20. schôdza NR SR - 1.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2024-09-12
Poslanec: Šimečka, Michal (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

16. Ďakujem veľmi pekne, pán predsedajúci. Vážení kolegovia, vážené kolegyne, dnes budem musieť byť osobný, hoci to nie je môj štýl, ale túto schôdzu ste vymysleli o mne, mojej rodine, tak, bohužiaľ, nemôžem inak. A budem vo väčšine svojho príspevku sa obracať najmä na predsedu vlády. Mrzí ma, že tu nie je, ale je to predseda vlády, ktorý je autorom tej pomsty, tej myšlienky a tejto celej schôdze, hoci jeho meno nie je uvedené na tom dokumente, teda ktorý odôvodňuje moje odvolanie, ale je toho, ani v tých vlastnostiach, ale je toho skutočným autorom. Tak snáď sa pán predkladateľ neurazí. A ja viem, že mnohí z vás, teraz myslím koalíciu, že mnohí z vás sa za toto celé hanbia. Jednak je to remeselné babráctvo, táto diskreditačná kampaň voči mne je proste slabá, už ste to vedeli robiť lepšie v SMER-e. Je to proste slabé. Ale podľa mňa sa hanbíte aj za fakt, že sa tu útočí na moju rodinu, na moju matku, na moju partnerku, dokonca na môjho nebohého starého otca. A ja sa vám, ja myslím koalícii, ale aj premiérovi čudujem, že s týmto vôbec prichádzate, lebo škodíte sami sebe. Všetkým voličom, aj vašim voličom ukazujete, že kašlete na ich problémy, tie sú vám ukradnuté. Riešite iba svoju osobnú pomstu. Venujete sa politikárčeniu, keď nám tu pomaly krajina padá na hlavu. A sami nám opozícii dávate priestor o tom hovoriť touto schôdzou. Dávate nám priestor hovoriť o tom, čo sa snažíte prekryť. A my ten priestor využijeme, dámy a páni, a budeme o tom hovoriť. Budem hovoriť aj o argumentoch, ktoré zazneli, argumentoch premiéra, ale najprv sa pozrime, kde je Slovensko dnes, keď sa tu rieši moja rodina, nejaké dotačné výzvy a nejaké granty. Povedzme si to. Po štyroch desaťročiach, čo je Robert Fico v politike, teda prisatý na štátny rozpočet, po štyritisíc šesťsto dňoch, mimochodom on bude naňho prisatý ešte dlhšie, lebo sme mu schválili doživotnú rentu, a po 4 600 dňoch, čo je strana SMER a pán premiér pri moci, má Slovensko štvrtú najnižšiu životnú úroveň z celej Európskej únie. Predbehli nás všetci susedia, ešte aj Rumunom sa žije lepšie, ako nám. Dámy a páni, dnes máme kúpnu silu na úrovni Turecka. S Cyprom sme na chvoste v produktivite práce v celej Európskej únii. Máme najhoršie verejné financie v eurozóne. A čo je najsmutnejšie, takmer milión ľudí je na Slovensku ohrozených chudobou po trinástich rokoch vašich takzvane ľavicových vlád. To je hanba. A namiesto toho tuto budeme strácať čas debatou o nejakých grantoch, o nejakých výzvach a o mojej rodine. Pritom, a teraz hovorím k SMER-u, k pánovi premiérovi, ste mali dokonalé podmienky, aby ste Slovensko niekam posunuli. Len z Európskej únie sme dostali 25 miliárd euro a vy ste ich prehajdákali alebo rozdali svojim kumpánom. Toľko za ten istý čas európskych peňazí postavilo celú diaľničnú sieť. Vy ste nepostavili ani tú jednu diaľnicu do Košíc. Dámy a páni, v rámci Európskej únie máme druhé najmenej dostupné bývanie. Na Slovensku sa mladí ľudia proste nevedia dostať k vlastnému bývaniu, lebo nie každý má kamarátov, ktorí mu dajú zadarmo bývanie v luxusnej vile, byte alebo v nejakom hoteli, väčšina ľudí takú možnosť nemá. A mimochodom až tretina ľudí na Slovensku stále nemá ani len pripojenie na verejnú kanalizáciu. Ale samozrejmé, že sa musíme zaoberať súčasným tancom. Samozrejmé, že sa musíme zaoberať mojou mamou. Musíme sa zaoberať mimovládnymi organizáciami, ktoré, ako povedal pán Gašpar, rozkladajú ústavné zriadenie? To naozaj vám nie je hanba? Dámy a páni, za posledných 15 rokov, z ktorých drvivú väčšinu vládol SMER, opustilo Slovensko vyše tristotisíc ľudí, väčšinou mladých, talentovaných, pracovitých ľudí. A každý tento jeden odchod nás stojí 2,8 milióna eura, teda kumulatívne podľa odhadov sme tým prišli o 4 % HDP. Ale to nie je len ekonomická strata. To je ľudská strata. Tých 300-tisíc ľudí znamená prázdne mestečká, prázdne dediny, vyľudnené časti Slovenska. A znamená to aj stotisíce starších ľudí, vašich voličov, ktorí zostali sami, a svoje vnúčatá vidia nanajvýš tak cez WhatsApp. Ale samozrejmé, že musíme riešiť moju mamu. A tí, tí ľudia, čo zostali na Slovensku, dostávajú omnoho horšie zdravotné, zdravotnú starostlivosť, omnoho horšie vzdelanie, než kdekoľvek, pomaly kdekoľvek inde v Európe. Dnes nám na Slovensku chýba 2-tisíc lekárov, podľa odhadov až 8-tisíc sestier. V kľúčových indikátoroch, napríklad dĺžka zdravia v dožití, naši seniori - muži žijú v zdraví najkratšie v Európe. Každý rok je to viac ako 11-tisíc ľudí, ktorí zomrú a nemuseli by, keby ste naše zdravotníctvo spravovali lepšie. A na ich rodiny, na ich partnerky kašlete, venujete sa mojej rodine a mojej partnerke. Je to hanba. Dámy a páni, naše deti dostávajú takmer najhoršie vzdelanie z celého nášho okolia. Chýba nám vyše 2-tisíc učiteľov a učiteliek. Vo všetkých možných testoch, vo všetkých kategóriách, pätnásťročných, sme systematicky najhorší, či už ide o matematiku, či už ide o vedu, čítanie, nehovoriac o tom, že každý piaty vysokoškolák študuje mimo Slovenska. To je dnes realita Slovenska, to je vaše dedičstvo, to je výsledok vašej práce. Toho, čo mala byť služba. Toho, prečo ste boli toľko rokov ako SMER prisatí na štátnom rozpočte, to je ten výsledok. A vy máte tú drzosť, že teraz budete riešiť moje odvolanie? Vŕtať sa, ako hovorím, v grantoch a riešiť kvalitu súčasného tanca? To naozaj nemáte nič lepšie na práci? A ja si myslím, dámy a páni, že vy tú hanbu v skutočnosti cítite. Ale nakoniec prevážila potreba pomstiť sa. Tak ako ste sa museli pomstiť pani poslankyni Kolíkovej, keď ste ju odvolali z postu predsedníčky výboru na kontrolu SIS. Gratulujem vám, dámy a páni z koalície. Rozpadáva sa vám štát, s koaličnými partnermi sa neviete vôbec dohodnúť, neviete sa zhodnúť na tom, kto má viesť Národnú radu, ale hlavne, že sa viete zhodnúť na tom, komu sa pomstiť a že treba odvolať ďalšieho podpredsedu Národnej rady. Ale vráťme sa teda, vráťme sa teda k mojej osobe, lebo však o tom to je. Pán Gašpar hovoril veľa o tom, že dôležité sú fakty, tak si, poďme si povedať pár faktov, na ktorých sa zhodneme všetci vrátane pána Gašpara, lebo nič z toho nespochybnil, vrátane pána Fica, vrátane, predpokladám, aj šéfa tajnej služby. Fakt prvý. Áno, je pravda, že pochádzam z rodiny, ktorá je dlhodobo politicky aktívna, áno, pôsobí vo verejnej sfére, v kultúrnej sfére, nie posledné tri roky, od 19. storočia. A áno, je pravda, že občianske združenie, ktorého štatutárkou je moja mama a občianske združenie, ktorého štatutárkou je moja partnerka, dostávali podporu od štátu. A ja nespochybňujem tie sumy. Rovnako dostávali podporu od Európskej komisie, od medzinárodného vyšehradského fondu, od súkromných donorov, dostávali ju za vlád SMER-u. Úhrnne ešte viac, než za vlád Igora Matoviča a Eduarda Hegera. Rozhodovali o tom či už nominanti SMER-u, alebo nezávislí odborníci. Ale čo je kľúčové, tie občianske združenia dostávali podporu dávno pred tým, než ja som bol v politike. Dávno pred tým, než som vôbec uvažoval, že vstúpim do politiky, dávno pred tým, než existovalo Progresívne Slovensko. A Nadáciu Milana Šimečku ani nebudem spomínať, lebo to už je naozaj nedôstojné. A vy to viete. Veľmi dobre to viete. Druhý fakt. Ešte aj ten váš audit, ktorý odmietate zverejniť, ale ktorého výsledky už ste prekrútili, ešte aj ten váš audit konštatuje, že nedošlo k žiadnemu konfliktu záujmov. To snáď nespochybníte, že to v tej správe je. Čiže to je fakt. Záver auditu je, že nedošlo ku konfliktu záujmov. Alebo ho teda zverejnite, ak je to inak. Opäť opakujem, väčšinu tých grantov sa udelilo v čase, keď vládol SMER. Rozhodovali komisie buď tvorené nezávislými odborníkmi ako v prípade Fondu na podporu umenia, alebo nominantmi SMER-u. Ako vravím, PS vtedy buď neexistovalo, alebo bolo mimoparlamentnou stranou s jedným poslancom. Na tom sa zhodneme. Vy máte názor, že som teoreticky mohol mať vplyv. Na základe toho ma idete odvolávať? Nepredložili ste jediný fakt, ako by dotácie, o ktorých hovoríte, súviseli so mnou alebo s mojím vplyvom, lebo tam nebol. Tretí fakt. Je pravda, že spolu so stranou Sloboda a Solidarita a niekedy aj s Kresťanskodemokratickým hnutím organizujeme verejné zhromaždenie. To je fakt. Tie najväčšie verejné zhromaždenia boli proti novele Trestného zákona, to znamená v čase, keď ešte žiadne granty, žiadne výzvy sa neriešili, nikto o tom nemohol vedieť. Vtedy sme organizovali najväčšie, najväčšie zhromaždenia proti novele Trestného zákona. A budeme v tom pokračovať. Budeme v tom pokračovať, lebo to je v demokracii normálne a ústavou garantované. A zároveň tie zhromaždenia, ktoré sme organizovali my spolu s partnermi, sú omnoho slušnejšie, omnoho pokojnejšie, než tie, ktoré v minulosti organizoval SMER. To je jednoducho fakt, ktorý nespochybníte ani vy. A ako vravím, budeme v tom pokračovať bez ohľadu na to, ako dopadne táto schôdza. Štvrtý fakt, na ktorom sa snáď zhodneme, verím, že aj s koaličnými poslancami, lebo som aj vaším podpredsedom Národnej rady, aj vaším podpredsedom parlamentu, aj vaším predsedajúcim. A dúfam, že sa zhodnete, že v tejto roli som bol vždy férový, že som nevyužíval funkciu predsedajúceho, aby som škodil koalícii alebo aby som pomáhal opozícii. Neurobil som to ani raz a tých možností bolo niekoľko. Podobne ako som to neurobil ani v čase, keď som bol podpredsedom Európskeho parlamentu. Som predseda strany Progresívne Slovensko, ktoré tu aj všade vo verejnom priestore vystupuje ako vecná, konštruktívna opozícia. Od nás nepočujete vulgarizmy. My nie sme tí, ktorí hovoria ako pán premiér o lopatách a vidlách, ktoré treba zobrať na parlament, alebo o výchovných fackách, o zaškrtení a podobne. To nie je naša rétorika. Hovorili ste o situácii po atentáte. No Progresívne Slovensko bolo tou stranou a ja som bol ten politik z opozície, ktorý po atentáte najsilnejšie vyzval na upokojenie situácie. Vy ste potom povedali, že pokračuje sa v rovnakom tempe a že nemáte o nič také záujem. Čiže ak by išlo o fakty, tak dneska tu nie sme. Ja som doteraz sa snažil hovoriť vecne, hovoriť o faktoch, ale musím byť aj chvíľu osobný, lebo, ako vravím, je to trochu o mne. Je to pomsta voči mne, pomsta za dobrú opozičnú prácu, ktorú Progresívne Slovensko robí, ale vnímam tam aj iný rozmer. A premiér o tom hovoril, keď na jednej z tých tlačových konferencií vravel, že nepozná môj rozmer. Tuším, tak to vravel, že nie som, a to je pravda, nie som ani gauner, ani privatizér, nikdy som neobchodoval so štátom, nie som ani kriminálnik, nikdy som sa v politike neobohacoval a nemám žiadne kauzy a pán premiér nerozumie, ako je to možné, nevie si ma zaradiť. A vôbec už nerozumie, ako je možné, že politická strana, ktorej predsedám, ho dobieha v prieskumoch verejnej mienky a ho porazila v európskych voľbách. Rovnako ako premiér nechápe, ako je možné, že 18-tisíc ľudí príde na námestie uprostred leta v tých najväčších horúčavách. A to ich nezvážajú žiadne autobusy. A podľa mňa vám v koalícii a pánovi premiérovi to nejde, nejak sa cez to neviete preniesť, že čo to tam tí ľudia robia. Nechápete, že niekomu úprimne záleží na Slovensku, lebo to vôbec nezapadá do vášho sveta. Tak, pán premiér, ja vám pripomeniem môj rozmer, ktorý teda nepoznáte, lebo keď už ste z rodiny Šimečkovcov, z mojej rodiny, urobili najväčších nepriateľov, ktorí nielenže sú nasosnutí, ako vravíte, na štáte, ale ešte aj rozvrátili naše bilaterálne vzťahy s Českou republikou, ešte ovládajú celú Európsku úniu, urobili ste z nich najväčších nepriateľov, tak vedzte, pán premiér, aj vy všetci, že nadväzujete tým na dlhú a úctyhodnú tradíciu. Od uhorských aristokratov cez fašistov, komunistov až po Mečiara. Ja vám to teda pripomeniem. A začnem tým 19. storočím, lebo to možno pán Danko bude rád počuť. Prastarý otec mojej mamy, na ktorú ste útočili posledný mesiac, pán Matej Metod Bela, bol jedným z troch slovenských poslancov Uhorského snemu pred 1. svetovou vojnou. A nemal to ľahké ako slovenský poslanec. Hájil aj farby Slovenskej národnej strany. Bol signatárom Martinskej deklarácie a ironicky, preto to hovorím, podpredsedom Prvého československého parlamentu. Tak ako ja som podpredsedom, ktorého teraz idete odvolať. Útočili ste na môjho starého otca Milana Šimečku. A ja vám poviem teda, že to bol filozof, disident, neskôr poradca Václava Havla a kým premiér Fico stúpal v 80. rokoch v kariérnom rebríčku v komunistickej strane, môjho starého otca vyhodili z univerzity a zavreli ho do basy kvôli jeho textom. Do basy, kde takmer prišiel o zrak a napokon aj kvôli podlomenému zdraviu zomrel na Pražskom hrade ako poradca prezidenta. Rovnako útočíte na jeho syna, môjho otca, ktorý za komunistov aj za Mečiara zažíval lynč, komunisti mu nedovolili študovať, Mečiar ho označil za nepriateľa štátu, pričom on robil vždy to, čo robí dodnes a to, čo sa vám nepáči. Ako kritický intelektuál formuluje svoje názory, s ktorými nemusíte súhlasiť, ale patrí to k demokracii a je to svojím spôsobom služba pluralitnej spoločnosti a slobode. A útočíte na moju mamu, čo považujem za obzvlášť zvrhlé. Moja mama od roku 2009, áno, od roku 2009 ja som vôbec nebol v politike, organizuje konferenciu na výročie Novembra ´89, kde sa zúčastňujú nositelia Nobelových cien, štátnici, intelektuáli z celého sveta, kde tisíce ľudí chodia z celého Slovenska si vypočuť tú konferenciu. A zároveň posledné roky vstáva moja mama o štvrtej ráno každý deň, aby išla učiť na základnú školu do Plaveckého Štvrtka rómske deti, na ktoré sa všetci a najmä vy vykašľali, a na ňu idete útočiť. (Potlesk.) A útočíte na moju partnerku, ktorá hoci mohla byť v hociktorom tanečnom súbore, má najlepšie tanečné vzdelanie, tak sa rozhodla tvoriť nezávislú kultúru, pretože môže vystupovať a vystupuje v najväčších metropolách vo svete, ale jej v skutočnosti najviac záleží na malom predstavení na Slovensku v Lučenci, kde príde 20 ľudí, ktorí ale majú z toho nejaký zážitok, ktorých sa to nejakým spôsobom dotkne. A to je mimochodom, to je dedičstvo mojej rodiny, lebo ju spája služba, túžba robiť niečo, čo nie je len pre vás samotných, nielen vo vašom úzkom záujme alebo vášho klanu, čo robí niečo pre spoločenstvo, pre jeho hodnoty, a to je aj cesta mojich kolegov z PS. Áno, niekedy je táto cesta nepríjemná, ste opľúvaní alebo ste aj v base, ale to je spôsob, akým fungujeme my, robíme niečo, aby sa ľuďom na Slovensku malo lepšie, aj keď to nie je pohodlné. Pozrite sa, keby mi išlo o peniaze, nepotrebujem na to granty svojej partnerky, mohol som zostať v Európskom parlamente, byť jeho podpredsedom. Ale ja chcem byť napriek tomu tu, lebo chcem pomáhať tomu, aby sa ľuďom na Slovensku žilo lepšie. (Potlesk.) A ja už budem končiť, lebo nemám toľko času ako vy, ale mám dôležitý odkaz pre pána predsedu vlády, ktorý nám síce nerozumie, ale ja mu chcem odkázať, aby si ani na sekundu nemýlil moju slušnosť, našu slušnosť so slabosťou alebo s nedostatkom odhodlania. Ani na sekundu. A pokojne ma odvolajte, pokojne ďalej útočne na mňa, na moju rodinu, pošlite na nich audity kľudne. Ako som povedal. Oni prežili basu, prežili eštebákov, prežili Mečiarov lynč, prežijú aj vás a vášho amatérskeho šéfa tajnej služby. Zvládnete to. (Potlesk.) Môžte na mňa hľadať nové a nové veci na diskreditáciu, ale mňa to neznechutí, ani ma to nevyruší, ja nie som zatrpknutý, ani nebudem, ja necítim voči vám zášť, ja iba sucho konštatujem, že Robert Fico a jeho vláda je prekážkou pre to, aby sa ľuďom na Slovensku žilo lepšie. A preto ja sa nebudem ani rozčuľovať, nebudem nikoho urážať, nebudem sa znižovať na vašu úroveň, nebudem robiť politiku pomsty, ale budem dôsledne, tvrdo a trpezlivo pracovať na tom, aby sme vás vymenili a aby sa ľuďom na Slovensku žilo lepšie. Je to také jednoduché. A keď ma odvoláte, budem mať na to o pár hodín viac času. (Potlesk.) Pán premiér na jednej z tých tlačových konferencií si tak posťažoval, že mu chýbajú starí politici a vyjadril to tak, že on ma nepozná. Tak ja by som mu to povedal, kto som. Pán premiér, som ten, ktorý vás po voľbách porazí. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)