23. schôdza NR SR - 9.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2013-09-17
Poslanec: Mičovský, Ján (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

2. Dobré ráno prajem všetkým prítomným. Ďakujem za slovo, vážená pani podpredsedníčka Národnej rady Slovenskej republiky. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán predkladateľ, pán spravodajca, dovoľte, aby som pokračoval vo svojom vystúpení k zákonu, ktorý má na mysli ochranu a podporu ľudí, ktorí v sebe nachádzajú odvahu poukázať na zlé veci, ktoré nás obklopujú, o ktorých vieme a o ktorých často mlčíme. Ja som v piatok hovoril dosť všeobecne k myšlienke zákona, ktorý predložil pán poslanec Figeľ. Spomenul som aj to, že tento zákon s takýmto zameraním nie je jediný, že sa našli v dobrom slova zmysle konkurenčné návrhy a že vari nebude až tak dôležité, aby sme zvažovali, ktorý je ideálny, lebo dopredu vieme, že ideálne zákony ani v tejto snemovni nevznikajú, ale aby sme skôr mali na mysli potreby občanov v našej republike v tom zmysle, že takýto zákon je už veľmi potrebný a že ak by sme si pomohli ciferníkom, tak je na ňom dávno pár minút po dvanástej. Dnes by som bol konkrétnejší, pretože akokoľvek vnímame zákony ako všeobecné normy správania, predsa len vždy treba pozrieť na to, ako taký zákon môže konkrétne pôsobiť na konkrétneho občana Slovenskej republiky, alebo ako ho môže využiť preto, aby svoje občianske práva a povinnosti mohol uplatňovať čo najlepšie. Ja si teraz pomôžem jednou prezentáciou, ak môžem poprosiť o prepnutie tabuliek do režimu, ktorý mi umožní vstúpiť z notebooku do nej, nebude tam veľa toho, budem to komentovať. A už som tam, dobre, tak to teraz vyskúšajme. (Krátka pauza.) Povedali sme si už dávnejšie, keď sme predkladali alebo, lepšie povedané, keď sme pripravovali zákon o podpore bojovníkov proti korupcii, že asi ozaj niet načo čakať, a že je potrebné využiť naše možnosti poslanecké, ktoré v klube Obyčajných máme, k tomu, aby sme dokázali urobiť niečo konkrétne ešte skôr, ako možno príde zákon do procesu svojej platnosti. A v tomto smere sme si stanovili, že prostriedky, nemalé prostriedky, ktoré dostáva každá politická strana na svoju činnosť, využijeme možno atypicky, ale podľa nás správne. Nie na to, aby sme budovali nejaké štruktúry okresné, krajské, aby sme podporovali možno to, čo podporovať je z politického hľadiska správne, nejaké siete, zosieťovanie regiónov, ale aby sme možno sa pokúsili vrátiť férovým spôsobom nemalé prostriedky, ktoré sme tak my, ako aj všetky ostatné politické strany dostali za výsledok vo voľbách, občanom Slovenskej republiky, a to spôsobom, ktorý poukáže na to, ako sa možno vysporiadať s otázkou podpory a odmeňovania ľudí, ktorí bojujú proti korupcii, ktorých je málo a ktorých veľmi potrebujeme. Dali sme našej iniciatíve návrh, názov Spájame statočných. Je to názov, ktorý jednoznačne poukazuje nielen na to, že ľudia, ktorí dokážu takýmto spôsobom zabojovať, sú statoční, ale že je ich potrebné naozaj spojiť, lebo tie ostrovčeky odvahy sú veľmi nepatrné na mape Slovenska. A nejde len o to, že sú nepatrné, ale existuje tu zaujímavý psychický alebo psychologický fenomén, že ľudia, ktorí aj prekonajú hranicu strachu alebo hranicu odvahy, to je vec pohľadu a povedia to, čo vidia, o čom ostatní mlčia, tak sa veľmi často dostávajú po svojom vystúpení, po svojej dramatickej životnej chvíľke, keď musia zabojovať s tým svojím strachom, do situácie, že sa stávajú strašne osamostatnení, samostatní, osamotení, že teda jednoducho sú podrobení pocitu, že im ostatní nerozumejú, že od nich akosi utiekli, a že dokonca začínajú byť pre svoje okolie nebezpečnými, lebo šíria niečo, čo môže hodiť tieň podozrenia na ľudí, ktorí ich obklopujú, že ich, nedajbože, tiež podporujú vo svojej činnosti. A to je teda, samozrejme, veľmi nesprávne, lebo takíto ľudia by, naopak, mali získať pocit, že sú veľmi vážení, potrební a že ich spoločnosť uznáva, že pocit osamotenia vôbec nie je na mieste, pretože, naopak, nemali by byť v kúte zatlačení kdesi tlakom väčšinovej spoločnosti, ktorá hovorí: "A načo? A prečo do vlastného hniezda? A prečo to povedal?" Naopak, mali by dostať ocenenie veľmi vysoké, a to je vlastne zmysel toho slovného spojenia Spájame statočných, aby boli spojení, aby o sebe vedeli. No a my sme s týmto začali, nie tak dávno. Bolo to v auguste tohto roku. Prípad, ktorý prebehol Slovenskom aj, predpokladám, vďaka iniciatíve nášho klubu. A je to prípad, ktorý by, si dovolím povedať, môže súžiť ako istý vzor k tomu, čo sa sleduje našou iniciatívou a čo je teda aj zmyslom zákona, ktorý predložil pán poslanec Figeľ a o ktorom sme presvedčení, že jeho prijatie je nanajvýš aktuálne. Hovorím, že nemajú ostať v kúte, nemajú byť zatlačení kdesi do úzadia, nemajú mať pocit osamotenia. No aby sa tak mohlo stať, tak je potrebné im skutočne dať aj formálne, aj skutočne, aj v skutočnosti dôležité miesto. A to dôležité miesto sa môže vytvoriť jednoznačne tak, že skúsime takýmto ľudom povedať: "Ste hodní vysokého morálneho ocenenia." Práve preto na tomto obrázku máte možnosť vidieť rad, ktorý sme urobili s tým najlepším úmyslom. (Prezentácia materiálov na obrazovkách v rokovacej sále.) Pomenovali sme ho Rad Ďurka Langsfelda. Ja som už spomínal históriu vzniku tohto názvu a priblížil už osobnosť Juraja Langsfelda. Je to rad, ktorý by mal vlastne zvýrazniť to známe staré: exempla trahunt - príklady priťahujú. Ak niekto z rúk najvyššieho predstaviteľa, najvyšších predstaviteľov štátu dostane rad za svoju statočnosť, za to, že nemlčal vtedy, keď ostatní mlčali, na to, že zachránil významné spoločenské hodnoty. No prečo by takýto človek nemal byť postavený na roveň tých, ktorí tiež zachraňujú a vytvárajú dôležité hodnoty na rôznych poliach svojej profesnej činnosti? Ak by sme dokázali, a myslím si, že toto je správne, a my Obyčajní budeme aj teraz vo svojom doplňujúcom návrhu, ktorý budem mať česť predniesť, hovoriť aj o tejto stránke dosť podrobne, že ak by sme dokázali takýchto ľudí oceniť vysoko morálne aj štátnym vyznamenaním, tak to bude veľmi silný signál k tomu, aby spoločnosť zbystrila pozornosť a aby si potom povedali, aha, tak tu naozaj ide o niečo významné, keď vždy na začiatku roka z rúk prezidenta republiky niekto z ľudí, ktorý dokázal takýmto spôsobom sa postaviť k závažnému problému korupcie, v ktorej sa topíme, zrazu je oceňovaný za svoju odvahu. Viete, je to veľmi možnože ťažké si toto uvedomiť, ale musíme prelomiť tú hrádzu obáv, lebo tie obavy tu sú. Ja nebudem možno menovať toho pána ministra, ale naozaj som bol prekvapený, keď mi v neformálnom rozhovore dal za pravdu, že toto je správny krok, ale zároveň dodal: "Ale viete koľko je takých prípadov? Veď nás to zasype." No, ale pozor! Ak je takých prípadov veľa, tak my azda nemôžeme teraz si povedať, že aby sme ich, nedajbože, nedostali na svetlo božie a aby sa nám nezačali kopiť odvážni ľudia a aby sme nemuseli mať problém koho v januári vybrať za, medzi ľudí, ktorí budú ocenení prezidentom republiky, tak radšej neotvoríme túto skrinku. Vôbec nie Pandorinu, ale skrinku cti a odvahy. Som presvedčený, že toto je vec, ktorá je možno svojou podstatou jednoduchá: dať rad, navrhnúť vyznamenanie, ponúknuť to konkrétnemu človeku, ale je to možno podstata toho, čo by sme mali v spoločnosti pri boji s korupciou ozaj sledovať a zmeniť. Jednoznačne poukázať na to, že takíto ľudia naozaj zasluhujú vysoké uznanie a možno to bude odrazu fungovať úplne iným smerom. Že tých ľudí bude pribúdať a korupcie ubúdať. Takže preto ten rad. Ja ho mám tuná aj naživo. Je to krásna strieborná medaila, kde je ten text, ktorý si dovolím ešte raz tu zopakovať, lebo je to text, ktorý zasahuje svedomie každého, kto počúva hlasu doby. A hoci ten text vznikol už v 19. storočí, aj teraz v 21. nám môže veľa povedať. Je tam citát Jurka Langsfelda a znie nasledovne: "Teraz ma súdia nepriatelia, ale budú ma niekedy súdiť Slováci a u tých by som nechcel prepadnúť." Silný odkaz, pretože Ďurko Langsfeld tiež zrejme bojoval so svojím strachom a dokonca nešlo len o to, povedať, že ktosi korumpuje a ktosi berie a ktosi dáva to, čo by nemal, ale išlo o čosi viac. Išlo o život. Mohol vymeniť svoj život za to, že sa vzdá presvedčenia. Neurobil tak, vstúpil do histórie Slovenska a my v Obyčajných sme hrdí, že sme si povedali, že práve s jeho menom spojíme návrh radu, ktorý by mali dostávať ľudia, ktorí sú predmetom zákona pána poslanca Figeľa. A ja verím, že tento rad, rad Jurka Langsfelda, raz - a nebude to trvať až tak veľmi dlho - bude naozaj mať podobu štátneho vyznamenania, ktoré bude uzákonené a ktoré naozaj ľudia, ktorí bojujú s korupciou, z rúk prezidenta Slovenskej republiky aj získajú. Skúsme v tej krátkej prezentácii ísť ďalej. (Prezentácia materiálov na obrazovkách v rokovacej sále.) A to by som si dovolil upozorniť, že naozaj keď hovoríme o odmenách, budeme o odmenách tu ešte dnes hodne hovoriť, ale odmeny sú rôzne. A odmena, ktorá má meno pochvala, vďaka, uznanie, je naozaj odmena nad ostatné odmeny. A ja si myslím, že niet človeka, ktorý by sa nepotešil, ak mu niekto vysloví uznanie. A práve preto s týmto radom je spojený udeľovací list, ktorý má znak Slovenskej republiky. A tento udeľovací list sme prvýkrát udelili práve pánovi učiteľovi Otovi Žarnayovi, ktorého som tu už spomínal a ktorý môže slúžiť ako nádherný vzor osobnej ľudskej statočnosti a prekonania vlastného strachu v prospech verejného záujmu a ochrany verejných zdrojov. A ten text tiež si dovolím prečítať. Lebo udeľovacia listina hovorí, že: "Občania Slovenskej republiky si považujú za česť vyjadriť vďaku učiteľovi Otovi Žarnayovi, ktorý prejavil mimoriadnu statočnosť pri ochrane morálnych a materiálnych hodnôt našej krajiny. Nech sa jeho čin stane vzorom všetkým, pre ktorých slová občianska statočnosť, láska k pravde a sebaúcta nestratili obsah. Hnutie Obyčajných ľudí a nezávislých osobností sa pridáva k občianskemu hlasu a oceňuje principiálny zásadný postoj pána Ota Žarnaya a udeľuje mu týmto Rad Ďurka Langsfelda." To je udeľovacia listina a toto je laureát ceny Ďurka Langsfelda pán učiteľ Oto Žarnay. (Prezentácia materiálov na obrazovkách v rokovacej sále.) Jeden zo 60-tisíc učiteľov, úplne obyčajný, keď ho stretnete, tak zistíte, že je naozaj pravzor obyčajnosti z hľadiska ľudského vzoru. Nie je na ňom nič výnimočné. Môžeme kľudne povedať, že je klasickým učiteľom slovenských škôl. A predsi, je na ňom niečo predsi len veľmi výnimočné, pretože koľkí z tých 60-tisícov mali odvahu povedať v prípade, keď videli, že niečo nie je v poriadku, konkrétne, keď na jeho škole neboli v poriadku zmluvy, ktoré škola vyplácala za nič v dobe, keď učiteľom sa hovorí, že nemajú dostatok zdrojov pre nich, štátne prostriedky, aby im zvýšili plat. Tak toto je vec, ktorú by sme mali považovať za aj výnimočnú a z toho pohľadu aj takýchto učiteľov vnímať ako hodných naozaj ocenenia a úcty. A ja som presvedčený, že pán učiteľ Oto Žarnay aj vďaka našej aktivite, aj vďaka tomuto radu, aj vďaka tomu, že o tomto zákone môžme aj cez jeho príklad rozprávať, sa už stal vzorom pre svojich 60-tisíc kolegov. Lebo viete, ono je to tak. Aj v tých Košiciach toho 14. augusta nebolo tých ľudí až tak veľa. Možno nás tam bola stovka. Ale množstvo ľudí tento prípad sledovalo. Dokonca niektorí reálne spoza rohu. Aj taký úsmevný prípad, ale smutno-úsmevný som zažil, že mi povedal kolega: "Ja som tam bol, ale vieš, ja som nešiel k vám. Ja som sa pozeral len spoza jedného činžiaku. Vieš, tam sú ľudia, ktorí si to značia a zapisujú. No potrebujem ja, aby mi niekto vykrikoval, že čo som tam robil?" Ten strach tam bol rukolapne prítomný. Takže áno, bola tam stovka fyzických osôb, ale tisícky boli s Otom Žarnayom. A cieľom tejto iniciatívy je to, aby tie tisícky sa nebáli prísť, keď nejaký učiteľ Oto Žarnay bude preberať rad, aby sa nebáli povedať, keď uvidia niečo zlé na svojom pracovisku, aby prekonali svoj strach, a toto je zmysel tohto zákona. Samozrejme, hovorím iba i jednom aspekte, pretože nielen podporiť, aby prekonali strach, ale aj poskytnúť účinnú podporu z hľadiska štátnych orgánov. Ale to je vždycky tak, že musíme najprv začať s tým, čo je podstatné, lebo ak on neprekoná strach, tak si nepomôžeme, lebo taký človek povie: "Nuž dobre, štátne orgány máte pekný zákon, ale však oni si to skôr ešte medzi sebou všetko porozprávajú, ako ja vôbec prídem povedať,čo som, čo ma trápi." Takže tá verejná podpora je veľmi, veľmi dôležitá. A preto o nej by sme mali rozprávať podrobne. Skúsme sa pozrieť ešte nielen na oceneného pána učiteľa Žarnaya, ale aj na šek, ktorý dostal z rúk kolegyne poslankyne Heleny Mezenskej, ktorý znie na symbolickú čiastku tisíc eur. To sú peniaze, ktoré som spomínal, že naše politické hnutie ich používa ako istý spôsob vrátenia prostriedkov, ktoré sme dostali na svoju činnosť, občanom Slovenskej republiky. A tu sa môžme pristaviť pri tom, že prečo vôbec by sme mali uvažovať, tak ako je to aj v návrhu zákona, s tým, aby ľudia v takýchto prípadoch dostávali aj finančnú odmenu, nielen morálnu, nielen docenenie v podobe nejakého radu. No jednoznačne preto, lebo som presvedčený, že ak niekto zachráni pre našu spoločnosť veľké prostriedky, ktoré by inak beznádejne zmizli v pažeráku korupcie, no prečo by sme mu nedokázali vrátiť časť z týchto prostriedkov ako prejav svojej vďaky a uznania aj takémuto odvážnemu človeku? Čo je na tom zvláštne? Hovorí sa, že statočnosť sa nedá kúpiť. To je absolútna pravda. Statočnosť sa ozaj nedá kúpiť. Ale nedá sa ani následne odmeniť? Nemôžeme takýmto spôsobom poďakovať? Mne sa vidí, že ideme zlým smerom, keď sa bojíme priznať ľuďom bojujúcim s korupciou odmenu, pretože to mi pripadá ako niečo, čo je zakrývanie si očí pred realitou. (Krátka pauza.) A na druhej strane, ak by sme aj možnože zvážili, že existuje aj taká varianta, že ľudia budú hľadať, vyhľadávať takéto prípady kvôli tomu, aby sa obohatili, povedzme, že to bude inšpirovať nejakú časť ľudí. Tak za prvé ja sa spytujem, je možné, aby ľudia, ktorí sami majú nečisté svedomie a konali zlo, mali odvahu poukazovať na zlo druhých? Tí väčšinou veľmi preventívne a veľmi hlboko mlčia, pretože nechcú otvárať takéto kapitoly, lebo vedia, že by sa veľmi rýchlo mohlo to otočiť proti nim. A ľudia, ktorí nemajú takéto pocity výčitiek svedomia, nemajú sa čoho báť, tak nech sú hoc motivovaní aj odmenou. Ak by sme už to ich vnútro, ten boj medzi morálkou a potrebou peňazí, všetci ich potrebujeme k životu, nejakým spôsobom chceli vyhodnotiť. No a prečo nie? Veď práve týmto spôsobom by sme dosiahli, že ľudí, ktorí budú poukazovať na korupciu, bude pribúdať a korupcie ako takej ubúdať. Takže tisíc eur pre pána učiteľa bola symbolická suma a ja ju tu dokumentujem cez tento záber len ako logické odôvodnenie toho, že samotná odmena nemá byť dôvodom na to, aby sme takýto zákon považovali za nesprávny, tobôž keď použijeme príklady zo sveta, kde naozaj práve aj týmto spôsobom sa darí veľké korupčné aféry vyriešiť v prospech štátu, v prospech občanov štátu. Asi si všetci budete pamätať asi vlaňajší prípad, keď ktosi obrovský daňový únik v nejakej súkromnej spoločnosti Spojených štátov, kde teda občania si vkladali nejakým pololegálnym spôsobom svoje prostriedky, aby obišli americké daňové zákony do švajčiarskej banky, na to poukázal a získal len tú podielovú odmenu vo výške desiatok miliónov dolárov. No čo sa stalo zlého? No, zbohatol ktosi, kto mal odvahu na to poukázať, veď jednoduché to nebolo a zbohatla krajina, ktorej takto poslúžil. Toto je pohľad na plagát, ktorý bol v Košiciach. (Prezentácia materiálov na obrazovkách v rokovacej sále.) Nebudem ho čítať. Ale možno sa zdržím ešte pri tomto slide kratučko s tým, že práve občania, ktorí tam prišli a ktorí prejavili odvahu, chcem im poďakovať aj tejto chvíli práve tým, že boli ochotní sa podpísať pod list, ktorý bol adresovaný najvyšším predstaviteľom našej krajiny: pánovi prezidentovi, pánovi predsedovi parlamentu a pánovi predsedovi vlády. Trom ľuďom, ktorí, samozrejme, nemôžu riešiť konkrétne prípady, ale ktorí by mali byť tými, ktorí udajú tón, jasný, základný, čistý, ktorí povedia, áno, občan, ak dokážeš zlo nielen vidieť, ale aj pomenovať a postaviť sa proti nemu, tak vždy počítaj s tým, že my, najvyšší predstavitelia tejto krajiny stojíme za tebou a podporujeme ťa a budeme žiadať, aby orgány konali tak, aby si nemal pocit obavy, že svojím konaním ohrozíš seba alebo svoju rodinu, čo je veľmi časté, alebo že prídeš pracovné miesto, ale aby si mal pocit, že tvoje konanie bude slúžiť ako vzor. A to je tá podstata. Z týchto ľudí musíme urobiť aj prostredníctvom tohto zákona, ale, samozrejme, nielen prostredníctvom tohto zákona, ale môže tomu pomôcť, vzory správania. Nesmieme sa toho báť. Lebo kto sa toho bojí, tak potom mám iba jednu odpoveď. Tak sa bojí toho, že ľudia povedia pravdu, ktorá nemusí byť pre niekoho veľmi milá. Ale stošesdesiatšesťka tejto krajiny, ktorá je zodpovedná za riadenie a zákony, 150 poslancov a 15 členov vlády a prezident, tí musia byť poslední, ktorí by sa toho obávali, a prví, ktorí to musia vždy podporiť. Pohľad na skupinu účastníkov. (Prezentácia materiálov na obrazovkách v rokovacej sále.) Tu si dovolím možno ešte ukázať aj takúto zaujímavú rekvizitu. Vo svete sa zaužíval názov, pre ľudí, ktorí bojujú voči korupcii tak, že dokážu prekonať strach a poukázať na ňu, whistleblowing, angličtinári hovoria, že to je vo voľnom preklade pískať na píšťalkách, to znamená, že zapískať tam, kde je faul, kde je faul proti slušnosti, proti etike, proti morálke. Takže budem veľmi rád, keď takáto píšťalka, akú sme použili ako suvenír v Košiciach a ktorá sa ocitla v rukách aj v ústach účastníkov, sa stane ozaj symbolom, ktorý bude prechádzať našim krásnym Slovenskom, a najmä, že jej zvuk bude počuť stále viac a viac a že ľudí, ktorých chceme spojiť prostredníctvom našej aktivity, o ktorej hovorím, aj prostredníctvom zákona pána Figeľa, ktorému vôbec neprajeme nič zlé ako konkurenčnému, lebo my sme predložili zákon, ktorý bol veľmi podrobný, ale ktorý naozaj podporíme veľmi radi aj s naším doplňovacím návrhom, bude pribúdať. Takže ja si dovolím tak symbolicky, tak skúsim odstúpiť od mikrofónu, že aj takýto zvuk by sa mal na Slovensku ozývať všade, kde sa bojuje s korupciou. (Zapískanie na píšťalku.) Dobrý. No takže... (Zatrúbenie v sále.) Ďakujem pekne za odozvu. To znamená, že bude to zrejme pribúdať. Ďakujem, bolo to veľmi pohotové. A možno prejdime teraz ešte na jeden záznam, ktorý komentovať nebudem. Je to záznam, ktorý nám ukáže bezprostrednú ľudskú, pre mňa veľmi vzácnu reakciu pána učiteľa Ota Žarnaya vo chvíli, keď prebral rad. Je to kratučké. (Audiovizuálna prezentácia na obrazovkách v rokovacej sále: "Oto Žarnay, Košice 14. august 2013.") "... si myslím, že byť vzorom pre niekoho je veľká zodpovednosť, a ak mi aj písali nejakí, niektorí moji žiaci, že som pre nim, pre nich vzorom, vždy som im odpovedal v tom slova zmysle, že sa do tejto pozície nikdy nestaviam a zachoval som sa tak, ako mi to kázalo moje svedomie, zachoval by som sa tak za každých iných okolností a som len obyčajný človek, ktorý prejavil, prejavil takto svoj názor. Ale ak už hovoríte o tých príkladoch, tak možno mi v tejto chvíli napadá iná vec, že tým najväčším príkladom sú pre nás naši rodičia, a keby som mal ešte v tejto chvíli živých svojich rodičov a boli by tuná s vami prítomní, tak určite by boli hrdí na to, že som takýmto spôsobom zaujal svoj postoj, a určite by ma ani neodrádzali od toho... (potlesk), určite by ma ani neodrádzali od toho, aby som sa vôbec do týchto problémov púšťal, pretože oni sami, tak ako som ich poznal, ak natrafili počas svojho života na podobný alebo iný problém, vždy otvorene naňho poukázali..." (Koniec audiovizuálnej prezentácie na obrazovkách v sále.) Ďakujem pekne. Možno prejsť na obrazovke do štandardného parlamentného režimu, ďakujem za túto možnosť. A dostal som sa k záveru... (Prerušenie vystúpenia opätovným spustením sa audiovizuálnej prezentácie na notebooku.) Aha, pardon, okrem toho to musím aj vypnúť, pravda. (Reakcia z pléna.) Ospravedlňujem sa. (Povedané so smiechom.) Nemám k tomu viac čo dodať, len vysloviť presvedčenie, že vzor, ktorý ukázal pán učiteľ Oto Žarnay poslúži nielen vzor pre jeho kolegov a pre nás všetkých, ale poslúži aj ako vzor pre zákon, o ktorom rokujeme, a presvedčí nás, že tento zákon je veľmi potrebný, lebo ja som tento príbeh nedopovedal. Pán učiteľ Oto Žarnay síce poukázal v súlade so svojimi občianskymi a zamestnaneckými povinnosťami na problém, ktorý na škole existoval. Urobil to aj ako predseda rady školy, ale dnes už nie je učiteľom, dnes je na úrade práce, pretože sa stal pre svojho zamestnávateľa nadbytočným po 17 rokoch statočnej práce. A nie je sám. Je tam ešte jeden učiteľ, zhodou okolností jediný, ktorý mu podržal chrbát, ktorý sa pridal na hlas v zborovni k tomu, že súhlasí s takýmto názorom na dianie škole, a ten sa stal tiež prebytočným. A aby sme pochopili obludnosť správania voči takýmto ľuďom, ktorí ozaj potrebujú našu ochranu, tak keď dokonca zanikla aj situácia na škole, že ľudia, ktorí mali ostať, odišli preč. To znamená, že ani len nevznikla potreba riešiť niečo organizačným spôsobom, že niekto je prebytočný, tak aj tak škola trvá na tejto výpovedi, hoci vlastne učiteľa potrebuje a nemá miesto neho náhradu. Tá zlovôľa, tá neochota uznať slová statočnosť, čestnosť je tak údesná, že už dnes vieme, že týmto zákonom to neporiešime, ale veľmi pekne prosím, aby sme ho považovali za základný schodík k tomu, aby sme to veľmi rýchlo zmenili, pretože naša krajina to potrebuje. A potrebujeme takých ľudí ako Oto Žarnay, lebo bez nich téma korupcie ostane len stále opakovaným slovom, ktoré nebude mať pomaličky žiadny obsah, a on obsah má. Má obsah minimálne 500 miliónov eur, o ktoré občania Slovenskej republiky vďaka korupčnému pažeráku každý rok prichádzajú. Spomínal som, že 15 poslancov hnutia Obyčajných ľudí a nezávislých osobností pripravovalo, pripravilo pozmeňujúci návrh k zákonu pána poslanca Figeľa. Je to návrh, ktorý vychádza zo skúseností, ktoré sme získali pri príprave nášho rozsiahleho zákona, ktorým sme chceli podporiť ľudí, ktorí bojujú proti korupcii. Tento zákon nám, návrh zákona demokraticky neprešiel, a práve preto využívame túto možnosť, aby sme tam, kde je to možné, aby sme nenarušili základnú štruktúru návrhu pána poslanca Figeľa, doplnili jeho návrh o niektoré dôležité motívy, ktoré som teraz povinný aj s odôvodnením prečítať. A prosím o trpezlivosť, lebo ten pozmeňujúci a doplňujúci návrh je naozaj rozsiahly. Predkladajú ho poslanci: Ján Mičovský, Miroslav Kadúc, Igor Matovič, Erika Jurinová, Jozef Viskupič, Martin Fecko, Štefan Kuffa, Mikuláš Huba, Eva Horváthová, Richard Vašečka, Branislav Škripek, Helena Mezenská, Peter Pollák, Igor Hraško a Mária Ritomská. Je to návrh zákona, k návrhu zákona o ochrane osôb pri odhaľovaní trestnej činnosti súvisiacej s korupčnými a inými vybranými trestnými činmi, tlač č. 415, o ktorom práve rokujeme. Text nášho pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu je nasledovný: Návrh zákona o ochrane osôb pri odhaľovaní trestnej činnosti súvisiacej s korupčnými a inými vybranými trestnými činmi sa mení a dopĺňa takto: 1. V článku I v § 1 ods. 1 sa za slová "pracovných vzťahov" vkladá čiarka a slová: "podmienky a postup pri poskytovaní odmeny fyzickej osobe podieľajúcej sa významnou mierou na objasnení trestnej činnosti súvisiacej s vybraným trestným činom a podmienky a postup pri poskytovaní podpory fyzickej osobe podieľajúcej sa významnou mierou na objasnení trestnej činnosti súvisiacej s vybraným trestným činom formou osobitného prístupu zo strany štátu a pri poskytovaní podpory iným subjektom, ktorých činnosť je zameraná na dosiahnutie účelu tohto zákona". Odôvodnenie: Základné ustanovenia, v ktorých je zadefinovaný predmet zákona sa dopĺňajú a rozširujú o podmienky a postup pri poskytovaní odmeny a podpory chránenej osobe. Rozšírené a doplnené ustanovenie zohľadňuje viaceré princípy zo správy mimovládnej organizácie Transparency International s názvom Odporúčané návrhy princípov pre právnu úpravu whistleblowingu. V tomto dokumente je zohľadnený najmä koncept "širokého predmetu oznámenia" a "širokého pokrytia", ktorých základnou myšlienkou je rozšírenie protikorupčného boja z verejnoprávnej sféry aj do sféry súkromnej. Východiskové body tohto dokumentu zohľadňuje aj tento pozmeňujúci a doplňujúci návrh. 2. V článku I, v § 1 sa za odsek 1 vkladá nový odsek 2, ktorý znie: "(2)Účelom zákona je a) výrazne znížiť rozsah vybraných trestných činov, v dôsledku ktorých dochádza nielen k značnej škode, ale aj k strate dôvery občanov v spravodlivé fungovanie štátu, b) napomôcť oznamovaniu významných skutočností v oblasti korupcie, c) účinne a komplexne chrániť chránenú osobu pri oznamovaní významných skutočností tak, aby toto jej konanie bolo rovnocennou alternatívou k jej prípadnému nekonaniu a nemohlo sa stať dôvodom na vyvodzovanie dôsledkov, ktoré by chránenej osobe spôsobili ujmu, d) odmeniť chránenú osobu za to, že sa podieľa na objasnení trestnej činnosti súvisiacej s vybranými trestnými činmi, alebo za to, že sa podieľala na zistení alebo usvedčení osoby zodpovednej za takúto činnosť alebo na predídení alebo zabránení škode na majetku vrátane poskytnutia určitého podielu z majetku, ak došlo k navráteniu tohto majetku alebo jeho časti, e) podporiť chránenú osobu formou osobitného prístupu zo strany štátu, ako aj podporiť subjekty, ktoré sa v rámci svojej činnosti zameriavajú na prevenciu korupcie a protikorupčné vzdelávanie a výchovu, f) zvyšovať povedomie verejnosti o oznamovaní významných skutočností a postavení chránenej osoby v spoločnosti, g) zásadne zmeniť verejnú atmosféru v prospech uznania vysokej spoločenskej hodnoty boja s korupciou." Doterajšie odseky 2 a 3 sa označujú ako odseky 3 a 4. Odôvodnenie: Vymedzuje sa účel zákona, ktorý v predloženom znení zákona absentuje. Keďže boj proti korupcii je citlivou spoločenskou témou, ktorá má široký tematický presah nielen do sféry práva, politiky alebo ekonómie, ale aj do morálno-etickej oblasti, považujeme za vhodné v zákone koncipovať základné body, ktoré by jednoznačne definovali zmysel a účel zákona. Takéto ustanovenie síce nemá normatívnu hodnotu, ale zo symbolického hľadiska predstavuje dôležité formálne vymedzenie a zdôraznenie cieľa zákona. V rámci základných ustanovení predkladaného zákona sa navrhuje doplnenie úvodného paragrafu o účel zákona vymedzený v šiestich bodoch, ktoré sa heslovitým spôsobom dajú vyjadriť ako pomoc, prevencia, ochrana, odmena, podpora, vzdelávanie, právne povedomie a celospoločenská akceptácia. 3. V článku I v § 2 sa za písmeno b) vkladajú nové písmená c) a d), ktoré znejú: "c) významnou skutočnosťou sa rozumie skutočnosť oznámená v trestnom konaní fyzickou osobou, že bol spáchaný vybraný trestný čin alebo jej výpoveď ako svedka, alebo poskytnutie iného dôkazu touto osobou o skutočnostiach súvisiacich s činnosťou jej zamestnávateľa, ktoré významnou mierou môžu prispieť alebo prispeli k objasneniu vybraného trestného činu alebo k zisteniu alebo usvedčeniu jeho páchateľa, d) škodou sa rozumie ujma na majetku alebo reálny úbytok na majetku alebo na právach poškodeného alebo jeho iná ujma, ktorá je v príčinnej súvislosti s vybraným trestným činom bez ohľadu na to, či ide o škodu na veci alebo na právach. Škodou sa rozumie aj získanie prospechu v príčinnej súvislosti s vybraným trestným činom, ako aj ujma na zisku, na ktorý by poškodený inak vzhľadom na okolnosti a svoje pomery mal nárok alebo ktorý by mohol odôvodnene dosiahnuť,". Doterajšie písmená c) až f) sa označia ako e) a h)." Odôvodnenie: Navrhuje sa doplnenie legálnej definície ďalších základných pojmov, ktorými sú významná skutočnosť a škoda. Pojem významná skutočnosť je obsahovo vymedzený identicky ako v § 3 predloženého návrhu zákona, keďže sa však tento pojem uvádza v tomto zmysle pozmeňujúceho a doplňujúceho návrhu už v úvodných ustanoveniach návrhu zákona, z legislatívneho a technického hľadiska je žiaduca jeho úprava v základných pojmoch. Pojem škoda nie je v predloženom návrhu zákona vymedzený a vzhľadom na jednoznačnosť právnej úpravy, ako aj na skutočnosť, že pojem značná škoda v predloženom návrhu zákona vymedzený je, sa javí žiadúce vymedziť v návrhu zákona aj tento pojem. 4. V čl. I § 8 vrátane nadpisu znie: "Forma podpory (1) Chránená osoba má právo na poskytnutie podpory za podmienok uvedených v § 8a až 8e formou: a) udelenia štátneho vyznamenania, b) prostriedkov právnej nápravy, c) právnej pomoci, d) poskytovania informácií o priebehu trestného konania, e) náhrady škody. (2) Každý má právo na podporu, ktorá mu napomôže, aby bol lepšie informovaný o spôsobe oznamovania významných skutočností a právach a povinnostiach chránenej osoby podľa § 8f. (3) Podpora sa poskytuje aj subjektom, ktoré sa v rámci svojej činnosti zameriavajú na prevenciu korupcie a protikorupčné vzdelávanie a výchovu, a to za podmienok uvedených v § 8g." Odôvodnenie: Ustanovenie § 8 definuje formy, akými je možné podporiť chránenú osobu k podaniu oznámenia o významných skutočnostiach. Tento pozmeňujúci a doplňujúci návrh navrhuje okrem podpory vo forme poskytnutia právnej pomoci chránenej osobe zaviesť a vymedziť i ďalšie formy podpory, a to podporu vo forme udelenia štátneho vyznamenania, prostriedkov právnej nápravy, poskytovania informácii o priebehu trestného konania a náhrady škody. Podpora môže byť chránenej osobe poskytnutá v prípade splnenia podmienok bližšie špecifikovaných v § 8a až 8e. Navyše, každý má právo na podporu súvislosti s oznamovaním významných skutočností a prevenciou korupcie, a to spôsobom podrobnejšie vymedzeným v § 8f a 8g). 5. V čl. I sa za § 8 vkladajú nové § 8a až 8u, ktoré vrátane nadpisu znejú: "§ 8a Štátne vyznamenanie (1) Na zvýraznenie mimoriadnej spoločenskej dôležitosti boja proti korupcii možno chránenej osobe, ktorá prispela významnou mierou k objasneniu trestnej činnosti súvisiacej s vybraným trestnými činmi, k zisteniu alebo usvedčeniu páchateľa alebo k predídeniu alebo zabráneniu škode na majetku, udeliť štátne vyznamenanie podľa osobitného predpisu. (2) Vláda Slovenskej republiky (ďalej len "vláda") každoročne navrhne prezidentovi Slovenskej republiky na udelenie štátneho vyznamenania vždy aj osoby, ktoré svojou činnosťou podľa odseku 1 preukázali mimoriadne zásluhy o budovanie demokratickej spoločnosti. (3) Vláda pri predkladaní návrhov podľa odseku 2 prihliada na rodovú rovnosť. § 8b Prostriedky právnej nápravy 1. Chránená osoba má podľa tohto zákona právo na ochranu pred postihom za oznámenie o významných skutočnostiach a na tento účel môže využívať prostriedky právnej nápravy uvedené v odsekoch 2 až 7. (2) Chránená osoba sa môže domáhať svojich práv na súde, ak sa domnieva, že je alebo bola dotknutá na svojich právach, právom chránených záujmoch alebo slobodách nedodržaním ustanovení tohto zákona zo strany zamestnávateľa. Môže sa najmä domáhať, aby zamestnávateľ upustil od svojho konania, a ak je to možné, napravil protiprávny stav alebo poskytol primerané zadosťučinenie. (3) Ak by primerané zadosťučinenie nebolo dostačujúce, najmä ak nedodržaním ustanovení tohto zákona zo strany zamestnávateľa bola značným spôsobom znížená dôstojnosť, spoločenská vážnosť alebo spoločenské uplatnenie chránenej osoby, môže sa táto domáhať aj náhrady nemajetkovej ujmy v peniazoch. Sumy náhrady nemajetkovej ujmy v peniazoch určí súd s prihliadnutím na závažnosť vzniknutej nemajetkovej ujmy a všetky okolnosti, za ktorých došlo k jej vzniku. (4) Konanie vo veciach súvisiacich s porušením ustanovení tohto zákona zo strany zamestnávateľa sa začína na návrh chránenej osoby, ktorá namieta, že jej právo, právom chránené záujmy alebo slobody boli dotknuté. Chránená osoba je povinná v návrhu označiť zamestnávateľa, o ktorom tvrdí, že porušil ustanovenie tohto zákona. (5) Zamestnávateľ je povinný preukázať, že neporušil ustanovenia tohto zákona, ak chránená osoba oznámi súdu skutočnosti, z ktorých možno dôvodne usudzovať, že k porušeniu ustanovení tohto zákona došlo. (6) Na konanie vo veciach podľa ustanovenia sa vzťahuje osobitný predpis. (7) Chránená osoba má právo na ochranu svojich práv aj mimosúdnou cestou prostredníctvom mediácie. (8) Právo na náhradu škody podľa §8e nie je týmto ustanovením dotknuté. § 8c Právna pomoc Chránená osoba má právo na poskytnutie právnej pomoci podľa osobitného predpisu. § 8d Informácie o priebehu trestného konania (1) Chránená osoba, ktorá podala oznámenie o významných skutočnostiach, má právo na informácie o priebehu trestného konania, a to v miere, ktorá jej umožní aktívne sa podieľať na tomto konaní. (2) Pri poskytovaní informácii podľa odseku 1 sa postupuje podľa osobitného predpisu. § 8e Náhrada škody (1) Ak rozhodnutím alebo postupom orgánu verejnej moci príslušného podľa tohto zákona alebo osobitného predpisu, bola chránenej osobe spôsobená škoda, má právo domáhať sa jej náhrady v súlad