44. schôdza NR SR - 2.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2014-11-26
Poslanec: Mihál, Jozef (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

10. Ďakujem za slovo, pani podpredsedníčka. Vážený pán podpredseda vlády, vážený pán minister, vážené kolegyne, vážení kolegovia, moje vystúpenie v prvom čítaní k vládnej novele zákona o zdravotnom poistení, ktorou sa zavádza odpočítateľná položka, bude trošku dlhšie, preto vás poprosím o toleranciu. Ale dlhšie preto, o čo je kratšie legislatívne konanie, o to dlhší musí byť skrátka príspevok poslanca, ktorý sa snaží niečo zmeniť, niečo zmeniť a dať veci do poriadku, a teda viac či menej diplomaticky naznačiť novému ministrovi zdravotníctva, že nie všetko, čo zdedil po predchodcovi, je dobré. Takže moje vystúpenie rozdelím na štyri časti. V prvej časti sa vrátim ešte späť k skrátenému legislatívnemu konaniu, v druhej časti vám popíšem, kolegyne, kolegovia, ako funguje navrhovaná odpočítateľná položka, aby ste vedeli, o čom sa vlastne bavíme, v tretej časti poviem svoje výhrady, ktoré k tomu mám, ktoré sú jednak politického charakteru, jednak odborného, a poviem svoje návrhy riešení a v štvrtej časti naznačím, aké pozmeňujúce návrhy mám pripravené do druhého čítania. Čiže zdôrazňujem ešte raz, bude to trošku dlhšie, dámy a páni, koho to bude nudiť, nebudem sa vôbec hnevať, keď nebudete ani dávať pozor aj odídete napríklad do bufetu, lebo tam majú celkom dobrý čaj. Takže prvá časť môjho vystúpenia, návrat k skrátenému legislatívnemu konaniu, ktoré sme teda schválili včera. Pán minister, chcem vám vysloviť jednu výhradu, pretože reagovať na vaše záverečné slovo som nemohol. Ak si pustíte zo záznamu vaše včerajšie záverečné vystúpenie, ktoré ste mali k procesu skráteného legislatívneho konania, tak zistíte, že ste nepovedali ani jedno slovo v záverečnej reči na obhajobu skráteného legislatívneho konania. Reagovali ste na poznámky jednotlivých poslancov, teda boli to opoziční poslanci, ktorí tiež neboli celkom korektní, ak v rozprave k skrátenému legislatívnemu konaniu definovali alebo menovali konkrétne výhrady k samotnému zákonu, ale vy ako predkladateľ ste v záverečnej reči vôbec neobhájili, prečo, prečo bolo k tomuto zákonu skrátené legislatívne konanie, čo bolo napríklad obsahom môjho desaťminútového príspevku, čo vám teda si dovolím vytknúť. A preto ešte raz, preto ešte raz chcem zdôrazniť, že nepovažujem za férové, že o takomto zákone sa rokuje v skrátenom legislatívnom konaní, pretože fakty sú také, že v júni na vašom sneme, myslím, strany SMER, ste si zadefinovali tzv. sociálny balíček, tam ste vlastne povedali, aké všetky opatrenia chcete stihnúť do konca roka, a okrem iného ste teda povedali, že znížite, so zvýšením minimálnej mzdy znížite odvody, zdravotné odvody zamestnancom. Čiže tento plán bol jasný už v júni, a čo je dôležité, 19. augusta 2014 sa konala tlačová konferencia, na ktorej na pôde ministerstve financií bol slávnostne predstavený tento návrh, neoficiálne ale. Čiže bolo tam predstavené, ako chcete znížiť odvody na zdravotné poistenie, ako chcete zaviesť odpočítateľnú položku. Je k tomu krásny niekoľkostranový materiál, ktorý je zavesený na webovej stránke ministerstva financií, čiže kto si dal tú námahu, tak vlastne už v auguste sa mohol pomerne detailne zoznámiť s tým, ako má tá odpočítateľná položka fungovať, aké to bude mať dopady a tak ďalej a tak ďalej. Ten súčasný návrh, ktorý prišiel do parlamentu sa, samozrejme, v niektorých veciach líši od toho, čo bolo predstavené v auguste. Hlavný rozdiel je vo výške sumy, kde tá odpočítateľná položka prestane účinkovať. Pôvodne to malo byť 494 eur, ale tu máme 570 eur, čiže je tam nejaký pokrok alebo nejaký posun, ale to mohlo všetko prebehnúť aj v riadnom legislatívnom procese, pretože toho 19. augusta ste mohli, teda vaši predchodcovia, dať, vaša predchodkyňa, tak aby som správne skloňoval, mohla dať túto novelu úplne pokojne do štandardného medzirezortného pripomienkového konania, ktoré mohlo úplne pokojne trvať kompletné tri týždne, tak ako sa sluší a patrí, aby sa verejnosť, či už laická, alebo odborná, napr. zdravotné poisťovne, napr. Všeobecná zdravotná poisťovňa, ktorá s tým bude mať najväčšie problémy, lebo má najviac poistencov, aby sa k tomu mohli vyjadriť, aby k tomu mohli dať svoje pripomienky, svoje návrhy na zlepšenie a podobne. Čiže toto sa nestalo, keby bolo keby, mohlo sa potom pripomienkové konanie vyhodnotiť, 24. septembra to mohlo byť na vláde, 26. septembra to mohlo byť predložené, tak ako sa sluší a patrí, v parlamente, na októbrovej schôdzi mohlo byť prvé čítanie a tu teraz na tejto schôdzi mohlo byť druhé čítanie. Čiže celý ten postup, ktorý vaša strana k tejto veci zaujala, chápem ako určité divadielko pre voličov, aby ste ukázali tú drámu, ako vy viete reagovať na poslednú chvíľu, skrátené konanie, aby náhodou pracujúci za minimálnu mzdu o niečo neprišli, no je to, je to jednoducho divadlo, ktoré je úplne zbytočné. Dobre, poďme ďalej, ako teda bude fungovať samotná odpočítateľná položka. Pri výpočte poistného na zdravotné poistenie sú dôležité dve veci, proces ročného zúčtovania, kde sa zúčtuje poistné za celý uplynulý rok objektívne, korektne, správne, na základe všetkých príjmov poistenca alebo teda občana, a potom tu máme ešte výpočet preddavkov, mesačných preddavkov, čiže akýchsi záloh, ktoré sa platia každý mesiac, či je to zamestnanec, či je to SZČO, či je to samoplatiteľ alebo či je to štát za poistencov štátu, ale tie preddavky nie sú až také dôležité, dôležité je samotné ročné zúčtovanie. Čiže popíšem fungovanie odpočítateľnej položky, a teda toho zníženia odvodov na zdravotné poistenie z pohľadu ročného zúčtovania poistného, lebo to je kľúčové. Po prvé výška odpočítateľnej položky ako takej, tá štandardná suma je stanovená podľa návrhu zákona ako 4 560 eur. Prečo 4 560 eur? Je to vlastne suma daná ako 12-krát 380 eur, čiže 12 mesiacov krát minimálna mzda pre rok 2015, 12-krát 380 je 4 560 eur. Inými slovami, v tomto bode keď sme, odpočítateľná položka môže byť najviac 4 560 eur. Kto si môže uplatniť túto odpočítateľnú položku, ako to bude ďalej fungovať? Uplatniť si to môžu len zamestnanci, čiže nie všetci poistenci, pozor, nie všetci poistenci, ale len zamestnanci, a pozor, nie všetci zamestnanci, ale len tí zamestnanci, ktorí sú zamestnaní v pracovnom pomere, v služobnom pomere, v štátnozamestnaneckom pomere alebo pri verejnoprospešnej práci. Ak som sa pomýlil v tých formuláciách, prepáčte mi. Čiže nie napríklad tí, ktorí sa považujú podľa zákona o zdravotnom poistení za zamestnancov z dôvodu, že pracujú na dohodu, čiže dohodárov sa to netýka. Nie takí zamestnanci, ktorí sú v postavení zamestnanca, pretože sú to napr. štatutári právnických osôb, ktorí poberajú odmenu, či je to napr. konateľ v s. r. o., člen dozornej rady, člen správnej rady alebo nejaký funkcionár v spoločenstve vlastníkov, bytov napríklad alebo v pozemkovom spoločenstve, v urbariáte poberajúci odmenu. Takže takíto ľudia, ktorí majú podľa zákona postavenie zamestnanca, si túto odpočítateľnú položku uplatniť nemôžu. Nemôžu si ju uplatniť ďalej, keď budem prechádzať k ďalším skupinám, nemôžu si to uplatniť samostatne zárobkovo činné osoby, či už sú to živnostníci, či už sú to povedzme znalci, tlmočníci, prekladatelia, umelci, autori, osoby, ktoré majú postavenie tak tých tzv. slobodných povolaní, ktorých je teda, relatívne, relatívne dosť, okolo 300- alebo 400-tisíc na Slovensku, takže tých sa to týkať nebude. Samozrejme, nebude sa to týkať ani osôb, ktoré majú príjmy z kapitálového majetku alebo z dividend, takže na tých sa to vzťahovať nebude. Tu, tu, samozrejme, sa vynárajú ďalšie otázky, prečo to je práve takto, ale k tým sa ešte dostaneme. Tak. Takže 4 560 eur, týka sa to len zamestnancov, keď to zjednoduším, v pracovnom, v služobnom pomere. Čo to bude znamenať teda v tom ročnom zúčtovaní? Zamestnanec, ktorý by v ideálnom prípade zarábal presne minimálnu mzdu 380 eur mesačne a zarábal by to takto každý mesiac, čiže zarobil by za rok 4 560 eur hrubého, tak u neho to ročné zúčtovanie prebehne takto. Najprv sa určí príjem toho zamestnanca, ktorý teda dosiahol za rok, to bude tých 4 560 eur. Po starom, keby nebolo tejto novely, z tých 4 560 eur sa vypočítajú 4 % ako poistné zamestnanca a 10 % ako poistné zamestnávateľa. Ale po novom, ak sa tento návrh schváli, sa najskôr od príjmu zamestnanca odpočíta tá odpočítateľná položka, je to niečo veľmi podobné ako pri výpočte dane, kedy sa od základu dane odpočítavajú odpočítateľné položky, najmä odpočítateľná položka, resp. terminologicky správne nezdaniteľná časť na daňovníka, a tým sa ten základ dane zníži, čiže tu sa nám zníži vymeriavací základ na zdravotné poistenie o túto odpočítateľnú položku, čiže príjem 4 560 eur mínus odpočítateľná položka, ktorá v tomto prípade bude 4 560, výsledok, jednoduché, čistá nula. Čiže výsledný vymeriavací základ tohto zamestnanca bude čistá nula a z toho to poistné, 4 % zamestnanec, 10 % zamestnávateľ, je, samozrejme, tiež čistá nula. Takže pri takomto ideálnom zamestnancovi na rozdiel od súčasného stavu, keď sa platí poistné z príjmu 4 560 eur, sa vlastne nebude platiť poistné žiadne. Takže z pohľadu zamestnanca sa, samozrejme, dosť podstatne zvýši jeho čistý príjem, teda o tie 4 %, z pohľadu zamestnávateľa mzdové náklady, ktoré by inak boli 10 %, a bolo by to 456 eur, nebudú, pretože bude mať ten zamestnávateľ tiež nulové poistné. Čiže tuto to bude "pekne a jednoducho" fungovať. No. Keby to bolo také jednoduché, nebude, pretože to má, samozrejme, svoje nejaké ďalšie pravidlá. Prvé pravidlo je to, ktoré je teda ďalšie najdôležitejšie, že výška odpočítateľnej položky 4 560 je len pre ten ideálny prípad zamestnanca, ktorý celý rok je v postavení zamestnanca v pracovnom pomere napríklad, má celý rok nejaké príjmy ako zamestnanec v pracovnom pomere a zarába maximálne do tých 380 eur mesačne každý mesiac. Ak by sme mali zamestnanca, ktorý bude zarábať viac, napríklad, napríklad 500 eur mesačne v prepočte v priemere, tak on zarobí za rok 6 000 eur. V takomto prípade už odpočítateľná položka nebude 4 560 eur, ale zníži sa. Zníži sa princípom za každé jedno euro príjmu nad 4 560 eur sa odpočítateľná položka zníži o 2 eurá. Takže skúste, budem to rátať z hlavy, nemám to pripravené, budem to rátať z hlavy, skúste spolu so mnou počítať. Príjem zamestnanca bude 6 000. Pýtame sa, o koľko je to viac ako 4 560. Ak dobre rátam, o 1 440 eur je to viac, 1 440 je ten naviac rozdiel, vynásobíme ho dvomi, to je 2 880 a, jojojój, 2 880, čiže túto sumu odpočítame od tej štandardnej odpočítateľnej položky 4 560 eur. Ja si tu tajne pomáham kalkulačkou. Takže 4 560 mínus 2 280, tu to už je trošku komplikovanejšie, ako vidíte, je zhodou okolností tiež 2 280, dúfam, že som to dobre vyrátal. Tisíc štyristo... zle som to vyrátal, 1 440, to je ten rozdiel, krát dva je 2 880 a to odpočítame od 4 560 a odpočítateľná položka v tomto prípade bude 1 680 eur. Takže výpočet v ročnom zúčtovaní pre zamestnanca, ktorý zarobí 6 000 eur, bude 6 000 mínus odpočítateľná položka 1 680 eur, takže jeho výsledný vymeriavací základ bude 4 320. Čiže ten už poistné platiť bude, z tohto, z toho základu 4 320 sa vypočítajú 4 % zamestnancovi, 10 % zamestnávateľovi, čiže bude to menej, menej ako, menej ako doteraz, ale, samozrejme, už sa tam nejaké poistné počítať bude, už to bude o niečo komplikovanejšie. Pri tomto princípe znižovania odpočítateľnej položky si ľahko zistíte a je to vlastne napísané aj v samotnom návrhu zákona, že pri príjme za rok 6 870, dúfam, že to hovorím dobre, tá odpočítateľná položka vlastne tým princípom klesania zanikne. Čiže zamestnanec z príjmom nad 6 870 alebo v prepočte na mesiac 570 eur, ročne, nárok na odpočítateľnú položku v ročnom zúčtovaní vlastne nemá a to znamená, že pre takýchto zamestnancov táto novinka v podstate žiadnym prínosom nebude, lebo sa ich týkať nebude. Čiže toto je v kocke princíp fungovania odpočítateľnej položky, ale veľmi som zjednodušoval, veľmi som zjednodušoval to, čo som teraz hovoril, upozorňujem, pretože tých detailov a problémov je tam omnoho viac, ale ku nim sa dostanem, ku nim sa dostanem o chvíľočku. Takže teraz ďalšia časť môjho vystúpenia, a to sú výhrady. Tak výhrady už vlastne pomenoval môj predrečník Ivan Švejna, niečo som už povedal aj ja v úvode, tak to skúsim ešte raz povedať. Prvá výhrada, najzásadnejšia výhrada je tá, že táto novinka, toto zníženie zdravotných odvodov sa týka len časti zamestnancov, a to zamestnancov v pracovnom pomere, v služobnom pomere, pri výkone práce vo verejnom záujme, čiže nebude sa to týkať ďalších skupín zamestnancov, ktorí ako zamestnanci platia poistné do zdravotnej poisťovne spolu so svojimi zamestnávateľmi, hlavne treba tu vypichnúť, že sa to nebude týkať dohodárov, hoci práve dohodári sú tí, ktorí v prepočte, je každému jasné, že majú omnoho nižší príjem ako zamestnanci v pracovnom pomere, a častokrát sú to dohodári, ktorí majú príjem len z tej dohody, je to jediné ich prilepšenie, ktoré majú k nejakej dávke v nezamestnanosti popri tom, že sú registrovaní na úrade práce. Tí, ktorí reálne chodíte do regiónov, nielen verbálne, tak viete, že takýchto ľudí, ktorí sú na úrade práce a popri tom majú nejaký 140-eurový príjem na dohodu v nejakej firmičke, takých sú desaťtisíce na Slovensku, ich sa to týkať nebude, budú platiť zdravotné odvody spolu so zamestnávateľmi tak ako doteraz a ďalej skupina či 300-, alebo 400-tisíc živnostníkov, tých sa to, samozrejme, tiež týkať nebude. A tu sa chcem pristaviť. Ak sa tu bavíme alebo budeme baviť o tom, kto túto výhodu pre zamestnancov vlastne reálne zaplatí, tak ja tvrdím, že reálne to zaplatia najmä živnostníci. Prečo? No preto, lebo táto vláda, táto vláda od roku 2012 permanentne zvyšuje živnostníkom odvody. Či je to na sociálne, či je to na zdravotné poistenie. V prvom rade treba pripomenúť, tí, čo si nepamätajú a nevedia, že minimálny vymeriavací základ živnostníka bol vašou vládou zvýšený a vašimi hlasmi zvýšený tak, že ten minimálny základ sa zo 44 % priemernej mzdy zdvihol na 50 % minimálnej mzdy, pamätáte si možno na tú pamätnú dvojtýždňovú schôdzu v auguste 2012, kedy sme tu navzájom súperili, ako to bude, ale, samozrejme, opozícia nemala šancu, vtedy pán minister Richter vyhlásil, že to zvýšenie minimálneho základu pre živnostníkov je dôležité pre to, aby mali živnostníci vyšší dôchodok. Pri súčasných pravidlách výpočtu dôchodku zo Sociálnej poisťovne to bez debaty je pravda. Vyšší vymeriavací základ, vyšší dôchodok. Keby sme staticky zobrali, že aj 25-ročný živnostník pôjde o 40 rokov do dôchodku pri súčasnom zákone o sociálnom poistení, tak by to bola pravda. V každom prípade tento argument na zvýšenie minimálnych odvodov živnostníkov, ak by som aj s výhradami prijal pre dôchodky, nemôžem ho prijať pre zdravotné poistenie, pretože zdravotné poistenie je čistá daň. Tam je z tohto pohľadu úplne jedno, či platíte 40, 50 alebo 60 eur mesačne, pretože v tom našom zdravotníctve dostanete úplne rovnaké služby, či platíte 40, 50, 60 eur alebo či neplatíte ako poistenec štátu vôbec nič. Takže to tvrdenie pred dvoma rokmi, že treba zvýšiť minimálne odvody, aby za to živnostníci aj niečo dostali, tak sa vás, pán minister, obrazne pýtam, dostanú alebo dostali živnostníci nejaké lepšie vyšetrenie v zdravotníckych zariadeniach? Sú im predpisované lepšie lieky? A nebudem rýpať do toho, že áno, majú väčší komfort pri počítačovom tomografe, ktoré sú stále drahšie a drahšie, a nepochybne túto kvalitu prístrojov čerpajú aj niektorí živnostníci, ale Martin Chren sa k tomu ešte tiež vyjadrí rád, počkáme si na jeho pozmeňovák. Čiže zdravotné poistenie, to všetci dobre vieme, je čistá daň. Zvýšenie minimálneho základu, tu ku ktorému došlo pred dvoma rokmi pre živnostníkov, to bolo čisté zvýšenie ich zdravotnej dane. Nič iné. A nielen to. Živnostníkom ste zmenili koeficient, ktorým sa delí ich vymeriavací základ, teda základ dane pri výpočte vymeriavacieho základu na sociálne a zdravotné odvody. A pri zdravotných odvodoch, ak si to náhodou, kolegyne, kolegovia, neuvedomujete, pôvodne bol ten koeficient, ktorým sa delil základ dane, zvýšený o odvody 2,14. Čiže delil som dvoma, dva celá štrnástimi. Tento koeficient v roku 2013 bol už iba 1,9, tento rok 1,6 a na budúci rok to je to permanentné zvyšovanie odvodov, o ktorom hovorím, bude iba 1,486. Pre tých, čo sú slabší v matematike, chcem zdôrazniť, že klesanie tohto koeficientu znamená zvyšovanie výsledného vymeriavacieho základu, pretože týmto koeficientom sa nenásobí, ale delí. Delenie stále znižujúcim sa koeficientom znamená, že ten výsledok je stále vyšší a vyšší. Čiže živnostník, ktorý má konštantné príjmy každý rok, prekvapene pozerá, keď mu príde vždy ročné zúčtovanie zo zdravotnej poisťovne, ako je to možné, že mne sa stále takisto nedarí, ako vlani, ako predvlani, stále je to na figu, ale pritom sa mi tie zdravotné odvody stále každý rok zvyšujú. Je to jednoducho tým, že ten koeficient sa znižuje. Na budúci rok takisto ide hore minimálny základ pre živnostníkov, klesá ten koeficient, čiže na jednej strane je pekné, že znižujete odvody časti zamestnancov, ale je škaredé, že vôbec nemyslíte na to, že živnostníkom sa každý rok už tri roky za sebou odvody zásadným spôsobom zvyšujú. Ja sa pýtam, nie je náhodou takýto návrh, ktorý takto pozitívne diskriminuje len určitú časť poistencov, protiústavný? Ako sa k tomu majú, ako sa na to majú pozerať tie státisíce živnostníkov, tie státisíce dohodárov? Prečo sa táto novinka, ktorá je v zásade dobrá, lebo je to znižovanie odvodov, každé znižovanie odvodov v zásade poteší, prečo sa táto novinka týka len istej časti zamestnancov, aj to nie všetkých? A ďalšia vec. Hovoríte v zdôvodnení, že tých 150 mil. sa vlastne vykompenzuje tým, oficiálne, že štát zaplatí viac za svojich poistencov. Teda v tom návrhu je percento 4,16. Neviem, či sa to ešte zmení cez nejaké pozmeňováky, možno hej. Ale ten princíp, tu si, prosím vás, všimnite, znova sa vrátim k živnostníkom. Koľko platia živnostníci to minimum a koľko platí štát za poistencov štátu? Živnostník musí zaplatiť najmenej 14 % z 50 % priemernej mzdy. Podľa zákona, tak ako je napísaný, ako teraz neberiem tie prechodné ustanovenia, že každý rok sa to nejako viac či menej mení. Podľa zákona štát platí za svojich poistencov 4 % z priemernej mzdy. Ešte raz. SZČO 14 % z polovice minimálnej mzdy, štát 4 % z priemernej mzdy. Takže keď to dáme na rovnakú bázu, aby sa to dalo porovnať. Živnostník 14 % z polovice priemernej mzdy, to je to isté, ako keby živnostník platil 7 % z priemernej mzdy. Štát platí 4 % z priemernej mzdy. Takže tu už máme rovnakú porovnávaciu bázu. Štát 4 % za poistencov štátu z priemernej mzdy, živnostník, keď som to prepočítal, 7 % z priemernej mzdy. Čiže skoro dvakrát toľko. A nielen živnostník, ale aj tzv. samoplatiteľ, inými slovami dobrovoľne nezamestnaný, takisto platí vlastne v prepočte 7 % z priemernej mzdy. Pýtam sa, kde je tu nejaká spravodlivosť. Živnostník musí platiť najmenej 7 % z priemernej mzdy v prepočte, štát platí plus-mínus 4 %. Kde je tu nejaká spravodlivosť? Štát platí nejakých 33-34 eur mesačne, živnostník platí teraz 56, na budúci rok 57 eur mesačne. Kde je tu spravodlivosť? Ten poistenec štátu čerpá menej zdravotnej starostlivosti ako živnostníci? Nevyznám sa do toho, ale laicky si myslím, že je to skôr naopak. Deti, dôchodcovia sú z pohľadu výdavkov zdravotných poistení zrejme, zrejme väčšou príťažou na výdavky ako živnostník, ktorý maká od rána do večera celý rok a nedovolí si byť chorý. Mimochodom, vy vlastne zdôvodňujete, vy vlastne zdôvodňujete ten výpadok 150 alebo 160 eur tým, že nahradia to poistenci štátu, resp. zaplatí to štát. A hovoríte teda o 4,16 %, že by to malo stačiť. To je veľmi zaujímavé, pretože ja som si, dal som si tú námahu a pozrel som si históriu v zákone, koľko kedy štát platil za svojich poistencov, takže ten štandard je 4 % z priemernej mzdy, ktorý bol dodržaný za roky 2005, 2006, potom za rok 2007 šlo v prepočte o zvýšenie na 4,33 %, v roku 2008 to bolo 4,5 %, v roku 2009 4,9 %, v roku 2010 4,78 %, v roku 2011 4,32 %, v roku 2012 v prepočte 4,16 % a v roku 2013 4,25. Čiže ak v tom odôvodnení uvádzate, že vlastne keby sa nič nestalo, tak na budúci rok by štát platil len nejakých 3,60 niečo, tak to sa mi teda, pán minister, ako neviem, no, ja do tých čísel až tak nevidím, ale to sa mi naozaj nezdá, ak doteraz to vždy bolo tak, že ledva tie 4 % stačili a bolo treba pridávať tu 4,3, tu 4,5, tak zrazu žeby stačilo 3,6, to mi nejako nejde do mojej kotrby. Takže tie vaše odôvodnenia, že nárast na 4,16 je vlastne nárast z 3,6, a preto to stačí, to sa mi, pán minister, nejako nezdá. Ale určite moji post rečníci sa k tomu ešte kvalifikovanejšie vyjadria. Dobre, poďme teraz, poďme teraz na ďalšie výhrady. Odpočítateľná položka, ktorá sa teda odpočíta od príjmu zamestnanca, je v tom štandarde, vrátim sa k mesačnej báze, 380 eur mesačne a znižuje sa s narastajúcim príjmom tak, že už pri 570 eurách mesačne takýto zamestnanec nárok na tú odpočítateľnú položku mať nebude. Čiže tá moja výhrada je tá, že vyklesávanie odpočítateľnej položky je príliš prudké. Už som tu spomínal určitú paralelu zo zákonom o daniach z príjmov, kde je už dlho zavedená nezdaniteľná časť na daňovníka, čiže tiež takáto akási odpočítateľná položka. Tam to, pán minister, pre vašu informáciu funguje tak, že tá odpočítateľná položka pri daniach je 316 eur mesačne a platí tých 316 eur mesačne až do mesačného príjmu, zjednodušujem, približne 1 600, 1 700 eur mesačne. Čiže celá tá obrovská skupina, čiže drvivá väčšina zamestnancov má tú svoju daňovú odpočítateľnú položku 316 eur rovnakú. Či zarába minimálnu mzdu, či zarába 570 eur, či zarába 800 eur, 1 000 euro, alebo 1 500 euro. Všetci títo to majú v rovnakej výške. Aj je to tak dobre. Tu ale ste zaviedli alebo zavádzate princíp, kedy má odpočítateľná položka klesať veľmi prudko v pásme od 380 do 570 eur. Poviete, no ale na viacej peňazí nemáme. Čo je logické, pretože vás obdivujem, že vôbec na toto ste akože peniaze zohnali, lenže čo to bude znamenať. Čo to bude znamenať? Znamená to po prvé to, keď sa vrátime k dôvodom na skrátené legislatívne konanie, lebo sa prudko zvýšila minimálna mzda a môže to znamenať značné škody štátu, pretože môžu mať podniky hospodárske ťažkosti a môže dôjsť k prepúšťaniu a tak ďalej, to, čo ste napísali vy sami do dôvodovej správy a s čím ja, samozrejme, súhlasím, chcem teda túto vašu myšlienku rozvinúť, to ten prudký nárast minimálnej mzdy na 380 eur v zmysle Zákonníka práce, § 120 Zákonníka práce, sadzby mzdových, minimálne sadzby mzdových nárokov znamená, že v tomto štáte v tejto, krajine je zavedených vlastne šesť pásiem minimálnej mzdy a tým, že vaša vláda zdvihla tú spodnú na 380, sa automatický zdvíha aj tých ďalších päť. A zamestnávatelia musia automaticky od januára zvýšiť mzdy všetkých takýchto zamestnancov, nielen tých nízkopríjmových. A pýtam sa, teda kde je nejaká kompenzácia pre tých priemerne alebo mierne nadpriemerne zarábajúcich zamestnancov, tí, ktorí zarábajú tých 600 alebo 700 eur, pretože aj tým musia zamestnávatelia zdvihnúť zo zákona mzdy. Ale týmto tú kompenzáciu cez odpočítateľnú položku pri zdravotných odvodoch neponúkate. Ak na jednej strane tvrdíte, že môže dôjsť k škodám a k prepúšťaniu, a takíto zamestnanci, tí sú čo? Tam nemôže náhodou dôjsť tiež k prepúšťaniu? Všetci zamestnanci v tomto štáte sú tí, ktorí z hľadiska nemožnosti inej príležitosti stoja v tých kórejských fabrikách a montujú káblové zväzky? Sú aj takí zamestnanci, ktorí zarábajú tých 500, 600, 700 eur a ktorým pôjde mzda hore, to ich poteší, ale zamestnávateľ bude musieť utiahnuť tie zvýšené náklady. A čo keď to nedokáže? Tak ako vy sám to tvrdíte v dôvodovej správe, môže dôjsť v tejto, v tomto pásme takýchto zamestnancov k prepúšťaniu. A, mimochodom, takíto zamestnanci majú aj vyššie nároky na dávku v nezamestnanosti, keby som sa už v tom začal piplať. Taký nebude mať 200 eur mesačne, ale taký bude mať 300 alebo 350 eur mesačne, čiže z pohľadu štátu a Sociálnej poisťovne aj tie výdavky na dávky v nezamestnanosti budú vlastne vyššie, ako keby bol prepustený zamestnanec pracujúci za minimálnu mzdu, ale to sú už naozaj detaily. Ďalšia vec, ďalšia vec je tá, že zamestnávatelia si prečítajú tento váš zákon. Pri mzde od 380 do 570 eur mesačne sa platia nižšie zdravotné odvody. Tak tí zamestnávatelia, ktorí si povedia, no super, tak to využime môže sa stať, samozrejme, pokiaľ tie sadzby minimálnych mzdových nárokov dovolia podľa toho, akí sú to zamestnanci, môže sa stať, keď dnes zamestnanec zarába 600 eur, že sa s ním dohodnú, že jeho mzda pôjde dole povedzme na 500 alebo 450 eur, zvyšok mu dajú načierno na ruku alebo cez cesťáky, alebo cez niečo, aby využili, aby využili túto výhodu, ktorú zavádzate pri zdravotných odvodoch. Takéto uvažovanie zamestnávateľovi je prirodzené, pretože ak by nič nespravili, to, čo som hovoril pred dvoma minútami, ich náklady pôjdu hore. Takto, takto využijú, že to pásmo je v tom rozmedzí 380 - 570 eur, a dohodnú sa so zamestnancami na znížení mzdy tak, aby, tak, aby vyťažili túto výhodu aj pri takýchto zamestnancoch. Aj ten samotný zamestnanec to prijme, pretože aj on bude mať nižšie zdravotné odvody, zvyšok dostane cez cesťáky, čiže on si na svoje príde, bude mať o 10-20 euro vyšší čistý príjem, no prečo by to neprijal. Čiže čo sa stane, čo sa stane? V tejto krajine poklesnú reálne mzdy, to je po prvé, ale po druhé, ak teda ste starostliví strážcovia štátnej kasy, tak takýto stav by vás mal znepokojiť, pretože dôjde k poklesu výberu daní a odvodov, pretože takto sa tí zamestnávatelia so svojimi zamestnancami prirodzene budú chovať. Zdôrazňujem ešte raz, v daniach od minimálnej mzdy do 1 600 eur mesačne je odpočítateľná položka stále 316 eur, tam ten zamestnávateľ so zamestnancom nemá dôvod na nejaké špekulatívne správanie, ale tu áno, lebo to, čo zavádzate, je veľmi nebezpečné. Môže to znamenať ďalšie výpadky na odvodoch a na daniach. Vy ste si zrátali mechanicky kla-kla-kla 150 mil., lebo takýto počet zamestnancov je v týchto a v týchto príjmových pásmach podľa evidencie Sociálnej poisťovne. Lenže ja vás varujem, že zamestnancov, ktorí spadnú zhora do toho nízkopríjmového pásma, môže vám pribudnúť. To znamená, že aj oni budú čerpať toto zvýhodnenie, to je po prvé a po druhé, zníži sa im mzda, to znamená, klesnú odvody do Sociálnej poisťovne, klesne výber daní. Toto ste chceli, ak áno, tak blahoželám. Ďalšia výhrada, ktorá znova súvisí s tými 570 eurami... (Rečník sa obrátil na odchádzajúceho podpredsedu vlády a ministra financií.) Áno, to sa nedá počúvať, pán podpredseda vlády (reakcia podpredsedu vlády a ministra financií), choďte preč, choďte preč rovnako ako väčšina vašich poslancov, choďte preč... (Reakcia podpredsedu vlády a ministra financií. Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR 11. Pán minister, potom. Nech sa páči. Mihál, Jozef, poslanec NR SR 12. Ja toto odporúčam, pozrite si na minulej schôdzi... (Reakcia podpredsedu vlády a ministra financií. Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR 13. Prosím vás, nehádajte sa, pán poslanec, pán minister. (Reakcia podpredsedu vlády a ministra financií.) Mihál, Jozef, poslanec NR SR 14. Vy sa nehanbíte, že predkladáte takéto zákony? Takéto somariny? Vy si myslíte, že ľudia sú blbí? Toto je minister financií tejto krajiny, ktorý predkladá takéto zákony! (Reakcia podpredsedu vlády a ministra financií. Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR 15. Prosím vás, ukľudnite sa. Pán poslanec, vy pokračujte a, pán minister, potom môžete požiadať o slovo. No, tak... (Reakcia podpredsedu vlády a ministra financií.) Nech sa páči.