35. schôdza NR SR - 12.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2025-06-13
Poslanec: Prostredník, Ondrej (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

6. Ďakujem, pán predsedajúci. Vážený pán komisár, kolegyne a kolegovia, chcem sa poďakovať za predloženú správu, ktorú pán komisár pre deti teraz uviedol. Ochrana práv dieťaťa je mimoriadne dôležitá celospoločenská úloha. A to, ako sa správame k deťom ako spoločnosť, určuje charakter spoločnosti nie iba dnes v tejto chvíli, ale má rozhodujúci vplyv aj na to, akou spoločnosťou budeme o pár rokov. Správa Úradu komisára pre deti poskytuje dobrý prehľad o veľmi širokom zábere aktivít, ktoré úrad koná, viaceré z nich aj tu ústne pán komisár prezentoval, ale je ich omnoho viac v tej veľmi, veľmi širokej správe. Ja vo svojom vystúpení chcem pomenovať niekoľko oblastí, ktoré v práci úradu komisára zvlášť oceňujem, a v druhej časti svojho vystúpenia sa vyjadrím aj kriticky k práci Úradu komisára pre deti. Tá prvá vec, ktorú chcem oceniť a ktorá zaznela aj vo vystúpení pána komisára pre deti, je práca s deťmi a pre deti z Ukrajiny. Správa uvádza, že bolo zorganizovaných niekoľko seminárov, workshopov, okrúhlych stolov v rámci projektu UNICEF. Považujem to za zvlášť dôležité a potrebné. Na jednej strane môžeme byť ako občania Slovenskej republiky hrdí na to, že po bezprecedentnej ruskej agresii voči Ukrajine množstvo organizácií, ale aj rodín na Slovensku prijalo ľudí z Ukrajiny, ktorí utekali pred ruskou agresiou. Na druhej strane ale začíname byť svedkami vyjadrení, ktoré zasievajú podozrenia a odpor voči Ukrajincom a Ukrajinkám na Slovensku. Žiaľ, aj tu v tejto sále počúvame, ako nás to napríklad stojí veľa finančných zdrojov. Rovnako šírenie proruskej propagandy a proruských naratívov sťažuje prijatie a integráciu Ukrajincov a Ukrajiniek do slovenskej spoločnosti. Pritom je zrejmé, že za tie roky trvania ruskej agresie na Ukrajine tu už dnes máme vlastne, dalo by sa povedať, generáciu detí, mladých ľudí, ktorí, ktorí vlastne dospievajú na Slovensku a Slovensko sa im do istej miery stáva domovinou a je veľmi pravdepodobné, že práve tieto deti a mladí ľudia sa môžu rozhodnúť aj zostať na Slovensku a stať sa, stať sa súčasťou našej spoločnosti. Podľa výskumu Slovenskej akadémie vied z konca minulého roka ľudia z Ukrajiny majú záujem o integráciu na Slovensku; 93 % detí vo veku 6 až 14 rokov, ktorých rodičia sa zapojili do toho prieskumu, uviedli, že navštevujú základné školy a 89 % mladých vo veku 15 až 17 rokov ďalej pokračuje v štúdiu na stredných školách. Ale ten istý prieskum zistil aj to, že takmer štvrtina ľudí z Ukrajiny uviedla skúsenosť s neprijatím či zlým zaobchádzaním pre svoj pôvod, pretože pochádzajú z Ukrajiny. A tak tu máme začínajúci a pre mňa alarmujúci trend, že v spoločnosti vznikajú akoby prúdy ľudí, ktoré sa nepriateľsky správajú voči Ukrajincom. To považujem za dôležitú výzvu, aby sme pracovali nielen s deťmi a mladými z Ukrajiny, ale aj s tými, ktorí sa narodili na Slovensku, pre ktorých Slovensko je takpovediac ich krajinou, a je dôležité, aby sme mali programy, ktoré aj naše deti, tak by som povedal, naše deti a mladých budú viesť k rešpektu a prijatiu ľudí prichádzajúcich na Slovensko a uchádzajúcich sa o ochranu a podporu na Slovensku. Tá druhá téma, ktorú v správe chcem oceniť, je téma deti a digitálne technológie . Pozitívne hodnotím aktivity úradu v tejto oblasti. Je to téma, ktorá v budúcnosti bude len naberať na dôležitosti. Popri obmedzovaní mobilných telefónov, čo už je vlastne téma, hovoril o tom aj pán komisár, rieši to aj ministerstvo školstva, nás nesporne čaká aj diskusia o regulácii prístupu mladistvých na sociálne siete. Je to diskusia, ktorá v niektorých štátoch už je v pokročilom štádiu, alebo dokonca je aj uzavretá. Napríklad Austrália v novembri minulého roka prijala zákon o zákaze sociálnych sietí pre deti mladšie ako 16 rokov a Francúzsko v súčasnosti diskutuje o zákone, ktorý by mal zakázať deťom mladším ako 15 rokov prístup na sociálne siete. Teda nepochybne téma, ktorá je veľmi dôležitá. Je dobré, že sa tomu úrad venuje a budeme sa tomu musieť venovať aj my ako poslanci a poslankyne. Tá posledná a tretia téma, ktorú chcem oceniť, je participácia detí. Pán komisár to tiež obšírnejšie vo svojom vystúpení uviedol. Pre mňa je to veľmi významné preto, lebo participácia detí na chode spoločnosti ich vlastne pripravuje na život v liberálnej demokracii. To je veľmi dôležité. Výchova detí k demokracii a k angažovaniu sa v občianskej spoločnosti je jedným z kľúčových predpokladov, aby sme boli a aby sme aj zostali liberálnou demokraciou. A to považujem za dôležité najmä v kontexte snáh tejto vlády o oslabovanie organizovanej občianskej spoločnosti v podobe verbálnych útokov, pokusu o označovanie občianskych združení, občianskych spoločností ako, ako zahraničných agentov, alebo neskôr ako lobistov. V tomto kontexte je veľmi dôležité, aby sme pokračovali vo výchove mladých ľudí k participácii na chode demokratickej spoločnosti. Teraz prejdem k mojim kritickým poznámkam. Tá prvá sa týka jednej aktivity, ktorú správa zmieňuje na strane 79. Jedná sa o seminár na tému rodičovská dohoda IV. Konalo sa to 27. novembra 2024. A správa uvádza, že jedným zo šiestich hlavných rečníkov bol aj pracovník žilinskej diecézy katolíckej cirkvi. Ja sa domnievam, že cirkvi majú veľmi špecifické postoje a názory na manželstvo a na riešenie manželských kríz. Niektoré cirkvi napríklad neuznávajú ani rozvod, hej? Preto ma tak trochu prekvapuje, myslím si, že cirkvi majú v našej spoločnosti dostatočný priestor, aby v rámci konceptu náboženskej slobody uplatňovali svoje názory a pracovali s ľuďmi, ktorí sa uchádzajú o ich názory, o ich službu, ale nazdávam sa, že v rámci náboženskej neutrality štátu, ktorý je ústavne zakotvený a ústavou je viazaný aj úrad komisára, nie je potrebné dávať ešte nejaký ďalší priestor pre šírenie týchto názorov v práci Úradu komisára pre deti. Ďalšia téma, ku ktorej sa chcem kriticky vyjadriť, je rodičovské násilie voči deťom, fyzické tresty. V pondelok budeme tu v parlamente diskutovať o návrhu na zmeny v ústave a v doterajšej verejnej diskusii zaznela aj výhrada, že predkladaný návrh môže oslabiť ochranu práv dieťaťa. Bol by som rád, keby sa úrad komisára pozrel aj na túto výhradu, v čom presne to môže spočívať. Ja si dovolím zauvažovať v tomto mojom vystúpení na túto tému. Podľa mňa je na mieste otázka, či navrhovaná zmena ústavy môže posilniť tých, ktorí obhajujú právo rodičov na tzv. fyzické korekcie pri výchove. Inými slovami teda právo rodičov na telesné trestanie detí. Tá otázka by mohla znieť, bude stačiť, ak sa obhajcovia fyzických korekcií odvolajú na to, že je to súčasť našej kultúrnej a etickej identity? A v tom prípade dohovor o ochrane práv dieťaťa už na Slovensku nebude platiť? Slovensko je jedným z posledných štátov Európskej únie, ktoré nezaručujú deťom právo na detstvo bez násilia v rodinách a rodičom stále nechávajú právo použiť pri výchove tzv. primerané výchovné prostriedky. Odborné zisťovania a prieskumy jednoznačne preukazujú, že dve tretiny rodičov považujú fyzické tresty vo výchove za súčasť výchovy a tretina rodičov ich aj pravidelne uplatňuje. To je veľmi alarmujúce číslo. A znova je namieste otázka, znamená to, keď je tá prevalencia taká veľká, že je to súčasť nejakej našej kultúrnej etickej identity? Podľa mňa nie. Podľa mňa to znamená porušovanie našich medzinárodných ľudsko-právnych záväzkov. V tejto súvislosti by som rád upozornil a upriamil pozornosť pána komisára pre deti na aktivity iných komisárov pre deti vo svete. Je faktom, že Úrad komisára pre deti sa zúčastňuje na tej európskej sieti, je začlenený do tej spolupráce a jedna z tých tém, ktoré sa tam preberajú a ktoré, žiaľ, ale teda Úrad komisára pre deti na Slovensku nerieši a nevidíme to ani v správe, to je téma ochrany detí pred telesnými trestami rodičov. Napríklad komisári pre deti v Spojenom kráľovstve sa nedávno, v máji tohto roku, spoločne zasadili za ochranu detí pred násilím. Znie to možno prekvapivo, predpokladali by sme, že v Spojenom kráľovstve je takáto téma už dávno vyriešená. Mňa samého to v rešerši prekvapilo, ale je to tak, že v Škótsku a vo Walese je téma rodičovského násilia voči deťom už legislatívne vyriešená, ale v Anglicku a v Severnom Írsku nie a tam tá lokálna legislatíva stále obsahuje to, čo vlastne obsahuje aj náš právny poriadok, a to je to právo primeraného trestu. A práve komisárka pre deti v Anglicku Dame Rachelová teraz požiadala nedávno o to, aby v tom zákone, ktorý práve prechádza snemovňou v Spojenom kráľovstve, vypadla formulácia, ktorá obhajuje toto právo primeraného trestu. A svoje vystúpenie ukončím citátom slov anglickej komisárky pre deti Dame Rachel, ktorá povedala: "V živote dieťaťa nie je žiadna miera násilia, ktorá by bola akceptovateľná. Stále sa s tým stretávame príliš často a s hrozivými následkami. Dieťa by nikdy nemalo vyrastať v strachu, najmä pred ľuďmi, ktorí by ho mali milovať a starať sa oň." A vo svojom vyhlásení, v tom spoločnom vyhlásení komisári pre Anglicko, Škótsko, Wales a Severné Írsko uviedli: "Ako komisári pre deti sme jednotní v názore, že akákoľvek právna obhajoba, ktorá povoľuje fyzické trestanie detí, je zastaraná a morálne odpudzujúca." Prial by som si, aby takéto vyjadrenie raz zaznelo aj z úst komisára pre deti na Slovensku, alebo aby sme ho čítali v jeho správe. Ďakujem za pozornosť a prajem vám všetko dobré v ďalšej práci. (Potlesk.)