AlmaznayaGroza/cyrillic-language-classification huggingface dataset:
Зимске параолимпијске игре 2026.

Зимске параолимпијске игре 2026 ( итал. Giochi paralimpici invernali del 2026 ), познатији као Милано-Кортина 2026, је међународна зимска мулти-спортска манифестација за спортисте са инвалидитетом, која ће се одржати у Милану и Кортини д'Ампецо, Италија, од 6. до 15. марта. Избори су одржани 24. јуна 2019. на 134. заседању МОК-а у Лозани, Швајцарска, где се налази седиште МОК-а. Милан-Кортина су изабрани за домаћине, савладавши Стокхолм-Аре. Ово ће бити треће Параолимпијске игре које се одржавају у Италији и обележиће 20. годишњицу Зимских параолимпијских игара 2006. у Торину. Очекује се 79 догађаја у шест зимских параолимпијских спортова. === Амблем === Тридесетог марта 2021., након јавног гласања између два кандидата који су дизајнирали Landor Associates, дизајн под називом "Футура“ је најављен као амблем Зимских олимпијских и параолимпијских игара 2026. Параолимпијска верзија је поново обојена црвеним, плавим и зеленим градијентом који симболизује аурору и боје параолимпијског амблема. === Маскота === Завршено онлајн гласање 28. фебруара 2023. одржано је међу листом кандидата за одабир маскота Олимпијаде и Параолимпијских игара, при чему су победнички кандидати били инспирисани великим ласицама. Откривено је да су њихова имена Тина и Мило (изведена од имена градова домаћина), при чему је Мило, браон стот, био параолимпијска маскота. Лик је приказан као рођен без ноге и представља домишљатост, снагу воље и креативност. == Види још == Параолимпијске игре Зимске параолимпијске игре Међународни параолимпијски комитет

Source: original
Тајна напуштеног врта (роман)

Тајна напуштеног врта је роман за децу америчке књижевнице Френсис Хоџсон Бернет. Роман припада жанру класичне књижевности и говори о одрастању девојчице Мери Ленокс. == О аутору == Френсис Хоџсон Бернет је америчка списатељица која је писала романе и за децу и за одрасле. Рођена је 1849. године у Манчестеру у Енглеској, живот је провела у Америци, где је и умрла 1924. године. Позната је по делима: Мали лорд Фаунтлерој (објављен 1885-1886), Мала принцеза (1905) и Тајни врт (Тајна напуштеног врта) (1911). == Радња романа == Роман Тајна напуштеног врта говори о десетогодишњој девојчици Мери Ленокс која живи у Индији, родитељи су јој британског порекла и припада имућнијој породици. Мери одраста далеко од очију родитеља, о њој брине дадиља, јер родитељи нису имали времена ни жеље да се посвете њој. Она је била размажена јер су јој дадиља и остала послуга дозвољавали да ради шта хоће како би било мира у кући. Међутим, десиће се велика трагедија која ће Мерин живот променити из корена. Због колере која се појавила у Индији, велики број људи је умрло, а међу њима и Мерини родитељи. Она остаје сама и сели се у Енглеску код стрица Арчибалд Крејвен, кога ни не зна. Арчибалд Крејвен живи у Миселтвејту у огромној сеоској кући, у којој се десетак година раније умрла његова жена док је сређивала врт. Од тада он мрзи ту кућу, а капију врт је закључао и сакрио кључ. Али тај врт ће веома заинтерсовати Мери и она ће почети да га истражује. Боравак у кући код стрица за Мери није интересантан. Стриц је човек који се деци не посвећује, стално путује и у путовањима налази спас од сећања на жену. Мери нема никакву занимацију у кући осим библиотеке, па много времена проводи напољу. Једног дана, захваљујући једној птици, открива напуштени, закључани врт. Она се посвећује његовом уређењу. Сазнаје да је тај врт уређивала њена стрина и да ту нико више није улазио од када је она умрла. Случајно, једне ноћи Мери је сазнала да има непокретног рођака Колина. Они постају пријатељи и Мери њему помаже да прохода, а до тада љему нико није покушао да помогне да прохода. Сви су мислили да ће он само умрети и зато је он тако размажен дечак. У друштву са њима се појављује и занимљиви дечак Диксон, брат једне од собарица. Диксон је један необичан дечак, који уме чак да разговара са животињама. С временом, врт више није био напуштен, Мери постаје друга особа: добра, племенита, пожртвована, а Колин прохода иако су сви били сигурно да ће само једног дана, непокретан, у кревету, умрети. Велику љубав према Колину показује гувернанта Медлок која је била врло строга жена, али жена која има велико срце.

Source: original
Време без рата

Време без рата је назив југословенског и македонског филма из 1969. који је режирао Бранко Гапо. == Радња филма == Фидан је млади човек који живи у граду. Његов отац Дицо, сељак и бивши борац, заступао је идеју о колективизацији због чега је дошао у сукоб са сељацима и са најбољим другом Лазаром. После пропадања задруге, Дицо бежи из села.После његове смрти, син Фидан испуњава његову жељу и покопава га у селу. Фидан остаје у селу и покушава да пронађе себе, бавећи се сточарством. Ту се заљубљује у Лазареву ћерку Благуњу и жени се. Али тржишни закони су сурови и он не успева да оствари своје циљеве. Повратак на очево огњиште није му донео мир ни нови саджај живота. == Спољашње везе == [1] - Filmski poster [2] - Sinopsis filma na sajtu kinoteke Makedonije Време без рата на веб-сајту IMDb (језик: енглески)

Source: original
Milesia

Milesia је род у породици осоликих мува - Syrphidae. == Дистрибуција == Највећи број врста из рода насељава Северну Америку и Европу, затим Азију, док је свега неколико врста распрострањено у Африци и Аустралији. У Европи живе само две врсте: Milesia semiluctifera и Milesia crabroniformis које су присутне и у Србији. == Врсте рода Milesia == M. afra Doesburg, 1955 M. anthrax Hippa, 1990 M. aperta Hippa, 1990 M. apicalis Snellen van Vollenhoven, 1863 M. apsycta Séguy, 1948 M. arnoldi Malloch, 1932 M. balteata Kertész, 1901 M. bella Townsend, 1897 M. bequaerti (Doesburg, 1955) M. bigoti Osten Sacken, 1882 M. brunetti Herve-Bazin, 1923 M. brunneonigra Hippa, 1990 M. caesarea Hippa, 1990 M. cinnamomea Hippa, 1990 M. citrogramma Hippa, 1990 M. collina Hippa, 1990 M. confluens Hippa, 1990 M. conspicienda Walker, 1859 M. conspicua Curran, 1928 M. crabroniformis Fabricius, 1775 M. cretosa Hippa, 1990 M. crinita Hippa, 1990 M. dearmata Hippa, 1990 M. diardi Snellen van Vollenhoven, 1863 M. elegans Matsumura, 1916 M. excelda Curran, 1928 M. ferruginosa Brunetti, 1913 M. fissipennis Speiser, 1911 M. flavifacies Bigot, 1876 M. fuscicosta Bigot, 1875 M. gigantea Hippa, 1990 M. illustris Hippa, 1990 M. imperator Hippa, 1990 M. insignis Hippa, 1990 M. insistens Curran, 1931 M. labellata Hippa, 1990 M. lieftincki Hippa, 1990 M. limbipennis Macquart, 1848 M. maai Hippa, 1990 M. macularis Wiedemann, 1824 M. maolana Chang & Yang, 1993 M. metallica Curran, 1931 M. micans Hippa, 1990 M. mima Hippa, 1990 M. nigra Fluke, 1939 M. nigriventris He & Chu, 1994 M. ochracea Hippa, 1990 M. oshimaensis Shiraki, 1930 M. overlaeti (Doesburg, 1955) M. paucipunctata Yang & Cheng, 1993 M. pendleburyi Curran, 1928 M. pennipes Hippa, 1990 M. plumipes Hippa, 1990 M. prolixa Hippa, 1990 M. pulchra Williston, 1892 M. quantula Hippa, 1990 M. reinwardtii Wiedemann, 1824 M. rex Hippa, 1990 M. ritsemae Osten Sacken, 1882 M. scutellata Hull, 1924 M. semifulva Meijere, 1904 M. semiluctifera (Villers, 1789) M. semperi Osten Sacken, 1882 M. sexmaculata Brunetti, 1915 M. simulator Hippa, 1990 M. sinensis Curran, 1925 M. spectabilis Hippa, 1990 M. tadzhikorum Peck & Hippa, 1988 M. tigris Hippa, 1990 M. titanea Hippa, 1990 M. trilobata Hippa, 1990 M. undulata Snellen van Vollenhoven, 1862 M. variegata Brunetti, 1908 M. verticalis Brunetti, 1923 M. vespoides Walker, 1857 M. virginiensis (Drury, 1924) M. yaeyamana Matsumura, 1916 M. zamiel Walker, 1856 == Спољашње везе == alciphron.habiprot.org.rs - Мilesia-crabroniformis alciphron.habiprot.org.rs - Мilesia semiluctifera naturewonders.org/ naturewonders.org/picture gbif.org

Source: original
Скогхал

Скогхал (швед. Skoghall) град је у Шведској, у западном делу државе. Град је у оквиру Вермландског округа, где је четврто по величини и значају насеље. Скогхал је истовремено и седиште Општине Хамаро. == Природни услови == Град Скогхал се налази у западном делу Шведске и средишњем делу Скандинавског полуострва. Од главног града државе, Стокхолма, град је удаљен 320 км западно. Скогхал се развио на северној обали највећег шведског језера Ветерн, на полусотрву испред града Карлстада. Градско подручје равничарско, а надморска висина се креће 50-60 м. == Историја == Скогхал је све до средине 20. века био мало насеље уз језеро Ветерн, да би почео расти са ширењем градског подручја Карлстада, чије је данас јужно предграђе. == Становништво == Скогхал је данас град средње величине за шведске услове. Град има око 13.000 становника (податак из 2010. г.), а градско подручје, тј. истоимена општина има око 15.000 становника (податак из 2010. г.). Последњих деценија број становника у граду расте. До средине 20. века Скогхал су насељавали искључиво етнички Швеђани. Међутим, са јачањем усељавања у Шведску, становништво града је постало шароликије, али опет мање него у случају већих градова у држави. == Привреда == Данас је Скогхал савремени град са посебно развијеном индустријом (индустрија папира). Последње две деценије посебно се развијају трговина, услуге и туризам. == Референце == Средишњи статистички уред Шведске - подацим о општинама и насељима == Спољашње везе == www.hammaro.se Званична страница града Скогхала и Општине Хамаро

Source: original
Куп УЕФА 1982/83.

Куп УЕФА 1982/83. је 12. сезона такмичења под окриљем УЕФЕ у ком су наступали клубови из најјаче лиге сваке европске земље који се нису пласирали у Куп европских шампиона и Куп победника купова. Такмичење је почело 8. септембра 1982. и завршило се финалним двомечом одиграним 4. и 18. маја 1983. Учествовала су 64 клуба из 31 националног савеза. Није било представника Албаније. == Прво коло == Прве утакмице су игране од 8. до 15. септембра, а реванш утакмице од 28. септембра до 6.октобра 1982. == Друго коло == Прве утакмице су игране 20/21. октобра, а реванш утакмице 3/4. новембра 1982. == Треће коло == Прве утакмице су игране 24. новембра, а реванш утакмице 8. децембра 1982. == Четвртфинале == Прве утакмице су игране 2. марта, а реванш утакмице 16. марта 1983. == Полуфинале == Прве утакмице су игране 6. априла, а реванш утакмице 20. априла 1983. == Види још == Лига шампиона 1982/83. Куп победника купова 1982/83. == Спољашње везе == Сезона 1982/83. на сајту УЕФА

Source: original
Монтерондо Маритимо

Монтерондо Маритимо (итал. Monterotondo Marittimo) је насеље у Италији у округу Гросето, региону Тоскана. Према процени из 2011. у насељу је живело 994 становника. Насеље се налази на надморској висини од 536 м. == Становништво == Према резултатима пописа становништва 2011. у општини је живело 1.414 становника. == Види још == Покрајине Италије Италијани == Спољашње везе == Званични веб-сајт "Italian Railways”. "Italian National and Regional Parks”.

Source: original
Турнеја Британских и Ирских Лавова по Јужноафричкој Унији 1910.

Турнеја Британских и Ирских Лавова по Јужноафричкој Унији 1910. (службени назив:1910 British Isles tour to South Africa) је била турнеја острвског рагби дрим тима по Јужноафричкој Унији 1910. Најбољи рагбисти Ирске и Велике Британије су одиграли укупно 24 утакмице на овој турнеји. Забележили су 13 победа, 8 пораза, а 3 утакмице су завршене нерешеним резултатом. Спрингбокси су освојили серију. Чак 7 британских рагбиста било је из Њупорта, што је рекорд, који ни до данас није оборен. == Тим == Стручни штаб Менаџер Волтер Рис, Енглеска Тренер Вилијам Кејл, Енглеска Играчи 'Скрам' Џим Веб, Велс Том Ричардс, Комонвелт Хендфорд, Енглеска Вилијам Ешби, Ирска Чарлс Пилмен, Енглеска Вилијам Робертсон, Шкотска Пипер, Ирска Хери Џермен, Велс О'Крин, Енглеска Спирс, Шкотска Стивенсон, Шкотска Џејмс Кер, Шкотска Фил Валер, Велс Дин Смит, Енглеска Вилијам Тирел, Ирска Томи Смит, Ирска 'Бекови' Ерик Милрој, Шкотска Ишервуд, Енглеска Артур Меклинтон, Ирска Ноел Хјумфрис, Велс Кенет Вуд, Енглеска Џек Спурс, Енглеска Џек Џонс, Велс Тимс, Шкотска Александер Фостер, Ирска Морис Нил, Енглеска Рег Пламер, Велс Мел Бејкер, Велс Стенли Вилијамс, Енглеска == Статистика == Највећа посета 14 000 гледалаца, први тест меч Највише поена против Јужне Африке Џек Спурс 9 поена

Source: original
Synthetic_sr_8

на територији Фудбласког савеза региона Западне Србије, заједно са Зоном Дунав и Зоном Морава. Уместо њих настале су четири нове зоне - Западно-моравска, Колубарско-мачванска, Подунавско-шумадијска и Шумадијско-рашка. У Колубарско-мачванску зону прешла је већина клубова који су се у сезони 2017/18. такмичили у Зони Дрина. Све четири зоне су угашене на зграде Колеџа. Приликом посете Аустралији 2005. године, Александар Карађорђевић и његова супруга Катарина су положили камен темељац за зграду Колеџа и прихватили се покровитељства над њим. Наредне године је одобрена дозвола за изградњу, у време избора Иринеја Добријевића за новог епископа аустралијско-новозеландског. Темељи су освештани у новембру 2007. године у 021, настављајући традицију некадашњег клуба ЖКК Војводина. У марту 2021. клуб је изгубио финале купа Србије. === Национални === Првенство Србије: Вицепрвак (1): 2018/19. Куп Србије: Финалиста (1): 2021. === Национални === Првенство Југославије: Првак (2): 1968/69, 1969/70. Вицепрвак (2): 1971/72, 1991/92. Првенство Србије и Црне Горе: Вицепрвак (3): 2004, 2005, 2006. Првенство Србије: Вицепрвак (4): 2003/04, 2004/05, 2005/06, 2014/15. Куп Југославије: Финалиста (1): 1972. Куп СР Југославије: Освајач (1): 2001. Финалиста (3): 1995, 1998, 1999. Куп Србије и Црне Горе: Финалиста (2): 2005, 2006. Куп Србије: Освајач (1): 2015. Финалиста (1): 2007. === Међународни === Јадранска лига: Финалиста (1): том приликом је подржала пројекат оснивања Колеџа Светог Саве, који је тада био под покровитељством Друштва Светог Саве. Заоштравање сукоба у бившој Југославији је привремено одложило реализацију пројекта. Идеја оснивања колеџа је обновљена 2000. године. Епархија је 2003. године својим средствима купила земљиште у Веровилеу у Сиднеју, за потребе изградње присуству епископа захумско-херцеговачког Григорија. Значајан део унутрашњих и спољних радова на згради Колеџа завршени су новембра 2020. године. Комплекс Колеџа обухвата школску зграду са учионицама, спортски објекат и капелу. Колеџ је почео са радом на Савиндан 27. јануара 2021. године, свечаношћу којој су присуствовали епископ Митрополије аустралијско-новозеландске Силуан, премијерка Новог Женски кошаркашки клуб Војводина 021 је српски кошаркашки клуб из Новог Сада. == Историја == Основан је 1999. године под именом ЖКК Беочин са седиштем у Беочину. Клуб се 2018. године преселио у Нови Сад, мењајући име у ЖКК 021. Дана 25. септембра 2020. клуб мења име у ЖКК Војводина Колеџ Светог Саве (енгл. St. Sava College) је школа у Сиднеју, која делује у оквиру Митрополије аустралијско-новозеландска Српске православне цркве. Колеџ је примарно намењен деци чланова српске заједнице и других православних заједница (руске, грчке, јерменске), али је отворен и за све остале који су заинтересовани, нарочито у погледу коришћења спортског

Source: data_augmentation
Synthetic_sr_9

Војници су се искрцали са четири неозначена брода, десатни и теретни брод, и уништели 4 или 5 бродова за снабдевање ПАИГЦ. Други део се искрцао у близини летњиковца председника Туреа, који су запалили. У том тренутку Туре је био председничкој палати. Други војници су заузели две војне осматрачнице, преузели контролу састојала из три дела: провинцијски племићи слушали су војводу Љапунова, бивши Тушинци кнеза Трубецког, а козаци атамана Заруцког. Под зидинама Кремља Љапунов је сазвао Земски сабор, од представника бољара, козака и ситне властеле из целе војске. Ту се испољило непријатељство између слободник козака и властеле, која је тражила завођење реда Народне војске, на челу са Димитријем Пожарским, стигли су под Москву 19. марта 1610.: у граду је зазвонило на узбуну и грађани су скочили на оружје. Пољски гарнизон запалио је град и побио 6.000-7.000 устаника, док је Пожарски, који им је дошао у помоћ, тешко рањен и потиснут у Тројице-Сергијеву ORCID (Open Research and Contributor ID) је алфанумерички код који јединствено идентификује аутора и коаутора научних и академских публикација. ORCID решава проблем потешкоћа у препознавању одређеног аутора научних радова и публикација из области хуманистичких наука, узрокованих чињеницом да многа лична имена нису јединствена и да се могу мењати (на пример, Опсада Москве (1611), од стране Прве народне војске, била је одлучујућа битка Времена смутње и Пољско-руског рата (1605-1618). === Димитријаде === Током Времена Смутње, Пољско-Литванска унија војно је подржала Лажног Димитрија (1605-1606) и Тушинског Разбојника (1607-1610). Инвазија двојице узурпатора био приватни подухват неколицине пољских и литванских великаша, који су деловали отвореног рата са Пољском и крајем септембра 1609. војска краља Жигмунда опсела је Смоленск. Планови краља Жигмунда били су далекосежни: уједињење Пољске и Русије и превођење Руса у католицизам. === Битка код Клушина и преговори === Пораз код Клушина довео је до побуне у Москви и збацивања цара Василија (27. децембру 1610. из Москве бацио анатему на краља Жигмунда и принца Владислава, и разаслао писма по свим градовима Русије, ослобађајући их од заклетве цару Владиславу и позивајући их на устанак за одбрану отаџбине и православне вере. Одмах је бачен у тамницу, где је убрзо умро. === Формирање народне војске === због његове познате нетрпељивости према православљу. Руска делегација је затворена и рат је настављен, а Русија је све до 1613. била без владара. === Окупација Москве === У јесен 1610, Бољарска дума, затворена са

Source: data_augmentation
Synthetic_sr_19

духу. Исконска слика никада није начињена, она постоји одувек те из себе улази у опажање. По Јунгу идеја је психолошка количина која у својој практичности не одређује само мишљење, већ и осећање. За интровертни став она представља примум мовенс, за екстравертни она је продукт. == Платон - Теорија идеја == Идеја (од античкогрчког ἱδέα [idéa]) или замисао је термин који се користи у свакодневном говору али и значајан појам промишљања унутар филозофије. Идеја је тако филозофска величина која различитим приступима упућује на концепт априорне менталне слике. По Платону идеја је темељ онтолошке стварности, она је праслика. По њему идеје стварају Флувијални под је флувијални ерозивни облик рељефа. Овај облик рељефа може се запазити на странама речних долина у виду широке заравни и представља квалитативно виши облик у еволуцији речних тераса. За постанак флувијалних подова неопходни су посебни услови. Њихово формирање везано је, по правилу, за дуготрајно и интензивно деловање бочне значајан утицај имају време и околности. Идеја води порекло из исконске слике и од ње добија квалитет самосталности, то је разлог што јој неки филозофи приписују трансценденталност. По њему идеја није трансцендентна, тај квалитет приписује исконској слици која је безвремена, јер је одувек и свугдје као саставни део дата људском не знају за друго. Међутим, ако се неко од њих ослободи и изађе из пећине видео би ствари у светлу сунца, што би потпуно променило његову слику света. Сенке на зиду више за њега не би биле праве ствари. За Платона, ова прича о изласку из пећине говори о могућем ерозије, при трајној стабилности доње ерозивне базе, у далеко одмаклом стадијуму еволуције уздужног речног профила када је речни ток готово достигао равнотежни профил и у том нивоу се задржао веома дуго. Изразити флувијални подови запажају се у Ђердапској клисури, у долини Великог Тимока, у кањону Лазареве реке на источном ободу Марс-6 је био совјетски вјештачки сателит (аутоматска научно-истраживачка станица) намијењен за истраживање планете Марс. Лансиран је 5. августа 1973. == Ток мисије == Марс-4, 5, 6, и 7 су лансирани у јулу и августу 1973. Два су подешена за орбитални рад, а два су били у суштини капсуле за спуштање систему за кочење, па је капсула ударила о тло великом брзином. Као и остале мисије лансиране 1973., и ова је вјероватно пропала због квара у интегрисаном колу рачунара летјелице. Подаци су омогућили стварање профила варијације притиска и температуре са висином изнад Марса. Притисак при површини од 6 милибара и температура

Source: data_augmentation
Perturbed_Андрула Василиу

Андрула Васили (енгл. Androulla Vassiliou; 30. новембар 1943) је кипарска и европска политичарка. Између марта 2008. и фебруара 2010. била је европска комесарка за здравство, а затим, до новембра 2014. године, европска комесарка за образовањ, културу, вишејезичност и младе. Василиу је веома активна на друштвеним и културним пољима, посебно у Организацији уједињених нација и Европској унији. На Кипру је имала важно мэсто и у одбору многих јавних и приватних компанија. == Каријера == Рођена је у Пафосу. Између 1961. и 1964. студирала јепра у Лондону, Уједињено Краљевство, а затим између 1964. и 1966. студирала је међународне односе на лонднском институту за светске послове. Потом се вратила на Кипар 168. године и бавила се правом, радећи као правни саветник банке, а затим у управном одбору различитих корорација. Године 1988. прекинула је своју правну праксу када је њен супруг Георгије Василиу постао председник Кипр. == Политичка каријера == Прва дма Кипра била је од 1988. до 1993. године. Изабрана за представнички дом Кипра 1996, за покрет уједињених демоката. Поново је изабрана 2001. до 2006. гадине. За то време је радила у одбору за европске послове и у заједничком парламентарном одбору Кипра и Евопске уније. Била је и алтернативни педставник Кипра за европску конвенцију коју је сачинио ероски устав. Између 2001. и 2006. била је потпредседница савеза либерала и демократа за Европу и педседавајуће европске мреже либералних ена. Уфебруару 2008. је номинавана за наследника Маркоса Киприаноуа, за европског комесара за здравство. На другој комисији, фебруара 2010. године, постала је комесар образовања, културе, вишејезичности и младих. == Остале активнасти и лични живот == Од 2002. године је председавући саветник кипарског онколошког центра, а од 1996. је и председница кипарске федерације пословних жена. Била је укључена у удружење нација Кипра, изабрана је за њеног председника четири узастпна мандата, учествовала је на бројним канеренциама о људским правима. Године 1991. изабрана је за председника светске федерације удружењ нација и поново је изабрана на два мандата пре него што је постала председник. Удата је за Георгија Василиа, бившег председника Кипра, са којим има троје деце. Њенй хобији су музика, ходање, пливање и читање. Говори грчки, енглески и ранцуски језик.

Source: data_perturbation
Руни, Уэйн

Уэ́йн Марк Ру́ни (англ. Wayne Mark Rooney; 1985 чылдың октябрьның 24-те Ливерпульга төрүттүнген, Англия) - ирланд уктуг англи футболист, «Манчестер Юнайтед» клубтуң болгаш Англия чыындызының халдакчызы. == Хуу чуртталгазы == Уэйн бичиизинден «Эвертон» деп ливерпуль команданың аарыкчызы. Оон аңгыда шотланд «Селтик» деп команданың аарыкчызы. Ол бичиизинде бокс сонуургаап турган. Уэйнниң ынак хөгжүм бөлүү - Stereophonics. Ол бөлүкке хамаарыштыр бодунда татуировка хап алган: "Just Enough Education To Perform - Stereophonics-тиң бир альбомунун ады. Ол болук Уэйн биле Коллиннин кудазынга хогжумчулеп турганнар. Оон оске татуриовкалары база бар: English and Proud деп бижик биле Англиянын тугу, кадайынын ады Coleen, оглунун ады Каи.

Source: original
Акчурин, Радиф Галеевич

Радиф Галеевич Акчурин (1 июнь 1985 чыл төр.) - курешке делегей чемпиону. == Намдары == Башкортостан Республиканың Фёдоровский районга төрүттүнген кижи. Элээди оолдар «Батыр» клувунуң кижизиттирикчизи (с. Батырово), удуртукчузунуң бирээзи ооң адазы Галей Зайнуллович Акчурин болуп турар. Каш удаа Радиф Акчурин районнарның Хабантуйларның чемпиону болуп турган. 28 июнь 2008 чылда победитель турнира Башкортостан Республиканың национал хүрешке куреш среди победителей районнар база хоорайлар сабантуйларның «Батыр-2008» 90 кг ажыг деңзи чадага. 16 апрель 2010 чылда Башкортостанның көдээ спорт оюннар зачёдунга бир дугаар чер. 24 апрель 2010 чылда завоевал первое место в открытом Республиканском турнире по национал хүреш «Куреш» х. Уфа, который был посвящён 65-летию Победы Ада-чурттуң Улуг дайыны. 12 июнь 2010 чылда Башкортостан Республиканың Ишимбай районунуң «Салават йыйыны» байырлалында курешисттер аразынга тулган чемпион апарган. == Шөлүглер == Башкирский батыр Радиф Акчурин - обладатель «золотой» медали чемпионата мира

Source: original