35. schôdza NR SR - 1.deň - B. popoludní
Dátum: 2025-05-27
Poslanec: Petrík, Simona (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

179. Ja si to dám takto, okej, skúsim to takto (rečníčka si umiestňuje na rečnícky pult svoj notebook). Dobrý večer, kolegyne, kolegovia, ja ešte predtým, než začnem, už som to nestihla dopovedať v tej faktickej, ale možno len veľmi rýchlo zareagujem na pána ministra k tej ústavnosti teraz, čo ste hovorili. Ja som sa tomu nevenovala, pretože venovala sa tomu u nás konkrétne Irena Bihariová, tá tu, žiaľ, dnes teraz nemôže byť, ale ona mi aj povedala, že keď bola s vami cez víkend v relácii, že ste sa potom o tom rozprávali, o tejto, o tejto situácii, že teda ten Ústavný súd možno mohol pochybiť a keď vám ona dala tie naše argumenty, tak ste jej na to povedali, že hm, to môže byť zaujímavá legislatívna alebo ústavná polemika. Tak je to tak, alebo to tak nie je? No dobre, poviete mi potom, hej? (Reakcia navrhovateľa.) Ale ja vám hovorím, že o čom mi, čo mi spomenula kolegyňa, ktorá tu, žiaľ, teraz nemôže byť, takže ja budem zvedavá, že ako na to zareagujete alebo sa s ňou o tom porozprávajte. Dobre, ideme, ideme ďalej. Ja možno ani nepoviem úplne nové veci, ale možno niektoré áno, niektoré možno zopakujem, lebo je to dôležité zopakovať. Takže povedzme si to ešte raz. Minister práce Erik Tomáš, tu sediaci, chce presadiť opatrenie, podľa ktorého ten, kto odmietne vhodnú pracovnú ponuku, stratí nárok na dávku v hmotnej núdzi. Zákon máme v druhom čítaní, takže ja predpokladám, asi že teda koalícia sa zhodla, že ho podporí. No a preto aj tu dnes s kolegyňou aj kolegyňami a kolegami opäť stojíme, sme, aby sme využili túto možnosť a skúsili vás možno presvedčiť, prečo za tento zákon nemáte hlasovať, alebo prečo by ho možno mohol pán minister stiahnuť. Povedzme si teda, o čo v zákone skutočne ide. Tým návrhom sa, pán minister, v podstate vyhrážate najslabším v našej spoločnosti. A to nie je žiadne politikárčenie, to je jednoducho tak. Ľuďom v mimoriadne ťažkých životných situáciách vy idete hroziť, že im zoberiete ešte aj to existenčné minimum, z ktorého doteraz ledva vedeli vyžiť. A ja vás musím sklamať, pán minister, lebo týmto opatrením nevyriešite dlhodobú nezamestnanosť na Slovensku. Ľuďom, ktorí sú dlhé roky bez práce a točia sa v tom začarovanom kruhu chudoby s nakopenými problémami, vy nemôžete, nepomôžete im postaviť sa na nohy tým, takýmto jednoduchým populistickým riešením. Dávka v hmotnej núdzi na Slovensku nie je fakt žiaden luxus, už sme sa tu o tom bavili. Nie je to niečo, prečo by sa oplatilo nepracovať. Čiže tam bude asi nejaký iný dôvod, prečo títo ľudia sú na tejto existenčnej dávke. Táto dávka nepokrýva ani základné životné potreby. Je to 84,90 na jednotlivca a 220 eur 70 centov na dvojicu, ktorá môže mať jedno, ale môže mať aj viac detí, štyri. A odobratie tejto dávky môže pre mnohých znamenať existenčný boj, prehlbovanie chudoby, ktorá sa potom prenáša na ďalšie generácie. Odobratie dávky nehrozí len pre dotyčného poberateľa alebo poberateľku, ale aj logicky na to potom doplatia aj maloleté deti, ktoré si nevyberajú, do akej rodiny sa narodia. Pán minister hovorí, že jeho cieľom je práca namiesto dávok. A nie je prvý, ktorý sa snaží zapojiť ľudí na sociálnych dávkach do zamestnania a, áno, niektoré jeho čiastkovo navrhnuté zmeny v tomto zákone a dokonca aj mimo neho sú naozaj pozitívne. Avšak popravde zdá sa, že pán minister sa riadi skôr predsudkami voči zraniteľným skupinám, než reálnou analýzou problémov v našich politikách zamestnanosti, lebo aby sme pomohli dlhodobo nezamestnaným, potrebujeme mať aspoň tieto dve dôležité veci: 1) zabezpečiť dostatočnú finančnú motiváciu k práci, teda aby rozdiel medzi tou sociálnou pomocou alebo tou dávkou a platom bol dostatočne výrazný a 2) čo je dôležitejšie v našom prípade, v prípade Slovenska, potrebujeme kvalitnú podporu pri zapojení do zamestnania, pretože títo ľudia čelia rôznym prekážkam a bariéram, ako sú nízke vzdelanie, diskriminácia, zdravotné problémy. No a teda k tej finančnej motivácii. Finančná motivácia pracovať na Slovensku nie je problém. Mnohí si mylne myslia, že sociálne dávky sú príliš vysoké a preto ľudia nechcú pracovať, ale opak je pravdou. Naša pomoc v hmotnej núdzi patrí medzi najnižšie v Európskej únii. V skutočnosti máme na Slovensku relatívne vysokú motiváciu pracovať. Ja viem, že to je prekvapujúce, ale to sú štatistiky, to sú dáta. Podľa štatistík patríme do hornej tretiny krajín Európskej únie. Ja uznávam, že ako minister ste urobili aj niekoľko dobrých krokov smerom k posilneniu motivácie dlhodobo nezamestnaných ľudí pracovať a preto ja sa pýtam veľmi podobnú otázku, ako sa pýtala aj kolegyňa predo mnou, prečo teda nestaviate na tom a radšej sa nezameriate práve na tú kvalitnú podporu pri zapájaní do zamestnania. Namiesto toho prichádzate s týmto nešťastným návrhom, ako krátiť dávky ľuďom, ktorí odmietnu vhodnú pracovnú ponuku. Takéto zmeny len prehlbujú predsudky voči tým lenivým poberateľom dávok, ako ich vy nazývate, najmä keď sa to často nesprávne chápe aj vo vzťahu k rómskej menšine. Ja som nevidela, nehnevajte sa, ja som nevidela jednu analýzu ministerstva, ktorá by ukázala, koľko z týchto ľudí naozaj odmieta ponuky a prečo ich odmietajú. A potom je samozrejmé, že aj verejnosť sa opiera skôr o predsudky, než o fakty. Takisto je dôležité si uvedomiť, že medzi poberateľmi dávok sú aj osoby, ktoré čelia diskriminácii a iným prekážkam, ktoré im bránia pracovať, a štát by im mal pomáhať a nie ich obviňovať a hroziť im, že pomaly skončia na ulici. Ďalšia vec je, že bude veľmi záležať, to som nestihla dopovedať vo faktickej, bude veľmi záležať na každom úradníkovi na úrade práce, ako posúdi, či je ponuka skutočne vhodná pre konkrétnu osobu. Čiže to rozhodovanie o dávkach môže byť často náhodné, rôzne podfarbené, nevieme, kto aký postoj zaujme. A takto sa môže ľahko stať, že niektorí ľudia neférovo prídu o dávky len preto, že ich prípad posúdil niekto konkrétny na nejakom konkrétnom úrade práce. Akú dávate vy ľuďom záruku, že ich prípady budú posudzované férovo a bez predsudkov? Ja viem, že vy ste hovorili, že by im mal pomáhať aj rómsky asistent, alebo neviem, ako to voláte, ale to budú, na každom jednom úrade bude tento asistent? (Rečníčka sa obrátila s otázkou na navrhovateľa. Reakcia navrhovateľa.) Aha, dobre. A to ako zistíte, že kedy to bude potrebné? To z nejakých dát budete, alebo už teraz to viete? (Reakcia navrhovateľa.) Viete. Dobre. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Žiga, Peter, podpredseda NR SR 180. Pani poslankyňa, nediskutujte s pánom ministrom. Povedzte, čo chcete, on vám zareaguje, alebo nezareaguje, také sú pravidlá v parlamente, dobre? Petrík, Simona, poslankyňa NR SR 181. No dobre. Dobre, ďakujem, prepáčte. A keď už tú prácu teda títo ľudia prijmú a začnú ju vykonávať, pýtam sa, naozaj toto pomôže zamestnanosti? A najmä, pomôže to vôbec tým konkrétnym ľuďom vymaniť sa z toho bludného kruhu chudoby? Môžeme sa pozrieť napríklad do Nemecka, ktoré prešlo podobnou reformou, a je, existuje pomerne čerstvá štúdia, ktorá skúmala dôsledky tejto reformy. A tá štúdia dospela k záveru, že síce ľudia sa krátkodobo zamestnali, ale z dlhodobého hľadiska bola kvalita a udržanie pracovných pozícií nízka. Ľudia sa zväčša zamestnali v podradných pracovných pozíciách a v podstate uviazli v pasci nízko platenej nestabilnej práce. Často tiež hovoríte o lenivosti, pán minister, veľakrát ste to spomenuli aj dnes. Ja nepopieram, že ľudia sú aj leniví a vôbec si nemyslím dokonca, že ide viac o nejakú že, o nejakú konkrétnu komunitu, napríklad o rómsku komunitu. Áno, ľudia sú všelijakí a niektorí sú aj leniví. Ale niektorí ľudia sú aj dlhodobo diskriminovaní, napríklad tí zo znevýhodneného sociálneho prostredia. A ja nevidím z vašej strany za celú dobu vášho sedenia na stoličke ministra žiadnu snahu zmierniť práve tento negatívny vplyv sociálneho zázemia na výsledky napríklad vo vzdelávaní alebo na trhu práce. Vy radšej namiesto toho idete s bubnom na zajace a chcete trestať lenivosť. Namiesto strašenia a vyhrážania sa odoberaním dávky by ste sa ako skutočný sociálny demokrat mali sústrediť skôr na to, aby kariérne poradenstvo, vzdelávanie a rekvalifikačné kurzy na ÚPSVaR-och fungovali efektívne a nielen tak pro forma, len aby sa vyčerpali eurofondy. Verte mi, umelé dotovanie pracovných miest je horšou, drahšou a oveľa menej účinnou metódou ako napríklad vzdelávanie alebo rekvalifikácia, na ktorú aktuálne míňame ako krajina v porovnaní s inými krajinami Európskej únie suverénne najmenej. Prosím, sústreďte sa na skutočné príčiny dlhodobej nezamestnanosti a radšej stiahnite tento škodlivý zákon. Tým by som to uzavrela, ale možno ešte posledná vec alebo taká otázka, že či už ste si tento váš zákon vyštrngali s ministerstvom financií. Pretože, ak si pamätáte, tak v prvom čítaním, v oficiálnom vyjadrení ministerstva financií k vášmu zákonu vám toto ministerstvo vyslovene neodporúčalo zavádzať podmieňovanie dávky v hmotnej núdzi akceptovaním vhodnej pracovnej ponuky. Ja som to tu celé citovala, to už teraz nebudem opakovať. Takže ma len zaujíma, že či ste vzali do úvahy ich pripomienky. Ďakujem pekne.