52. schôdza NR SR - 12.deň - B. popoludní
Dátum: 2026-06-11
Poslanec: Mesterová, Zuzana (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Keďže som sa dozvedela, aké je to drahé, využijem do poslednej minúty čas, kým ho máme, lebo, keď už sme za to toľko zaplatili, tak aspoň nech to stojí za to, lebo no. Toto je rokovací poriadok. Neviem, kto bude na obale toho najbližšieho, ale tu je Národná rada. Národná rada, najvyšší zákonodarný orgán Slovenskej republiky a my tu sa, ja mám pocit, že toto tu, čo schvaľujeme, sú trhacie kalendáre. Koľko má toto? Však to čerstvé mlieko má dlhšiu trvanlivosť ako jeden rokovací poriadok. Nie trvanlivé, čerstvé. To, čo má tri dni aj s cestou. Tak toto je to toto. Toto ste schválili. A zmena toho celého, všetko toto ponastavovanie tu. Dva týždne sa tu s tým niekto musel naťahovať, musel tu chodiť, museli to meniť. Stálo to, no to sa budem pýtať infožiadosťou, lebo tá cena sa, musím povedať, že ma normálne, že ma šokovala. Ak toto stálo 48 000, tak ja nerozumiem kolegovi a zvlášť pán Macášek vašej takej akože takému kľudu, že však akože, o čom sa my tu bavíme? No o peniazoch sa tu bavíme evidentne. Lebo, keď sa potom tu minister Kamenický postaví a začne sa tu zavzdušňovať, nech mu povieme, kde on má nájsť peniaze, keď zruší transakčnú daň. Tak možno aj v takýchto nie úplne múdrych, takzvane nemúdrych rozhodnutiach. Ja neviem. Normálne, že ja nerozumiem tomu, ako takto môžeme k tomu pristupovať, ako keby to bola simulácia nejaká, že to nemá následky, tie konania. Tu sa, no a tam, tam máš googla, smeje. Ja neviem. Z čoho má dobrú náladu? Z čoho má dobrú náladu? Že sme minuli 50 000 € na to, aby sme to hodili teraz do koša. Z toho máte dobrú náladu? Či z čoho máte dobrú náladu? Málo to stálo, treba viac. No dobre, toto, toto povedzte ľuďom. Rokovací poriadok, ktorý sa tu týka 150 ľudí, ideme schvaľovať už neviem, koľký ďalší, takým spôsobom avangardným alebo akým, v inotajoch ako Schredingerova mačka. Nikto ešte nevie, či je živá alebo mŕtva, ale už máme vrece. Už máme vrece, v ktorom bude. Ešte nikto nevie, čo tam bude. Evidentne drahé vrece. A vám to príde normálne? Vám toto príde akože normálne, vám toto príde normálne? Ja neverím, že tu nemám okuliare, nevidím. Za 107 sa ja musím rozčuľovať nad tým, že Národná rada len tak si tu schvaľuje, ruší, mení, prispôsobuje, testuje. A čo, my sme na základnej škole v chemickom laboratóriu? Ja už si nebudem nikdy pozerať faktúry večer, lebo ja potom nebudem môcť spať. On sa smeje. Normálne oni sa smejú z toho, že skvelý rok poriadok, a ja tu chcem sa vrátiť k tomu, čo povedal pán Dostál. Im nevyhovuje tá zmena. Ja nehovorím, že to je zlá zmena. Len im nevyhovuje, lebo zistili, že oni vlastne nechceli urobiť dobre, aj keď čaro nechceného urobili niečo, čo by aj mohlo fungovať, len to nesedí. Ten proces nesedí na ten obsah, ktorý tu chcú schvaľovať. Lebo, keď tu chcú nosiť zákony, ktoré majú pomáhať obžalovaným ľuďom, no tak jasné, že potom nechcú takúto debatu, lebo sa to ťažko počúva. Lebo sa o tom nechcú, nechcú, ďakujem, nechcú baviť. Sa bojím trochu napiť, ale tak ja skôr, keď vidím, ako sa tu všetci smejete, sa bojím, ale dobre, ďakujem. Ja mám času relatívne dosť, kľudne môžeme podiskutovať, pán Mašku. Ďakujem. Ale k veci sa, ale k veci sa vráťme. Normálne sa vráťme sa k veci, lebo toto je, že táto inštitúcia má tento zákon na to, aby prijímala iné zákony. Aby prijímala zákony také, ktoré prispievajú k tomu, že Slovenská republika je dobrým miestom na život, ktoré menia dane tak, aby boli primerané, aby veľmi nezaťažovali ľudí, zároveň aby udržiavali chod štátu. Ktoré rozhodujú o sociálnom systéme. Rozhodujú o tom, ako sa na Slovensku majú tí najslabší. Aké podmienky majú pre život? Ako im pomôže spoločnosť, keď potrebujú pomoc? Rozhodujú o tom, ako sa v tejto republike majú deti. Rozhodujú o tom, ako sa v tejto republike majú dôchodcovia, chorí ľudia, študenti, študentky, všetky profesie. A nejde nám to úplne, priznajme si to tak, ako to je. Posledné 3 roky nám to veľmi nejde. Lebo nová kategória, ktorej sa musí Národná rada venovať, sú obžalovaní. A teraz vždy aj ja, aj ja si hocikedy povzdychnem, pán kolega, že zase. Zase návrh, ktorý sa týka obžalovaných. Presne tak si ja povzdychnem. Aspoň viete, ako sa cítim, keď tu nosíte tieto návrhy. Nie nad vami, kolega. A tomuto by sme sa mali venovať a my sa ničomu inému nevenujeme, len sa venujeme tu pár obžalovaným. Potom zistíme, že treba zmeniť náladu v Národnej rade, lebo príliš sa tu opozícia vyjadruje, tak príde veľká zmena. Ktorá prinesie niečo úplne iné, ako chcela, alebo tak, keď chcete skrývať zlý úmysel, tak to tak väčšinou dopadne. Lebo, keď ste chceli umlčať opozíciu, tak ste to mali priznať a urobiť to tak a bolo by vybavené. Lenže vy to nechcete priznať, tak to tak kamuflujete až tak, že potom vám z toho vyjde niečo iné, ako ste chceli. A teraz to ideme meniť cez prázdniny. Ten zákon bude tak prázdny ako táto stolička vedľa mňa, lebo Michelko už neviem, odišiel definitívne. A ja rozumiem, že vy sa akože čudujete, že ja sa tu rozčuľujem nad tým, ale veď to je, že na hlavu postavené. Všetky dobré veci, ktoré by mala táto inštitúcia robiť, idú bokom, lebo sa tu ideme znovu venovať zmene rokovacieho poriadku. Rokovací poriadok, čo je proste proces, kto kedy dvihne ruku, koľko toho a k čomu povie. Len preto, že sa vám nepáči, čo tu počúvate, len preto, že nerešpektujete demokratické rozdelenie zastúpenia občanov. Ja som si to pozerala, minule som si to musela priblížiť. V posledných voľbách 1 300 000 ľudí volilo strany vládnej koalície a 1 200 000 ľudí volilo strany opozičné. To nie je až taký veľký rozdiel. To nie je až taký veľký rozdiel, aby ste sa vy takto bohorovne alebo skôr tak nadradene pozerali na opozíciu a robili všetko preto, aby ste ju tak umlčali alebo odsunuli alebo si zvýhodnili nejaké svoje postavenie. A stojí to veľa peňazí okrem iného. To, že to stojí čas a že to stojí nervy a že to je celé nefunkčné a je to vlastne zbytočné, to je druhá vec a stojí to ešte k tomu aj peniaze. A za tú dobu, ja by som tu najradšej rozprávala o niečom, napríklad o zmene sociálneho systému, ktorý bude spravodlivejší, ktorý reflektuje na to, ako sa mení doba, ako sa mení pracovný trh a v kontexte toho, ako treba pomôcť jednorodičom. Napríklad alebo treba pomôcť študentom. Ako treba zmeniť školský systém, aby bol pripravený na to, čo sa deje vo svete, ako sa menia technológie, ako sa mení pracovný trh, ako sa mení potreba práce. Ďaleko radšej by som sa rozprávala o tom, ale nemôžeme, lebo čo tu máme, rokovací poriadok. A ešte takým bizarným spôsobom, že je tu nejaký zákon, ktorý vlastne tak na polovicu zobrali späť, polovicu tu nechali, ten zvyšok ešte dajú preč a na to prilepíme zmenu rokovacieho poriadku nanovo. Ja by som tu veľmi rada stála a rozprávala sa o tom, v akej kondícii je Slovenská republika po 30 rokoch, čo sa týka napríklad prorodinných opatrení. Kde sú slovenské rodiny v porovnaní s európskymi rodinami? Či majú vytvorené také príležitosti? Či majú vytvorené také zázemie v štáte? Či je tu prorodinná politika, o ktorej tu všade počúvame? Len ona je podobne prázdna ako tento návrh zákona. Či naozaj rodiny na Slovensku si žijú taký štandard, ako si žijú rodiny niekde inde v Európe a ak nie, či s tým ideme niečo robiť, ale nemôžeme sa o tom rozprávať. Lebo sa musíme rozprávať o rokovacom poriadku už neviem, koľkýkrát. A zbytočne tu krútite hlavou. Tie minúty sú tak drahé, že my ich využijeme, aj keby ja neviem čo sa malo stať a poďme si povedať, čo všetko za tie minúty sme si tu mohli konštruktívne povedať a nemôžeme, lebo ideme meniť rokovací poriadok. Tak to je. A ja krútim nad tým hlavou, pán Gála, lebo je to nenormálne. Lebo takto nemá vyzerať rokovanie Národnej rady. Národná rada sa viac zaoberá svojím predsedajúcim, svojím podpredsedom, svojimi procesmi, tým, čo sa tu deje, ako tým, čo schvaľuje. Sama sebou, sama sebou sa zaoberá ďaleko viac času, ako sa zaoberá tým, čo sú jej výsledky pre ľudí na Slovensku. A ešte to robí aj zle, takže sa k tomu musí vracať, aby toho nebolo málo. A potom sa tu nejaký poslanec ozve alebo pardon, potom sa ozve pán Machaš, nie nejaký. A začuduje sa, že prečo sa my tu o tom rozprávame dve hodiny? Aj ja sa čudujem, že sa tu musíme o tomto rozprávať dve hodiny, ale taký návrh je tu predložený, tak sa o ňom rozprávame. Tak sa o ňom rozprávame a to sa ešte o ňom budeme rozprávať, keď podám tú infožiadosť, lebo keď táto zmena stála toľko peňazí a teraz to ideme len takto, že haha, máme tu nejaký návrh, ktorý my vlastne celý zmeníme, takto vás, takto vás obabreme. Nech som slušná, lebo toto nemá ani slušný výraz už. To najslušnejší výraz začína byť problém na to, čo sa tu deje. A my vám ešte ukážeme, a kto z koho a neviem čo, no tak pardon, budeme sa o tom rozprávať. Budeme sa o tom rozprávať, lebo to sú v zásade veľmi vážne veci. Ktoré majú veľmi vážne dopady a ktoré sú veľmi drahé na konci dňa. 7:00 večer, opäť raz sa tu rozprávame len sami o sebe. Gratulujem, kolegovia, dovidenia.