49. schôdza NR SR - 15.deň - B. popoludní
Dátum: 2026-05-06
Poslanec: Prostredník, Ondrej 
Druh vystúpenia: Vystúpenie

Predkladáme zákon, ktorý pracovne nazývame právo na detstvo bez násilia. Príbehy detí, ktoré sú obeťou rodičovského násilia, sú zároveň ich volaním o pomoc. Volaním o pomoc, ktoré dolieha aj k nám, zákonodarcom, ktorí máme v rukách všetky nástroje, aby sme ich volanie vypočuli a aby sme mohli urobiť veci tak, aby toto volanie už nemuselo zaznievať. Aby sme nastavili legislatívne prostredie tak, aby sme ako spoločnosť čo najúčinnejšie dokázali násilie na deťoch v domácom prostredí odsúdiť, predchádzať mu, pomôcť obetiam a pomôcť aj rodičom, aby viac ako po trestajúcej výchove siahali po výchove rešpektujúcej dôstojnosť detí ako ľudských bytostí. Je dobré, že v posledných mesiacoch, možno už aj rokoch, je stále viac ľudí, ktorí prelomili svoje mlčanie a hovoria o tom, ako prežívali fyzické tresty v detstve. Je to signál o rastúcom povedomí spoločnosti o nevhodnosti takejto násilnej výchovy. V rámci prípravy návrhu zákona sme usporiadali okrúhly stôl, kde sme zvolali organizácie, ktoré pracujú s obeťami násilia. A všetci zástupcovia, zástupkyne týchto organizácií nám zhodne hovorili o rastúcom počte prípadov súvisiacich s násilím v rodinách, kde popri ženách sú obeťou práve deti. Vypočuli sme si príbehy o rastúcej nedôvere ľudí v štátne inštitúcie v prípadoch, keď prežívajú krízové situácie spojené s násilím. Títo pracovníci nám hovorili o tom, ako sa vo svojej práci potýkajú s ignorovaním rozhodnutí inštitúcií. Hovorili o tom, že násilie obvykle nie je prvý inštinkt rodičov, že ľudia vlastne nechcú siahať po telesných trestoch ako po prvej možnosti, ale, žiaľ, siahajú po telesných trestoch v situáciách, keď si nevedia rady, keď sa stretávajú s nevymožiteľnosťou práva a s ďalšími problémami, na ktoré narážajú pri výchove svojich detí. Stále je viac tých, čo o traumách zo svojho detstva hovoria. A tým menia situáciu spoločnosti. Je však aj veľa tých, ktorí ešte stále neprehovorili a nosia si túto traumu v duši. Vyrástli v predstave, že to tak má byť. A kedykoľvek niekto otvorí tému fyzických trestov v rodinách, vždy sa v alarmujúcej miere ozvú aj ľudia, ktorí obhajujú nevyhnutnosť takýchto trestov vo výchove. Možno to poznáte aj vy. Aj tu medzi nami iste mnohí povedia, veď aj ja som od rodičov dostal raz nejednu výchovnú facku, po zadku a som tu. Nič zlého sa so mnou nestalo. Áno, toto býva obvyklý argument obhajcov fyzických trestov v rodinnej výchove. Je to však mylný argument a poviem prečo. Národná stratégia na ochranu detí pred násilím s názvom Detstvo bez násilia pre všetky deti, vypracovaná pre roky 2023 až 2029, ktorú schválila vláda na svojom zasadnutí 13. novembra 2023, teda zjavne bola vypracovaná ešte v období pred touto vládou, ale schvaľovala ju už táto vláda. Tak táto stratégia obsahuje veľké množstvo dát, poukazujúcich na škodlivosť násilia páchaného na deťoch pre ich ďalší psychický vývoj. Napríklad výskum výskytu retrospektívne udávanej traumatizácie v detstve skúmal dospelých obyvateľov Slovenskej republiky s cieľom zmapovať prevalenciu všetkých typov retrospektívne udávanej traumatizácie z detstva a posúdenia súvislosti medzi jednotlivými typmi traumatizácie a zdravím v dospelosti, tak tento výskum potvrdzuje významné asociácie medzi výskytom retrospektívne udávanej traumatizácie v detstve a medzi dlhodobými zdravotnými ťažkosťami v detstve. Znamená to, že fyzické tresty majú priamy vplyv na zdravotný stav ľudí v dospelosti. Najmä emočné týranie, zanedbávanie a výskyt kombinovanej traumatizácie významne vplýva na neskorší výskyt dlhodobých zdravotných ťažkostí. Zároveň Národná stratégia Detstvo bez násilia uvádza aj mieru výskytu násilia na deťoch na Slovensku. Konštatuje, že od roku 1999 nebol vykonaný reprezentatívny výskum v tejto veci. V roku 2013 však bola vykonaná výskumná úloha, ktorá dospela k záveru, že fyzickému násiliu bolo vo vzorke vystavených až 23 % detí. Odhad na celú populáciu detí 8. a 9. ročníka je medzi 21 % až 25 %. V oblasti rizika sa nachádzalo približne 5 % až 7 % detí. Celkovo sa v populácii detí ôsmych a deviatich ročníkov nachádza v riziku alebo priamo vystavených situáciám fyzického násilia 20 Medzi 21 % až 25 % v oblasti rizika sa nachádzalo približne 5 % až 7 % detí. Celkovo sa v populácii detí ôsmych a deviatich ročníkov nachádza v riziku alebo priamo vystavených situáciám fyzického násilia 26 až 31 % detí, teda takmer tretina detí v našej spoločnosti zažíva násilie a je to pre ne každodenná realita. Môžeme teda konštatovať, že na Slovensku zaznamenávame vysokú mieru tolerancie voči telesnému trestu detí v rodinách. Pokiaľ ide o mieru výskytu telesných trestov podľa staršieho výskumu agentúry Focus z roku 2003, takmer 70 % Slovákov považuje za prirodzené udrieť dieťa po zadku vždy, keď to rodič uzná za vhodné. Často títo ľudia argumentujú slobodou používať takéto výchovné prostriedky. V nám kultúrne blízkej Českej republike sa problematika násilia na deťoch spracúva a venuje sa jej predovšetkým centrum LOCIKA. Podľa ich výskumu 63 % českých rodičov používa pri výchove telesné tresty. Zároveň máme k dispozícii aj dáta preukazujúce škodlivosť násilných výchovných prostriedkov pre ďalší vývoj dieťaťa a pre našu spoločnosť ako takú. Napriek tomu Slovensko stále nepristúpilo k zásadnému legislatívnemu riešeniu, ktoré by telesný trest ako výchovný prostriedok odsúdilo a postavilo do kategórie neprijateľných. Podľa analýzy, ktorú pre nás spracoval Parlamentný inštitút Národnej rady, väčšina európskych štátov vo svojej legislatíve jednoznačne odmieta používanie akýchkoľvek, teda aj miernych telesných trestov v rodinách. Slovensko k dnešnému dňu patrí medzi jediné tri štáty v rámci Európskej únie, ktoré majú nejednoznačné odsúdenie telesných trestov na deťoch v domácom prostredí. Tie štáty sú, možno to znie prekvapivo, Belgicko, potom Taliansko a Slovenská republika. Česká republika, ktorá nám je veľmi blízka jazykovo aj kultúrne, len nedávno, ako súčasť veľkej reformy Občianskeho zákonníka, odstránila zo svojho legislatívneho poriadku možnosť rodičov používať primerané výchovné prostriedky a zaväzuje rodičov k starostlivosti o dieťa bez telesného trestania. Slovenská republika čelí tiež medzinárodnej kritike pre nedostatočnú ochranu detí pred fyzickým násilím. Výbor Organizácie Spojených národov pre práva dieťaťa opakovane upozorňuje Slovensko na tento nedostatok. Napriek tomu, že naša legislatíva hovorí o najlepšom záujme dieťaťa, naďalej ponecháva rodičom používať primerané výchovné prostriedky. Slovenský zákon teda nedostatočne chráni deti pred telesným trestaním v rodinách a nepredstavuje jednoznačné odsúdenie akéhokoľvek telesného alebo duševného trestania, tak ako nás k tomu zaväzuje dohovor o právach detí, preto je najvyšší čas, aby sme urobili významné kroky smerom k zabezpečeniu práva detí na detstvo bez násilia. Jedným z nich je aj zmena aktuálneho zákona o rodine tak, aby tento zákon poskytoval deťom právo na detstvo bez násilia. Prosím vás o podporu tohto návrhu a ďakujem za pozornosť. Ďalej vystúpi v rozprave prihlásená pani poslankyňa.