6. schôdza NR SR - 1.deň - B. popoludní
Dátum: 2023-12-06
Poslanec: Hlina, Alojz (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

124. Pardon. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, ako som avizoval, cítim takú malú potrebu niečo, by sa aj niekto začudoval, že ako a prečo k tomu. Skúsim vysvetliť, už či ma pochopíte, alebo nie, nechám na vás, ale pre moje srdce a svedomie mám pocit, že by sme, niečo by som k tomu povedať mal. Tak skúsim, len pre záznam. My sme takí králi, že my vlastne splachujeme pitnou vodou. To (povedané so smiechom) je fakt. Málokto už málokde, ale takí sme my a ešte si to stále, stále si to nevážime. Ja budem hovoriť možno, neviem, či vystúpim k meritu, ale k tej procesnej stránke, že my hovoríme o skrátenom, a procesné záležitosti sú tie dôležité, lebo dávajú kultúru procesom, hej, že vlastne človek vie, že čo a ako a podľa toho sa snaží postupovať. Tak možno využijem aj, pán minister, tú chvíľku, že ste tu, lebo vy teda odmietate byť tam, kde som ja a vôbec so mnou rozprávať, tak tu sa nemôžte schovať (povedané so smiechom), tak len procesne, vy ste, my, opozícia nemôže zvolať výbor pre pôdohospodárstvo, nemôže, lebo nás je málo. Viete, na to, aby bol uznášaniaschopný, tam musí byť niekoľko, musí byť sedem a my sme piati, ak dobre počítam, hej? Čiže len to je procesná stránka veci, dôležité si ju povedať, hej, aby ste potom pri formulácii toho, ja viem, že to znie efektne na kamere a jak teda je opozícia nemožná. Viete, prísne vzaté, opozičných poslancov včera na tom mimoriadnom výbore bolo osemdesiat... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Šimečka, Michal, podpredseda NR SR Pán poslanec, ospravedlňujem sa, ale musím vás upozorniť, že prerokúvame teda návrh na skrátené konanie toho vládneho návrhu. Hlina, Alojz, poslanec NR SR Máte pravdu, ale toto je k tej procesnej a opozičných tam bola nula, nula percent poslancov. Čiže možno pre tú korektnosť procesov je to dôležité povedať a k procesnej stránke tohto návrhu, čo, čo by sme si mohli povedať. Viete, ten zákon je plus-mínus o tom, plus-mínus o tom, a teraz sa budem snažiť formulovať tak, aby som nebol nejaký expresívny, plus-mínus o tom, že to, čo vyprodukujeme, aj nejako vyčistíme, hej, že (povedané so smiechom), bože, no patrilo by sa, hej? Dakedy sa to nečistilo (povedané so smiechom), potom sme sa civilizovali a teraz sa to už čistí a volá sa to ČOV-ka, hej, v niektorých prípadoch, hej, čistička odpadových vôd. No a teraz sme sa vývojom, evolúciou dopracovali k tomu, aj zákonmi, že teda máme tie ČOV-ky a už ich nejako aj definujeme, už ich nejako aj, máme požiadavky na kvalitu a to, aby to aj fungovalo, hej, aby to nebolo len akože ČOV-ka, ale aby to bolo fun... no a toto je celý ten proces. Čiže ten zákon hovorí o tom, že proste aby sme to, čo vyprodukujeme, vyčistili. Bola tam nejaká lehota a nestihli sme ju. A teraz to treba korektne zase povedať, že pán Taraba je v tom nevinne, hej, s tým fakt nič nemá, hej? Ale je to záležitosť taká všeobjímajúca nás všetkých, že to sme my, hej, že to sme my, hej, že proste my máme niečo urobiť, my to proste neurobíme, lebo však ešte stále na pozadí máme, však ešte to stále môžme šupnúť ešte raz do parlamentu a zmeníme účinnosť, hej? Takže viete, ono ten zákonodarca alebo niečo definovalo, že to, čo má, to, čo sa tvári ako ČOV-ka, nech je naozaj ČOV-kou, nech to naozaj čistí, bola tam nejaká lehota, tá lehota sa nesplnila. Teraz že kto je na vine? Hej, že či bola krátka tá lehota, asi nejaká bola. Otázka je, že ja si myslím, že jeden aj druhý. Procesne nesedí, komu vznikne škoda, lebo štátu v zásade vôbec nevznikne škoda v tomto prípade. Ak by vznikla nejaká škoda, tak by vznikla škoda, pokuta alebo nejaké konanie voči tým, čo to nemajú, hej, čo si to, ale asi by to bolo nespravodlivé, preto tu sedíme, hej? Áno, máme maslo na hlave všetci, všetci (povedané so smiechom) sa s tým musíme nejako vysporiadať, len, len bolo by dobré, keby sme aj toto zmenili, že svet sa mení, vody ubúda a my, my máme od Pána Boha to šťastie, že jej máme dosť a chcelo by to od nás aj to chcenie teda, že dobre, tak sme si toho vedomí a už to teda aj, aj čistíme. Takže viete, my sme naozaj v niečom úbohí a toto poviem tak, teda skúsim byť zase neexpresívny, že my si ani tie naše h... nevieme upratať. Viete, že to je, viete, že po všetkých tých, všetkej tej dobe, v tom všetkom, ale to nás vystihuje, to sme my, že ani to nevieme upratať, hej? Toto vlastne hovorí o tom, že sme to nezvládli, teraz vy ste tu a hovoríte, že nezvládli sme to a teraz ešte plus štyri roky, hej, že teda vlastne preložíme tú lehotu o ďalšie štyri roky, aby sme štyri roky mali čas na to, aby sme si to dali do poriadku. Uvidíme, ak nás bude päta tlačiť, možno o štyri roky sa tu niektorí stretneme a povieme, že nestihli sme to (povedané so smiechom), treba ďalšie štyri roky, bude tu možno iný minister, možno ten istý. A ešte sme to teda my, že nielenže sme to nestihli a ešte aj to, že sme vedeli, že to nestíhame, sme nezmenili ten zákon v normálnom legislatívnom procese, ešte sme sa museli v tej úbohosti našej dopracovať k tomu, že ešte aj skrátene, hej, a teraz si to akože zlizne pán minister, ktorý je v tomto, v tomto svojím spôsobom nevinne. Mne to v tom obraze, keby som pokračoval, pripomína to, že, že, že to, čo sme, do tých ČOV-iek púšťame, sme to nestihli a už to máme niektorí aj v nohaviciach, čiže preto je toto už aj skrátené. Takže toto mi chcelo srdce povedať v tejto chvíli, že máme obrovské šťastie žiť v krajine, kde je vody dosť a mali by sme si to vážiť a mali by sme konečne aj uvažovať, že či náhodou tie pravidlá, ktoré upravujú a, a zabezpečujú, aby jej bolo stále dosť, či je nie je načim, hej, ako by pán Huliak povedal peknou írečitou očovčinou, mne sa to páči, hej? Čiže nie je načim aj sa teda tomu pozrieť čelom. Že keď už nejaké povinnosti sú, nech to čistí, keď to je, hej? Nech tá čistička je čističkou. Ďakujem pekne.