9. schôdza NR SR - 6.deň - B. popoludní
Dátum: 2020-07-15
Poslanec: Hatráková, Katarína (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

6. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, ja by som sa chcela v prvom rade veľmi pekne poďakovať za tie pozmeňujúce návrhy, ktorými sa trochu podarilo odstrániť moje obavy z..., ktoré som vyslovila k protiústavnosti kvóra, ale dovolím si ešte pár slov k dôvodu odvolania, a teda práve k tej citlivej formulácii, že komisár nie je nezávislý. Tu, žiaľ, ani tie pozmeňovacie návrhy moje obavy nerozplynuli, pretože stále sa mi javí byť, že navrhovaný dôvod na odvolanie komisára je vágny, a ako sme počuli včera v rozprave, aj ľahko zneužiteľný. Celkom určite je v rozpore s tzv. Parížskymi princípmi. Nemožno zabúdať, že je to práve Národná rada Slovenskej republiky, ktorá komisára volí a v minulosti posudzovala jeho predpoklady, osobnostné, morálne alebo odborné, preto navrhovaný dôvod možno považovať za právne veľmi široký, vágny a vyvolávajúci právnu neistotu, nakoľko komisára schvaľuje a odvoláva na návrh Výboru Národnej rady pre ľudské práva parlament, ktorý pri jeho voľbe posudzuje všetky tieto atribúty, ktoré sú nevyhnutné na výkon jeho funkcie a za komisára vyberie len toho – tak by to malo byť –, ktorý tieto podmienky spĺňa. Obe dnes, obe dnes úradujúce komisárky volila táto Národná rada a tak to bude aj v budúcnosti. A preto pojem nezávislosť a nestrannosť, ktorý pozná vládny návrh, ale i pozmeňujúce návrhy, nie je merateľný v právnej úprave činnosti komisárov. Nestrannosť poznajú normy súdnictva a sudcovskej nezávislosti. To však platí len v kontexte, keď účastník konania môže dať námietku, a o tejto rozhodnú iní sudcovia. Neviem, či to majú byť práve poslanci Národnej rady, ktorí budú tými sudcami a budú detailne skúmať spisy zo života osôb zdravotne postihnutých alebo spisy detí. Neviem, či je našou úlohou venovať sa konkrétnym prípadom. A ak to robiť nebudeme, tak ťažko tú nezávislosť budeme vedieť posúdiť. My nemáme byť odvolacou inštitúciou nad komisárkami. A ja som z tej rozpravy nadobudla dojem, že dnes prejednávaný návrh by mal byť o tom alebo je o tom, že všetci cítime, že nám tu v tejto krajine zlyháva poručnícke súdnictvo, že zlyháva sociálnoprávna ochrana detí, že zlyháva poskytova..., že zlyhávajú poskytovatelia zdravotnej a sociálnej starostlivosti. Ale my si fakt myslíme, že za tento stav sú zodpovedné komisárky? Za tento stav je zodpovedný štát a štátne orgány a práve nad nimi tie komisárky vykonávajú kontrolu. A to znovu opakujem, že v žiadnom prípade to nemá byť argumentácia pre zachovanie pani Viery Tomanovej v jej úrade. Včerajšia rozprava ukázala, že predkladatelia, alebo teda prívrženci tohto zákona, tohto návrhu argumentujú hlavne tým, že musíme zastaviť, urgentne zastaviť flagrantné porušovanie práv detí. Ale, kolegovia, bolo by dobré si uvedomiť, že to dieťa, ktoré sa, alebo teda ten prípad, ktorý sa dostane na stôl pani komisárky, je prípadom dieťaťa, ktorého práva porušili v prvom rade jeho rodičia na začiatku, následne to podporí advokát, ktorý podporí toho rodiča, ktorý porušuje práva, v jeho správaní sa. Ďalším v rade je nečinný kolízny opatrovník. A toto celé často v horizonte mesiacov alebo rokov podporí súd. Tí všetci porušujú práva detí na Slovensku. Komisár je posledný v rade v tomto zmysle. Myslím, že plačeme na nesprávnom hrobe. Preto sa z tohto miesta prihováram, poďme sa venovať skutočnej príčine porušovania práv detí na Slovensku. Nevylievajme si tu frustráciu a zlosť na nesprávnej adrese. Venujme sa teda procesom sociálnoprávnej ochrany, modelu poručenských konaní a podporujme multidisciplinárny systém a komunikáciu v tejto problematike. Ďakujem.