четврте армије ЈА. Од 21. до 24. априла, јединице корпуса ликвидирале су непријатељска упоришта на Бањскј планоти у западном делу Черпованске долине. У наступнају према југу и западу, корпус је са 30. дивизијом до 27. прила избио на Коменски крас и учествовао у ослобођењу Опчина и Трста од 29 априла до 1. маја, а са 31. дивизијом у ослобођењу Нбрежине 30. априла, Монфалконеа и Горице 1. маја. == Одликовања == Указом председника Републике Словеније 1997. Девети словеначки корпус одликован је Златним орденом слабоде Републике Словеније, највишим словеначким одликовањем.

Source: data_perturbation