39. schôdza NR SR - 7.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2025-09-18
Poslanec: Vašečka, Richard (SLOVENSKO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Mne sa to zdá, a budem to naschvál prezentovať takto otvorene, že mne sa to zdá, ak sa mýlim ešte to možno vyplynie, možno pán minister nás presvedčí, že je to inak. Ale mne sa zdá, že tu je filozofia, ktorá uprednostňuje štát pred rodičmi. A že ten najlepší neverí, že ten najlepší záujem dieťaťa zastávajú rodičia, ale že to zastáva ministerstvo alebo nejaký úradníci. Ale aj chcem pripomenúť, že aj z právneho hľadiska, z ústavného hľadiska, ale z úplne prirodzeného hľadiska strážcami najlepšieho záujmu dieťaťa sú jeho vlastní rodičia alebo teda zákonní zástupcovia. A ďalšia nemálo dôležitá vec v tejto súvislosti, že tí rodičia sú daňoví poplatníci. Oni platia školstvo, oni platia aj všetkých nás, aj ministra, ale aj nás poslancov, aj ministerstvo, aj úradníkov. Preto rodičia sú v prvom rade tí rozhodujúci. Ale mne sa zdá, že tieto návrhy zákonov vychádza akoby z niečoho iného. Ja osobne si dovolím tvrdiť, že to nie je tak, že štát niečo dovoľuje rodičom v oblasti výchovy a vzdelávania, ale že to rodičia delegujú na štát keď chcú nejaký z ich práv a povinností, ktoré majú pri výchove a vzdelávaní detí. Viete, ono sa na to tak zabúda, ono sa to stráca, lebo ten život je taký náročný, uponáhľaný, že rodičia samozrejme v drvivej väčšine dajú deti do najbližšej školy alebo teda dobre do školy ktorú pokladajú za dobrú a sú radi že v tej škole sa im o to dieťa postarajú. Preto ja napríklad pokladám aj tak ojedinelý jav ako je domáce vzdelávanie. Myslím že tam absolvuje asi 0,4 % detí v tom veku, keď deti chodia do školy, že predsa len existuje týchto niekoľko stoviek detí a rodičov, ktorí ukazujú, že výchovu a vzdelávanie na prvom mieste poskytujú rodičia, vlastní rodičia svojmu vlastnému dieťaťu. A samozrejme pre vývoj spoločnosti, globalizáciu a tak ďalej je jasné, že drvivá väčšina rodičov toto nezvláda, nechce, slobodne sa rozhoduje dať deti do škôl. Ale je veľmi dobré, že popri štátnych školách, majú možnosť dať ich aj do neštátnej školy. To nie je nejaké privilégium alebo nejaká, že vymýšľajú tí rodičia. Ja ako rodič som bol veľmi rád, že som mohol svojej deti dať do cirkevnej školy. Zvažovali sme aj domáce vzdelávanie, ale keďže ja už som starý otec, tak naše deti keď boli v tom veku, tak to v podstate ešte nebolo možné tie najstaršie deti, takže sme ich dali s ochotou do cirkevnej školy. Čo sa týka ešte tej filozofie tých rodičov. Ústava hovorí, že ak sú pochybnosti ak rodičia zlyhajú tak o tom musí rozhodnúť súd. Nemôžeme mi en bloc zákonom povedať, že rodičia sú vlastne podozriví, alebo nekompetentní, alebo nedostatoční a mali by podľa možnosti, teraz hovorím napríklad o materských škôlkach, ideálne dať všetci v troch rokoch dieťa do škôlky, pokiaľ teda len to nejak lekár neposúdi, že to je absolútne nevhodné. Bolo by ideálne, aby všetky deti od troch rokov chodili do škôlky, vyriešil by sa problém. Toto je podľa mňa chybná filozofia. Navyše tá sloboda spôsobuje a boli tu dané čísla, dokonca pán poslanec Habánik ich spomínal, tuším 76 %, dobre som povedal, totižto, detí vo veku troch rokov nastupuje do materskej školy. Veď väčšine tých matiek tam končí materská alebo rodičovský príspevok a je to prirodzené. Čiže tí rodičia si to vyberú, áno, urobia to tak, sú vďační, že majú miesto v materskej škôlke. Netreba to ani hodnotiť, ani odsudzovať, ani brániť. Je tam tá sloboda. A ja by som bol za to, aby tá sloboda aj zostala. Taký možno praktický príklad, čo sa týka cirkevných škôl a tých obvodov kto nastúpi, kto bude mať miesto na cirkevnej škole. Všetky naše deti, bez toho aby sme to nejak teraz tak ideologicky plánovali, že to tak musí byť, že to je proste dogma, že všetky naše deti musia chodiť do cirkevných škôl, skončilo to nakoniec tak, že všetky naše štyri deti, akokoľvek sú individuálne, originálne, tak nakoniec navštevovali alebo navštevujú, v prípade tej najmladšej, cirkevnú školu. A my bývame, teraz príklad spomínal aj pán poslanec, my bývame vlastne, keď to poviem, v satelite. Bývame v dedinke, deväť kilometrov od centra krajského mesta. A my naše deti vozíme do cirkevnej školy ktorá je v meste. Fakt je taký, že v tej malej dedinke kde bývame žiadna škola nie je. A obec, pod ktorú spadáme, je na opačný smer od krajského mesta 7 kilometrov, kedy sme ich vozili do štátnej školy tej obecnej. Takže sme si vybrali, že do cirkevnej, do toho krajského mesta. Samozrejme keď sú deti väčšie jazdia autobusy a tak ďalej. A skutočne som veľmi zvedavý, ja som už z obliga, tá najmladšia už je na strednej škole, čiže ja to neriešim ako svoj problém, ale rozumiem tomu, lebo sme niečo podobné zažili, že naozaj tie, zjednoduším to, čachre machre s obvodmi môžu spôsobiť, že takí ľudia, ako my napríklad, budú mať s tým problémy a môže sa stať, že naozaj miesto pre ich deti sa na takejto cirkevnej škole nenájde a budú musieť voziť svoje deti do opačnej, na opačný smer kde idú do práce 7 kilometrov do obecnej školy, ktorá podľa mňa je normálna, nemám nič proti nej, ale proste chcem by som si vybrať tú cirkevnú v meste, ktorá je jedna z najkvalitnejších základných škôl. Ja som napríklad na cirkevnú školu nechodil, pretože som bol ôsmak, vtedy sa končila osmičkou základná škola v roku 1988. To znamená cirkevné školy neboli. Dôvod je jasný, komunisti. Viete, dneska sa môže stať, že nejaké dieťa sa nedostane na cirkevnú, hoci by rodičia veľmi chceli, je to pre nich dôležité z hľadiska viery, ale nielen z hľadiska viery, veď dieťa nemusí nutne chodiť povinne na cirkevnú školu. Ale z hľadiska aj kvality vzdelávania, aj toho spoločenstva tých ľudí, ktorí tam sú. Toto napríklad ja si cením najviac na tých cirkevných školách. Dobre, nejaká úroveň vzdelania tam je, lepšia, menšia, tieto boli kvalitné, teda aj čo sa týka vzdelávania. Ale perfektný kolektív nielen žiakov, aj učiteľov, zamestnancov, rodičov, už to tu bolo viackrát spomínané. Preto by som bol veľmi nerád, keby na toto nejakým spôsobom sa siahalo. Ja verím tomu pán minister, že vy to nechcete a že si myslíte že to tak nebude. Ja tomu verím, ja vám to nepripíšem ako zlý úmysel. Ale skutočne z mnohých dôvodov a mnohých aj konkrétnych situácií máme dôvod sa domnievať, že to tak sa môže veľmi ľahko stať a to by sme neboli radi. Tak isto na tých školách, už to tu bolo spomínané, a môžem to len potvrdiť, že tá inklúzia v tom najlepšom slova zmysle, nielen nejaké pridelenie žiaka, ale celkovo, to spoločenstvo, to prijatie toho žiaka je na tých cirkevných školách a aj mnohých súkromných, ktoré poznám veľmi dobrá, nadpriemerná, dokonca aj kvantitatívne, ale aj kvalitatívne je nadpriemerná, alebo určite nie o nič horšia ako v priemere na štátnych školách. Teraz ešte pár slov, ešte štyri minútky, povinné predprimárne vzdelávanie. Ja som vďačný za túto debatu. Padli tu čísla, navzájom sa napríklad kolegovia Habánik a Horecký odporovali, že vôbec nie je pravda, že tu je nejaký veľký trend v Európe ako povinné predprimárne vzdelávanie. Že je väčšia zaškolenosť detí, že rodičia viac sa rozhodli dávať deti do škôlky už v tom veku troch rokov, dobre, to je ich vec. Nech sa páči, motivujte, pomôžte, vytvorte miesta, proti tomuto nie som. Ale stanovovať to ako povinnosť akýmkoľvek spôsobom za to nie som. My sme si to už viackrát aj vyjasňovali, ale je tam teraz taká podmienka po novom, ktorá to, nazvem že zjemňuje, a to je maturita. A ja rozumiem čo chcete dosiahnuť pán minister. Ale ja sa môžem zase opýtať, opýtam sa aj za ľudí, že vyplýva automaticky, že inštalatér je horší otec ako jadrový fyzik, alebo že kaderníčka je horšia matka ako napríklad univerzitná profesorka. Myslím že nám je to jasné, že automaticky nie. A ak chceme riešiť problémy nejakej rómskej komunity, a mali by sme ich riešiť, tak majme možno odvahu a skúsme to pomenovať konkrétnejšie a ponúknuť a motivovať, ja nehovorím, že to je ľahké, že to je jednoduché, ale narobíme problémy mnohým a problém, tak ako mnohí vyjadrili pochybnosť, podľa mňa nevyriešite. Pre mňa je naozaj veľmi dôležité, že dieťa trojročné, štvorročné dieťa, že preňho okrem nejakej zaškolenosti je extrémne dôležitá vzťahová väzba. Na to má v prvom rade so svojou mamou, otcom, súrodencami, tými najbližšími. A veď dobre, veď keď si rodičia povedia, že dajú to dieťa do škôlky, veď tomu nebránime, netvrdí že niekto je zlý rodič, lebo dá v troch rokoch dieťa do škôlky, to by som si nedovolil tvrdiť. Ale na druhej strane nezľahčoval by som tú dôležitosť tej vzťahovej väzby v takomto veku. A posledné dve minútky by som ešte venoval, ja to málo, ale dobre, domácemu vzdelávaniu. Sadom som si s troma mamičkami, s troma ženami, ktoré veľmi aktívne pracujú v tejto oblasti a zastupujú týchto rodičov, čo sa týka domáceho vzdelávania. A keď som si to prešiel, ony boli veľmi pokojné, veľmi také racionálne. Mňa to viac vytáčalo aj emocionálne, že som zjednodušene povedané, že hádžete mi polená pod nohy. Lenže ak budete úspešný, tak tým idete proti konsolidácii. Lebo domáce vzdelávanie je veľmi lacné pre štát. My sme to tam zrátali, že to že tie deti sú na domácom vzdelávaní a nie v škole ušetria asi 3 mil. eur a to len za predpokladu, že rátam iba deti, ktoré nemajú špeciálne vzdelávacie potreby, lebo tam je ten normatív proste raste, veľmi, hej. Čiže tri, štyri, možno päť miliónov ak by sme tie deti zaradili do škôl. Čo si myslím, že už ani z hľadiska štátu nie je úplne bezvýznamná suma. Ale ja si stále myslím, že v prvom rade je to obdivuhodné, že títo rodičia chcú svoje deti vzdelávať, vychovávať doma, že majú takú slobodu. A naopak, podľa toho ako to poznám už roky, majú veľké problémy to robiť a zaslúžili by si podporu, zaslúžili by si našu podporu aj tie školy, ktoré im to umožňujú. Lebo naozaj nastáva tu to, bolo to už dnes to spomenuté, že mnohí rodičia ich príjmu ich deti a zapíšu do školy na domáce vzdelávania ako zodpovedná škola len niekde úplne na druhom konci Slovenska. A robí to problém aj tým rodičom, aj tej škole. A keď sa príjmu tie novely, tak mnohí naozaj budú mať veľké problémy časové, finančné, personálne, aby sa to uskutočnilo. Takže ja, tak ako som povedal, nechcem by osobný, nechcem byť protivný, ale proti týmto zákonom som proti a navrhujem aby boli stiahnuté na dopracovanie.