90. schôdza NR SR - 9.deň - B. popoludní
Dátum: 2023-05-16
Poslanec: Dostál, Ondrej (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

68. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, vo svojom vystúpení sa nebudem venovať ideologicko-konšpiračným aspektom tejto témy, nebudem sa venovať ani vecnej stránke, k tomu sa vyjadrili alebo vyjadria moji kolegovia z poslaneckého klubu SaS. Ale chcel by som sa vyjadriť k právnemu rozmeru celej veci z hľadiska dodržania či porušenia ústavného zákona o spolupráci Národnej rady Slovenskej republiky a vlády Slovenskej republiky v záležitostiach Európskej únie. Ja som rád, že je tu prihlásený do rozpravy aj pán poslanec Budaj, ktorý bol v tom čase ministrom životného prostredia, teda že tu zaznie aj opačný názor na tú vec. Dúfam, že aj z právneho hľadiska, nielen z hľadiska vecného. Pána podpredsedu Národnej rady Pčolinského by som upokojil, že v prípade, že nestihneme dnes schváliť to stanovisko, nič závažné sa nestane, akurát podľa jedného výkladu, ktorý je podľa môjho názoru nesprávny a ktorý tu presadzujú poslanci za stranu SMER, sa týmto stanovisko stane automaticky záväzným, lebo uplynie 14 dní. A logickejší a systémový výklad ústavného zákona však hovorí, že toto sa sťahuje iba na návrh vlády, nie na návrh tridsiatich poslancov. Čiže až kým o tom nebude Národná rada hlasovať, tak sa nestane nič závažné. A aj toto sme mohli mať vyriešené, keby bola Národná rada schválila náš návrh novely tohto ústavného zákona a potom by vlastne takéto pochybnosti vôbec neexistovali, no ale darmo už plakať nad rozliatym mliekom. Ústavný zákon o spolupráci Národnej rady a vlády v záležitostiach Európskej únie hovorí, že stanoviská Slovenskej republiky k návrhom právne záväzných aktov a iných aktov Európskej únie môže schvaľovať Národná rada. Navrhuje stanovisko Slovenskej republiky vláda a platí to stanovisko, ktoré schváli Národná rada alebo teda výbor pre európske záležitosti, na ktorý je v zmysle ústavného zákona a v zmysle zákona o rokovacom poriadku delegovaná táto právomoc Národnej rady. Môže sa stať, že, že Národná rada neschváli žiadne stanovisko, že sa nevyjadrí k tomu návrhu vlády, alebo že odmietne návrh vlády, ale neschváli iné stanovisko, a v tom prípade v zmysle ústavného zákona platí ten návrh stanoviska vlády a člen vlády je na rokovaní orgánov Európskej únie viazaný návrhom stanoviska a vlády, to je tzv. tichá procedúra. Alebo môže nastať situácia, že z nejakých dôvodov vláda požiada Národnú radu o zmenu stanoviska, ktoré už bolo schválené, alebo dokonca môže nastať situácia, že sa člen vlády v nevyhnutnom prípade odkloní od schváleného stanoviska, ale iba v nevyhnutnom prípade a so zreteľom na záujmy Slovenskej republiky. V predmetnom prípade sa stalo to, že vláda prišla s návrhom stanoviska, ktoré zjednodušene povedalo, že Slovenská republika má podporiť zákaz spaľovacích motorov od roku 2035 a vecne príslušný parlamentný výbor pre európske záležitosti schválil pozmeňujúci návrh pána poslanca Oravca, ktorým zaviazal zástupcov Slovenskej republiky hlasovať proti zákazu spaľovacích motorov. Napriek tomu zástupca Slovenskej republiky hlasoval nakoniec za zákaz spaľovacích motorov s tým, že požiadal vopred o zmenu stanoviska výbor. Zaslal členom výboru, výboru žiadosť o zmenu toho stanoviska s tým, že tým je vec vybavená, lebo veď tzv. tichá procedúra. V tomto prípade nemôže ísť o tichú procedúru z viacerých dôvodov. Jednak nešlo o situáciu, že by stanovisko Slovenskej republiky v danej veci nebolo schválené, lebo tichá procedúra je, že vláda alebo člen vlády navrhne nejaké stanovisko a parlament alebo výbor sa k tomu nejako nevyjadria. V tom prípade platí, pre člena vlády je záväzný ten návrh, s ktorým prišiel. Ale v tomto prípade sa výbor, alebo respektíve Národná rada aj prostredníctvom výboru vyjadrila, aké má v tejto veci stanovisko, viď proti zákazu spaľovacích motorov od roku 2035. Čiže nie sme tu v situácii, že vláda niečo navrhne, výbor sa k tomu nevyjadrí a v tom prípade platí to, čo navrhla vláda. Navyše nešlo ani o návrh stanoviska, ako to predpokladá ústavný zákon, návrh stanoviska vlády k návrhu právne záväzného aktu Európskej únie, išlo o žiadosť o zmenu toho stanoviska. A pri žiadosti o zmenu stanoviska tá tichá procedúra neplatí, lebo to stanovisko je prijaté, už je schválené, už je zadefinované. Tak v takom prípade, ak sa Národná rada nevyjadrí, tak neplatí, neplatí, že platí ten zmenený, zmenený návrh. Tretí dôvod, prečo toto nebola tichá procedúra, je, že tichá procedúra vyžaduje uplynutie 14 dní. Nieže ráno niečo pošlem výboru a poobede hlasujem v súlade s tým, čo som, čo som poslal. Čiže nešlo o tichú procedúru. Rovnako nešlo o situáciu, ktorú pripúšťa ústavný zákon, že člen vlády sa môže odchýliť od schváleného stanoviska Slovenskej republiky. Musí o tom bezodkladne informovať Národnú radu, čo sa síce stalo, a takýto postup odôvodniť, ale nenapĺňa takýto postup požiadavku, že sa má uskutočniť len v nevyhnutnom prípade a so zreteľom na záujmy Slovenskej republiky. Lebo záujmy Slovenskej republiky boli definované stanoviskom výboru pre nezlučiteľnosť funkcií, ktorý uložil ministrovi životného prostredia hlasovať proti úplnému zákazu spaľovacích motorov, keď sa o tejto otázke bude diskutovať či hlasovať na rade ministrov. Nemožno akceptovať taký výklad toho ustanovenia, ktorý by umožnil členovi vlády úplne poprieť schválené stanovisko Slovenskej republiky, a hlasovať úplne opačne. V danom prípade poverený člen vlády v návrhu stanoviska navrhol hlasovať za zákaz spaľovacích motorov, výbor schválil opačné stanovisko, ktorým ho zaviazal hlasovať proti zákazu spaľovacích motorov, a zástupca ministerstva, myslím, že to bol pán štátny tajomník, napriek tomu hlasoval za zákaz spaľovacích motorov. Ak by sme takto vykladali ústavný zákon, tak by členovia vlády mohli úplne svojvoľne meniť stanoviská Slovenskej republiky schválené výborom a popieralo by to úplne zmysel toho ústavného zákona a umožňovalo by to členovi vlády kedykoľvek ignorovať schválené stanovisko. Stačilo by, že by výbor od odklonení sa od schváleného stanoviska informoval a uviedol by nejaké dôvody. A mohol by tam tak postupovať aj v situácii, že by nejaké stanovisko výboru navrhol, výbor by schválil odlišné alebo dokonca opačné stanovisko a napriek tomu by poverený člen vlády alebo jeho zástupca hlasoval v orgánoch Európskej únie za to, čo pôvodne navrhol, to, čo výbor odmietol a úplne v rozpore s tým, čo výbor odmietol. Myslím si, že v tomto prípade ide o zjavný rozpor s tým, čo hovorí ústavný zákon o spolupráci Národnej rady a vlády Slovenskej republiky v záležitostiach Európskej únie, a ministerstvo na pôde Európskej únie postupovalo nielen v rozpore so schváleným stanoviskom, ale aj v rozpore s tým, ako malo postupovať v súlade so znením, ale najmä s duchom ústavného zákona, ktorý upravuje vytváranie postojov Slovenskej republiky k záležitostiam Európskej únie. Ďakujem.