12. schôdza NR SR - 4.deň - B. popoludní
Dátum: 2020-09-22
Poslanec: Kotleba, Marian (ĽS Naše Slovensko)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

183. Vážený pán podpredseda, kolegyne, kolegovia, najprv mi dovoľte sa poďakovať vládnym poslancom za to, že otvorene povedali svoj názor, a zvlášť pani poslankyni, ktorá jasne povedala, že aj v jej okolí sú deti, ktoré sú postihnuté po očkovaní a že jednoducho treba s týmto niečo robiť a nemôžme nútiť rodičov, aby svoje deti dávali očkovať, a potom keď to dopadne zle, a tým prípadov je veľmi veľa, aby sa potom tváril štát, že sa nič nestalo. My ale nesúhlasíme ani s tou teóriou, že cesta je nejaké odškodňovanie, pretože všetci tí, čo máte deti, viete, že keď vám vaše pekné, zdravé dieťa dochráme na základe nejakého očkovania tak, že už bude z neho ležiaci alebo postihnutý, úplne postihnutý pacient, tak to nestojí za všetky peniaze sveta. To sa nedá odškodniť. Koľko, koľko bude dosť peňazí na to, aby zaplatili za zdravie vášho dieťaťa? Koľko bude dosť peňazí za to, aby chlapec, ktorý pred týždňom hral s vami futbal a teraz leží s vyplazeným jazykom, vypúlenými očami niekde na lehátku, aby vám to vrátilo ten pocit? Koľko je peňazí dosť na to, aby dievčatko, ktoré s vami tancovalo desať dní alebo možno len päť dní predtým nešťastným očkovaním, zrazu nevie povedať jednu vetu, jedno slovo, vyteká jej slina, vyplazený jazyk, vykrútená ruka. Koľko peňazí je dosť na to, aby ste vrátili naspäť takéto poškodenia? (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Grendel, Gábor, podpredseda NR SR 184. Pán poslanec, chcem vás poprosiť zdvorilo, aby ste si to rúško nasadili tak, ako sa má, s ohľadom na ostatných poslancov v rokovacej sále. (Rečník sa rukou jemne dotkol rúška, ktoré však stále nezakrýva nos.) Ja vám síce do tváre nevidím, ale niektorým kolegom to prekáža, a jednoducho keď ostatní to môžu mať nasadené poriadne, myslím, že by ste to mohli mať aj vy. Kotleba, Marian, poslanec NR SR 186. Už sa to napravilo, poprosím vás ten čas potom vrátiť. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim a reakcie z pléna.) Grendel, Gábor, podpredseda NR SR 187. Pán poslanec... Kotleba, Marian, poslanec NR SR 188. Chlapci, vy mi choďte vyčítať, potom vonku o tom sa porozprávame. Dobre? (Reakcie z pléna a prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Grendel, Gábor, podpredseda NR SR 189. Pán poslanec, poprosím vás. Nemôžem teraz, pani poslankyňa, dávať procedurálny. (Reakcie z pléna a krátka pauza, rečník si upravil rúško, aby zakrývalo nos.) Kotleba, Marian, poslanec NR SR 190. Dobre, máme to napravené... Grendel, Gábor, podpredseda NR SR 191. Ďakujem pekne, pán poslanec. Kotleba, Marian, poslanec NR SR 192. ... aby aj propagandou postihnutí poslanci boli spokojní. (Rečník má opäť rúško pod úrovňou nosa, reakcie z pléna.) Fešáčik, poď von, podebatujeme sa o tom, keď máš problém s mojím rúškom. Nie, chcem sa o tom s tebou porozprávať, keď mi nepôjde čas. Berieš mi čas. (Reakcie z pléna.) Grendel, Gábor, podpredseda NR SR 193. Čas vám vrátime, pán poslanec, čas vám vrátime, pán poslanec. Ďakujem pekne. Vrátime. Kotleba, Marian, poslanec NR SR 194. Pán podpredseda, ja to mám nasadené. (Rečník sa obrátil k predsedajúcemu.) Keď mi to padne, čo s tým mám spraviť? Grendel, Gábor, podpredseda NR SR 195. Skúste to len napraviť. Vráťte, prosím, čas pánovi poslancovi, pokojne aj na úplný začiatok Kotleba, Marian, poslanec NR SR 196. Ďakujem pekne, pán podpredseda. Grendel, Gábor, podpredseda NR SR 197. A skúsme sa navzájom rešpektovať. Ďakujem pekne. Kotleba, Marian, poslanec NR SR 198. Takže ešte raz. Koľko peňazí aj napriek niektorým, ktorí to nechápu, čo sú podstatné veci v živote, je dostatočne veľa na to, aby vás niekto odškodnil za zničené zdravie vášho dieťatka, ktoré nikomu nič neurobilo, len bolo podrobené povinnému očkovaniu látkou, o ktorej v presnom zložení dnes absolútne nič nevieme? My dnes totiž na Slovensku tie vakcíny nevyrábame, my tie vakcíny všetky dovážame a my o tých vakcínach a ich účinkoch sa môžme len domnievať, aké vplyvy, aké následky budú na tieto detské organizmy mať. Pre tých, čo ste tu neboli v minulom volebnom období, bol tu pán poslanec Zelník za SNS, ktorý má veľký vplyv na dovoz vakcín na Slovensko a ktorý veľmi bojoval za to, že aké sú bezpečné a treba to tým deťom dávať. Tak som ho vyzval, keď je taký chlap, nech si tú ampulku s tou vakcínou rozlúskne, rozpolí, nech si to dá na lyžičku a nech to zje. Keď to nemôže ublížiť 5-kilovému dieťatku, malému, alebo možno aj menej, 3,5-kilovému po narodení, tak to predsa neublíži deväťdesiatkilovému chlapovi. A bolo po hrdinovi. Bolo po hrdinovi. Rozprávame sa tu dnes, v súčasnej dobe, v súčasnej spoločnosti, o tom, že máme jesť zdravé potraviny, že máme jesť potraviny bez nejakých kovov, bez hliníku, bez, ja neviem, bez olova. Benzín sme vymenili za bezolovnatý. Každý rok sa menia emisné limity na autách. Nemáme dnes v Európe v autách poriadne motory, lebo musíme mať tie najzelenšie limity. To všetko preto, aby sme mali zdravé životné prostredie. A potom, potom v jednej dávke vstrekneme tým deťom toľko hliníka, toľko ortute, toľko kadmia, koľko bežný človek nedostane do svojho tela za desať rokov života, za desať rokov života. A ešte chceme nútiť tých rodičov, ktorí to odmietnu, aby pod hrozbou pokút držali hubu a krok a dali tie svoje deti chemicky ničiť. A keď sme my prvýkrát vyšli s touto iniciatívou proti povinnému očkovaniu, tak sme netušili, že sa nájdu ľudia, sa nájdu poslanci, ktorí dajú návrh, že deti, ktoré nie sú očkované, nebudú môcť mať prístup do štátnych škôliek, škôlok. Chvalabohu, to neprešlo v minulom volebnom období, úplné šialenstvo, ale vidíte a počujete, kolegyne, kolegovia, že aj v dnešnej dobe pod vplyvom COVID-19 projektu a propagandy, mnohí poslanci sú tu už úplne z toho preprogramovaní, tak dochádza k tomu, že médiá, a vo verejnom priestore sa začína šíriť proste téma, že v budúcnosti ľudia, ktorí sa nepodrobia nejakému COVID -19 očkovaniu, nebudú mať prístup, ja neviem, do akých funkcií alebo do akého zamestnania (smiech v sále), alebo, alebo do nejakých objektov. A to sú dospelí ľudia. Čo potom sa bude robiť s deťmi. Čo sa bude robiť s deťmi? Ja sa čudujem jednej veci, že tu dnes - aj dnes - musíme túto tému obhajovať my, ale poslanci za Slobodu a Solidaritu, ktorí slobodu majú priamo v názve strany, tu by mali byť prví a mali by, by biť na poplach, aby ľudia proste jednoducho bojovali za svoje práva, aby my ako poslanci sme bojovali za ich práva, že predsa nikto nemôže do nejakého človeka – o to viac do dieťaťa nevinného, bezbranného – natlačiť nejakú chemickú látku len preto, že si to nejaká očkovacia farmaceutická mafia vylobuje na ministerstve zdravotníctva. Celé to je o tom, celé to je o tom. A my hovoríme, a znova to tu zopakujem za náš klub, ak by sa táto vakcína, ak by sa všeobecne tie vakcíny aj proti tým detským chorobám vyrábali na Slovensku, mali by sme nad nimi absolútnu kontrolu, a tí ľudia by mali štátom garantované, že vedia presné zloženie vakcíny, vedia presné účinky, tak potom by tá téma a tá debata bola úplne niekde inde. Ale nie, že my si dovezieme nejaký chemický hnoj a máme to pod, pod hrozbou pokút do tých najmenších detí proste pichať, lebo kolega Schlosár síce povedal, že pre tých, ktorí nechcú svoje deti dať očkovať, tie pokuty nehrajú úlohu, ale nie je to celkom pravda, pretože sú chudobné okresy, sú chudobné regióny, kde je veľká nezamestnanosť a kde mnohokrát pracuje možno len jeden z rodiny, možno ani to nie, a tí ľudia tiež nechcú dať svoje deti očkovať, ale boja sa tých pokút, pretože 300 eur, viac ako 300 eur zaplatiť je pre nich likvidácia rodinného rozpočtu. Fyzická likvidácia ich rodinného rozpočtu. A oni, keď aj nechcú, tak potom povedia, že proste museli sme to dať, lebo 300 euro by sme zaplatiť nedokázali. Exekútor by nám zobral aj to málo, čo máme, aj to málo, čo máme. Čiže my nechceme nikomu brať možnosť, kto chce, nech sa dá zaočkovať, kľudne. Kto chce, nech sa dá zaočkovať, ale kto nechce, tak predsa ho štát nemôže nútiť. Veď toto presne robili tí zlí nacisti. Toto robili Japonci, pokusy, nie? Na zajatcoch. Toto sa robilo v Amerike, takéto programy. A my chceme byť predsa demokratický, moderný, právy..., právny štát a nechceme na základe tlakov farmaceutickej loby pchať do ľudí chémiu. Lebo ak máme zasahovať do osobnej integrity ľudí, občanov a hlavne tých nevinných, bezbranných detí, tak potom nemôžme hovoriť, že sme moderný, demokratický štát, moderná demokratická krajina bez ohľadu na všetky ostatné vyhlásenia, bez ohľadu na akúkoľvek inú legislatívu, lebo ak štát núti podrobovať deti nejakým kvázi medicínskym zákrokom bez súhlasu ich rodičov, tak to sme kde? Tak to sme kde? A pre tých z vás, ktorí ste ešte nevideli také dieťa postihnuté po očkovaní, tak na jednej strane vám to neprajem, je to veľmi smutný pohľad, je to jeden z najsmutnejších pohľadov, aké sa dajú zažiť, keď vám to tí rodičia ukážu, že vám ukážu video s tým chlapcom, ako hrajú ten fodbal, alebo s tým dievčatkom ako maminka niekde tancuje, a potom ho vidíte, to isté dieťa vidíte ležať v izbe alebo v nemocnici úplne, úplne v zlom stave a medzitým sa stalo len to, že za ten týždeň sa nechali prehovoriť tým pediatrom, tým svojím lekárom a proste pichol im tú očkovaciu látku. My sme zažili, to tak akurát stihnem na koniec, taký najsmutnejší, veľa bolo tých prípadov, ale najsmutnejší z Hliníku nad Hronom, kde dvaja rodičia teda mali bábätko, maminka ho chcela dať očkovať, lebo proste je to dôležité, aby neochorelo, ja neviem, ten rotavírus a kadejaká tá moderná propaganda, a otec vravel nie. Nie, proste zničí mu to imunitu, nedávajme, nedávajme. Tri roky, tri roky bojoval s tou svojou ženou ten chlap, tri roky chránil to dieťa pred tým očkovacím zásahom a po troch rokoch povedal, že no dobre, tak nebudem sa s ňou hádať, nebudem sa s ňou hádať a predsa všetky tie štúdie hovoria o tom, že po troch rokoch už tie následky nie sú až také desivé, a že čím je to dieťa staršie, tým je menšia pravdepodobnosť, že sa niečo stane. A keď mal ten chlapec tri roky a možno nejaké, nejaký mesiac alebo dva, tak išli tomu pediatrovi a dali ho zaočkovať. O šesť dní nato z chlapca úplne zle, úplne zle. Nevnímal, tiky v tvári, vyplazený jazyk, jedno oko sa mu úplne vyšinulo. Nevedel, prestal zrazu rozprávať, proste katastrofálne následky, katastrofálne následky. My sme sa k tej rodine ako dostali v rámci toho nášho programu sociálnej pomoci. Rodičia, rodičia od toho momentu začali okamžite veľmi intenzívnu rehabilitáciu, takú terapiu, ktorú našli na internete, proste rôzne cvičenia, aj, aj fyzické, aj také, aj také mentálne, alebo duševné, alebo ako by som to nazval. Čiže ten stav sa pomaličky zlepšoval, ale ešte keď sme ku nim prišli asi po troch mesiacoch odvtedy, jako sa to stalo, tak keď sa rozprávali o tom, ako nakoniec ten muž, ten otec to dovolil a išli očkovať to dieťa, tá, tá mama, tá žena proste tam plakala strašne, úplne plakala, lebo v podstate ona bola tá, ktorá o tom rozhodla, a to bola, to bola strašne smutná chvíľa, strašne smutná chvíľa, keď jednoducho ste videli, že ten chlap v tej svojej dobrej viere proste podľahol tej, tomu tlaku na to očkovanie a toho chlapca, ktorého mali na videu zaznamenaného, na fotkách úplne, úplne mladé, maličké dieťa, vtedy mohol mať, ja neviem, štyri roky a úplne bol, alebo tri a pol roka, a bol úplne hotový. Čiže tieto smutné osudy, nenúťme, nenúťme rodičov, aby museli podstupovať takéto smutné prípady, smutné osudy. Dajte im tú slobodu, veď buďme, buďme demokrati, dajme im tú slobodu. A predsa ak to očkovanie funguje, kolegyne, kolegovia, ak to očkovanie funguje, tak predsa tí, čo sú zaočkovaní, sa nemusia báť, keď tam príde niekto neočkovaný. Veď sa nemusia báť, nemajú sa čoho báť. Ak očkovanie proti besnote funguje, tak sa predsa nemusíte báť, keď vás uhryzne besný pes, nie? Jedine, že by to nefungovalo. Ďakujem pekne.