32. schôdza NR SR - 4.deň - B. popoludní
Dátum: 2021-06-23
Poslanec: Marcinková, Vladimíra (ZA ĽUDÍ)
Druh vystúpenia: Vystúpenie

6. Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Navrhovaná zmena naráža na to, že v súčasnosti naša platná právna úprava zákona o ochrane osobných údajov spôsobuje skutočne veľké ťažkosti v oblasti pripomínania obetí totalitných režimov. Konkrétne obetí holokaustu, ale aj iných režimov či pamiatky padlých hrdinov. S týmito ťažkosťami sú konfrontované rôzne subjekty, napríklad mimovládne organizácie, občianski aktivisti, ktorí sa zasadzujú o pripomínanie si týchto obetí, a ktorí majú záujem organizovať pietne akcie či vybudovať pamätník s menami konkrétnych obetí. Zákon o ochrane osobných údajov v súčasnosti zároveň komplikuje aj zámery vytvárať virtuálne cintoríny, teda snahy vzdať úctu konkrétnym obetiam či padlým v online priestore. Súčasné znenie zákona totiž vyžaduje súhlas všetkých blízkych osôb, všetkých, podotýkam, čo je až absurdné, ktorého získanie vzhľadom na historické okolnosti, zachovanosť prameňov je nereálne a nedosiahnuteľné. Pokiaľ ide o pietne akcie zamerané na pripomínanie si pamiatky obetí holokaustu, akými sú napríklad čítania mien obetí, naplnenie podmienok v súčasnosti platnej právnej úpravy je takisto nereálne, nenaplniteľné, nakoľko stotožnenie a kontaktovanie všetkých blízkych osôb za účelom získania ich súhlasu dnes nie je možné. Keď sa tieto akcie dejú, tak sa dejú prakticky na veľmi krehkej právne hrane. V období holokaustu došlo k zavraždeniu približne 70 000 židov žijúcich na území vtedajšej Slovenskej republiky a ďalších asi 35 000 židov z územia dnešného južného Slovenska, ktoré v danom období bolo súčasťou Maďarska. Obeťami nacistov a ich kolaborantov sa stalo aj mnoho Rómov pochádzajúcich z územia Slovenska. V mnohých prípadoch boli vyvraždené celé rodiny. Zároveň sa mnohí z tých, ktorí prežili, po skončení 2. svetovej vojny z územia Slovenska vysťahovali a nie je možné ich ani stotožniť, ani kontaktovať. Snahy o zaistenie súhlasu všetkých blízkych osôb komplikuje aj nedostupnosť a nezachovanosť prameňov. Požiadavky kladené súčasným znením zákona o ochrane osobných údajov tak nie je možné z dôvodu objektívnych skutočností pri zámere realizovať napríklad pri pietnych akciách, ktoré som spomenula, ani pri tom budovaní pamätníkov alebo pri rôznych iných aktivitách s tým spojených. Druhý dôvod okrem tohto pripomínania si obetí a padlých, kvôli ktorému pristupujeme k tejto zmene zákona, je dokumentovanie osudu týchto obetí. Zákon komplikuje snahy zdokumentovať osudy obetí totality padlých a poskytovať ďalšie informácie. V praxi sú napríklad mimovládne organizácie aj historici konfrontovaní so žiadosťami konkrétnych fyzických osôb a právnických osôb, napríklad samospráv. V prípade, ak naozaj vyhľadávajú informácie a snažia o osude konkrétnych obetí totality informovať, zozbieravať o nich všetky dostupné zdroje alebo spomienky na padlých za účelom následnej organizácie alebo organizácie nejakej akcie, alebo vydania publikácie. Aj keď sa tu subjekty, na ktoré smerujú žiadosti, pohybujú v medziach zákonom povoleného spracovania osobných údajov na vedecký účel alebo na účel historického výskumu, problém nastáva pri poskytovaní získaných údajov žiadateľom, kde komplikáciu spôsobuje najmä požiadavka zákona získať súhlas, opakujem, všetkých blízkych osôb. To je často nevykonateľné. A v prípade, že žiadateľom o informácie je jedna z blízkych osôb príbuzných obete bez informácii o ostatných blízkych osobách, takisto nevie dostať adekvátnu informáciu. Aj tomuto chceme touto zmenou zákona predísť. Ako som sa v úvode, keď som zákon v stručnosti uviedla, vyslovila, že hľadáme naozaj zhodu aj s príbuznými právnymi úpravami v okolitých štátoch, tak z hľadiska tých blízkych právnych úprav spomeniem napríklad zákon č. 110/2019 Z. z. o spracovaní osobných údajov platný v Českej republike, kde Česká republika rešpektuje GDPR, no na druhej strane nevyužila oprávnenie rozšíriť jeho pôsobnosť aj na ochranu osobných údajov zosnulých osôb práve vzhľadom na tom, že sa snažila zachovať pripomínanie si obetí holokaustu a iných obetí režimov, ktorý aj európske právo priznáva ako jeden z pilierov zachovania v rámci GDPR. Nevidíme teda dôvod, aby v príbuznom právnom prostredí, za aký Slovenskú republiku radím, bola odlišná právna úprava, ktorá zamedzuje takémuto pripomínaniu si a dokumentovaniu osudu obetí, a prináša do aplikačnej praxe viac problémov ako úžitku. Ďakujem pekne.