28. schôdza NR SR - 6.deň - B. popoludní
Dátum: 2021-05-12
Poslanec: Kočiš, Eduard (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie

18. Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážený pán predkladateľ, vážený pán spravodajca, milé kolegyne, milí kolegovia, máme pred sebou návrh skupiny poslancov hnutia HLAS ohľadne kompenzácie peňažných príspevkov na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia občanov so znevýhodnením. Tento návrh zákona vnímam ako veľmi dobrý, veľmi kvalitne spracovaný a najmä riešiaci nedostatočné ohodnotenie samotných asistentov, ako aj samotných opatrovateľov ľudí s ťažkým zdravotným postihnutím, či už sa jedná o postihnutie, ktoré je fyzické, či už je postihnutie psychické, teda duševné, alebo ide o klientov alebo osoby s kombinovaným druhom postihnutia. Ako človek, ktorý sa naozaj celý život profesijne venoval tejto oblasti, môžem povedať, že byť asistentom osoby s ťažkým zdravotným postihnutím neberiem ako zamestnanie, ale beriem to jednoducho ako nejaké poslanie a je to naozaj veľmi záslužná činnosť, ktorá nebola nikdy adekvátne zaplatená, ale tak ako už v iných predošlých debatách bolo často spomínané, chýbajúce prostriedky a slabo dofinancované ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny, ktoré je značne podfinancované, čo sa týka sociálnej oblasti, a to trvá dlhé roky. Príspevok na opatrovanie vnímam ako dosť nízky a dosť úbohý. Pretože ak si vezmeme do úvahy, že rodič dieťaťa, nech má koľkokoľvek rokov, je na úrovni, niekedy aj v štyridsiatich rokoch, na úrovni päťročného dieťaťa, je, dostáva za celodennú starostlivosť alebo celodenné opatrovanie, ktoré trvá sedem dní v týždni, 30 dní v mesiaci a 365 dní v roku, je strašne zle ohodnotené a je to naozaj také, také smiešne. Pretože na území Slovenskej republiky žije značná skupina obyvateľov, ktorí sú odkázaní na toto opatrovanie z radov svojich najbližších príbuzných a títo príbuzní to robia častokrát na úkor toho, že obetujú zamestnanie, aby boli s tým svojím dieťaťom a neboli donútení dať svoje vlastné dieťa do domova sociálnej starostlivosti, či už na celoročný pobyt, alebo na nejakú týždennú formu. Jednoducho chcú sa o tohto svojho člena domácnosti starať. A zároveň štát by mal vytvárať adekvátne podmienky, aby aspoň sčasti kompenzoval výpadok príjmu týchto rodičov alebo príbuzných tohto nášho spoluobčana. Takže z tohto vyplýva jedno, že zo strany predkladateľov je snaha navýšenia príspevku na opatrovanie aspoň na výšku minimálnej mzdy chvályhodná, ale nikdy ju nebudem považovať za adekvátnu. Čo sa týka príspevku na osobnú asistenciu, je to tiež veľmi závažný a záludný problém, ktorý, s ktorým sa vlastne boria osobní asistenti týchto klientov. Častokrát ide o osoby s ťažkým mentálnym a s ťažkým fyzickým postihnutím a práca s týmito klientmi je veľmi náročná, vyčerpávajúca, preto každý jeden asistent si zaslúži náš obdiv, našu úctu, ale aj patričné finančné ohodnotenie. Veľmi kvitujem pánov predkladateľov, že sa snažia odvíjať túto minimálnu mzdu pri asistencii z, myslím, že 1,4-násobku minimálnej mzdy hodinovej sadzby. Čiže ja by som sa vedel baviť aj o vyššej sadzbe, no, ale hovorím, vždy sme limitovaní nejakými finančnými prostriedkami zo štátneho rozpočtu. A vždy budem tvrdiť, že každá jedna vláda mohla a vedela spraviť pre hendikepovaných spoluobčanov vždy viac. Niektoré urobili viac, niektoré urobili menej. Boli tuná však aj vlády, ktoré neurobili naozaj nič. Takže častokrát počúvam z koaličných lavíc, že tie strašné bývalé vlády SMER-u za 12 rokov neurobili nič. S tým nemôžem nikdy súhlasiť, pretože naozaj v tejto oblasti sa pohybujem dlhé roky a môžem povedať, že ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny, nechcem tuná chváliť pána ministra Richtera, ale komu česť, tomu česť, naozaj sa v tejto problematike orientovali veľmi kvalitne a pripravili množstvo kvalitných kompenzačných zákonov. Čiže naozaj tieto útoky, ktoré tuná nedávno zaznievali, nepovažujem za príliš šťastné. Ale v konečnom dôsledku za hnutie REPUBLIKA a za mojich kolegov môžem povedať, že tento návrh zákona určite posunieme do druhého čítania, pretože ho považujem za koncepčný a za správny. Keďže nemôžme donekonečna čakať na nejaké reformy zo strany ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, ako nám tuná sľuboval pán minister Krajniak, skupina poslancov okolo pána Pellegriniho sa tejto iniciatívy chytila, predložili svoj vlastný návrh zákona a tí, ktorí naozaj máme sociálne cítenie, nepozeráme sa na farbu politického trička, ale naozaj musíme sledovať ten dobrý zámer, ktorý je naozaj úplne apolitický, ide len o naozaj zlepšenie finančného stavu opatrovateľov, opatrovníkov a osobných asistentov. Takže, vážené dámy, vážení páni, milé kolegyne, milí kolegovia, ja vás veľmi pekne žiadam o podporu tohto zákona, pretože naozaj každý jeden silnejší jedinec by mal chrániť a brániť toho slabšieho a v tejto dobe tých slabších je veľmi veľa a stále iba pribúdajú. Takže naozaj vás poprosím, nehľaďme na to, kto tento návrh predkladá, skúsme ho posunúť do druhého čítania a ak budú nejaké výhrady, určite s predkladateľmi tohto návrhu zákona nájdeme, nájdete spoločnú reč. Určite sa bude dať vylepšiť tak ako každý jeden zákon. Takže ďakujem pekne za pozornosť a dúfam, že ho podporíte.