46. schôdza NR SR - 4.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2019-06-21
Poslanec: Milanová, Natália (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

159. Zjavne som narušila (povedané so smiechom) plány, ja sa ospravedlňujem, ale tým, že som, akosi to prvé čítanie zbehlo rýchlejšie ako letná búrka, tak som si povedala, že svoje výhrady a možno drobné, malé pochybnosti poviem teraz, aj keď priznám sa, že po tom, čo som si vlastne vypočula, čo všetko bolo teraz dané v rámci pozmeňujúcich návrhov, tak niektoré určite zmeny tam aj sú. Kolega Dostál, teraz sa mi to bude veľmi zle prednášať, lebo ten váš výraz je taký katastrofálny (povedané so smiechom), ale nebudem teda dlho. Príbehy športovcov – a najmä tých úspešných – sú vždy inšpiratívne. Vždy som obdivovala tých, ktorí svoj talent spojili s húževnatosťou a odhodlaním a dosiahli vytúžené ciele. Hádam ešte väčšmi si vážim tých, ktorí aj napriek tomu, že nemali toľko talentu, tvrdou drinou dosiahli cenné víťazstvá. Dôležité pre mňa je, že športovci sú vzormi pre deti, a to nehovorím teraz o tetovaniach. Hovorím o odvahe, férovosti, vytrvalosti, pracovitosti, odhodlaní a hlavne túžbe prežiť svoj sen. Mám však k tomuto návrhu zákona pár výhrad. Prvá sa týka vekového ohraničenia, odkedy by tieto príspevky mali byť našim reprezentantom vyplácané. Je zadefinovaný vek 35 rokov života. Ja si myslím, že vrcholoví športovci majú dnes dosť veľa možností iného príjmu financií a častokrát v oveľa vyššom objeme, než stanovuje tento zákon. Majú sponzorov, oslovujú ich firmy na reklamu a v istom slova zmysle sú celebritami. Iný problém vidím v tom, že dnes niektorí vrcholoví športovci žijú v daňových rajoch a na Slovensku dane ani odvody neplatia, a preto sa pýtam, že či napríklad takýmto športovcom prináleží takáto forma v podstate odmeny za reprezentovanie našej krajiny. Jedným z argumentov predkladateľov na túto novelu zákona je aj to, že telá športovcov sú rokmi tréningu opotrebované. No ale oveľa viac sú po rokoch praxe v nemocniciach opotrebované telá našich zdravotných sestier alebo baníkov či profesionálnych tanečníkov. A oni teda žiadny príspevok, žiaľ, od štátu nedostávajú a myslím si, že by si ho zaslúžili. Čo považujem za trošku zbytočné ustanovenie, je, že táto novela sa bude týkať medailistov od roku 1918. No úprimne, neviem, ktorý športovec, čo získal medailu v roku 1920, ešte žije. Asi nie. Dostanú peniaze jeho potomkovia? Nuž, nedostanú, keďže v tomto zákone sa uvádza, že tento príspevok nie je predmetom dedenia. Pokojne by som ho teda vypustila. Neviem, či sa tak stalo na základe toho dlhého pozmeňujúceho návrhu, ale z môjho pohľadu by sa vôbec nič v praxi nestalo, keby tam toto ukotvenie nebolo. Ďalší problém som videla v tom, že viacerí z našich bývalých reprezentantov a medailistov emigrovali a v zahraničí dodnes žijú a to, že v jednej etape svojho života reprezentovali Československo alebo Slovensko, je úžasná vec, ale čo ak väčšiu časť svojho profesionálneho života potom prežili v zahraničí? Myslím, že táto vec konkrétne, áno, áno, tam v tom pozmeňujúcom návrhu bola zadefinovaná, čomu sa nesmierne teším. Jednou z ďalších takých mojich malých pochybností bolo, že niektorí športovci sú zároveň zamestnancami ministerstva obrany alebo vnútra. To znamená, že sú oficiálne vedení ako policajti alebo vojaci, a tak sa pýtam, že oni teda aj k svojmu výsluhovému dôchodku, ktorý im bude prináležať z tejto funkcie, budú ešte dostávať špeciálny príspevok za výkony v športovej oblasti? Rozhodnutie človeka venovať sa vrcholovému športu je jeho slobodné rozhodnutie a väčšinu tých športovcov ženie za tými výsledkami možno ich vlastná ambícia, ich naozaj vlastný sen, ich vlastná túžba, a to, že reprezentujú našu krajinu, to je, nazvala by som to, že pridaná hodnota k tomu všetkému, čo v nich samotných sa deje. Ja nepopieram, absolútne nepopieram ani nechcem, aby to tak znelo napriek mojim výhradám, ktoré mám, že vrcholoví športovci, ktorí dosiahli mimoriadne úspechy, si zaslúžia určitý honor, spoločenské ocenenie ich snahy a obety. Ale neviem úplne presne, či takáto forma jednorazových príspevkov je práve to, čo my im máme ponúknuť. Či by nebolo lepšie ponúknuť im možno pôsobenie potom tu, venovanie sa mladšej generácii, lebo z môjho pohľadu to, čo by sme potrebovali finančne podporiť, je práve šport pre začínajúcich našich športovcov tam, kde možno rodičia nemajú toľko peňazí, ktoré by mohli investovať do napredovania svojich detí a tak napriek ich veľkému talentu nikdy možno, pokiaľ nežijú svoj americký sen, tak sa nemôžu dostať tam, kde by chceli byť. Na záver len dodám, že tento návrh zákona vzhľadom aj na to, že odznelo veľmi veľa pozmeňujúcich návrhov, ktoré si myslím, že viedli k jeho vylepšeniam, samozrejme, podporím, lebo je to z hľadiska našej krajiny dôležité, aby sme našim reprezentantom dali najavo, že si ich odhodlanie, ich častokrát odriekanie si toho, čo my v bežnom živote považujeme za samozrejmé, vyjadrili, že si to nesmierne vážime a že im za to ďakujeme. A hoci si nemyslím, že naši mladí športovci budú motivovaní práve týmto príspevkom, aby sa športu venovali, tak napriek tomu mu dám zelenú. Ďakujem.