31. schôdza NR SR - 4.deň - B. popoludní
Dátum: 2018-05-15
Poslanec: Kaščáková, Renáta (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie

76. Ďakujem veľmi pekne za slovo, dovolím si zopár poznámok, ktoré mám aj k tomuto návrhu zákona, po konzultácii s niekoľkými odborníkmi, ktorí v danej oblasti pôsobia a upozornili ma na niektoré sporné aspekty. Dalo by sa možno očakávať, že akákoľvek snaha v oblasti ochrany kultúrneho dedičstva bude ocenená pochvalou, a nie však v tomto prípade, kedy predložený návrh zákona môže po schválení spôsobiť viac škody než úžitku. Účel v tomto prípade nesvätí prostriedky. Autori návrhu si ako prostriedky ochrany totiž zvolili zvýšenú byrokraciu a náklady, zníženú právnu istotu a obmedzovanie vlastníckych práv bez kompenzácií. V prvom rade sa totiž výrazne rozširuje rozsah chránených predmetov, teda kategórie predmetov kultúrnej hodnoty. Tieto kategórie sú v navrhovanej prílohe č. 1 zákona uvedené tak všeobecne, až by sa dalo nadnesene povedať, že takých cenných predmetov hodných zvýšenej ochrany máme plné stodoly, pretože napríklad etnografické predmety nie sú v návrhu ohraničené hodnotou v eurách, ale iba vekom, a to je len jeden príklad z mnohých nevhodne špecifikovaných kategórií. Pri rukopisoch sťahujúcich sa k významným osobnostiam, napríklad čo rozhoduje o tom, či je osoba významná, osobnosť významná, alebo nie. Vlastníci predmetov spadajúcich pod zákon nemajú nijako kompenzované obmedzenie vlastníckych práv v dôsledku toho, že musia podstupovať proces povoľovania vývozu alebo zamietnutia žiadosti o povolenie. Navyše sú na týchto vlastníkov prenesené aj náklady na konanie vo veci, a to nielen na znalecký posudok, ktorý má byť súčasťou žiadosti, ale aj na iné zákonom bližšie nešpecifikované, citujem: „ďalšie podklady na vydanie povolenia“. Toto nie sú ojedinelé príklady právnej neistoty pre občana a, naopak, príliš voľných rúk pre úradníka. Vzhľadom na veľmi nejasnú a problematickú definíciu k pojmu pamiatková hodnota ňou podľa predkladaného návrhu môže byť vlastne čokoľvek, o čom pár pamiatkarov povie, že to má isté hodnoty, a prakticky nebude možné toto rozhodnutie zvrátiť, keďže pôjde o odborné stanovisko. Bude to nepreskúmateľné, lebo návrh zákona vlastne ani nenavrhuje, nestanovuje žiadne opravné prostriedky. Takže je tu obava, ako sa budú ustanovovať komisie odborníkov, čo je to dôvodný predpoklad, to sú všetko nejasnosti ktoré návrh, tento návrh zákona nerieši. Za ďalšie. Návrh zjednocuje trvalý a dočasný vývoz predmetov kultúrnej hodnoty pod jeden paragraf, pričom následne vyníma pre dočasný vývoz sťahovanie určitých vybraných odsekov, napríklad aj toho, ktorý určuje dôvody na zamietnutie žiadosti o povolenie na vývoz. Inými slovami, z toho teda vyplýva, že vývoz, dočasný vývoz by mal byť vždy povolený, žiadosť nikdy nie je zamietnutá a celý ten byrokratický proces je vlastne úplne zbytočný? Je to zmätočné. Neexistuje tu ani odôvodnenie, aby príslušné úrady a organizácie boli aspoň informované a evidovali existenciu hodnotných predmetov, nakoľko v prípade dočasného vývozu ministerstvo kultúry vydávajúce povolenia na vývoz nekontaktuje Pamiatkový úrad, národnú knižnicu, galérie či múzeá, ako je to pri trvalom vývoze, a tak tie žiadosti a povolenia zostanú vlastne navždy založené iba niekde na ministerstve. Takže ako mi potvrdili viacerí odborníci, s ktorými som sa rozprávala, tak tento zákon ak by sa dôsledne napĺňal, tak vo veľkom poškodí aj vedcov, alebo zberateľov, ktorí chodia s predmetmi na konzultácie, konferencie alebo výstavy, napríklad do zahraničia, no a po novom by mali byť teda šikanovaní znásobenou byrokraciou. Podľa doterajšieho zákona majú iba oznamovaciu povinnosť a už aj to je pre nich záťaž, nieto ešte čakať na nejaké povolenia, pritom ide o soby, ktoré sa výrazne podieľajú na výskume a ochrane kultúrneho dedičstva. A takým ide štát hádzať polená pod nohy? Nerozumieme tomu. Participovať na tom majú pamiatkový úrad, Národná knižnica, galéria a múzeá, ktoré budú vydávať odborné stanoviská pre ministerstvo, takže sa pýtam, že či sa už naozaj v týchto inštitúciách na 100 % postarali o všetky štátne pamiatky, dokumenty, fondy a zbierky a majú málo práce, že im treba starať sa ešte aj do tých súkromných zbierok. Návrh nepočíta s navýšením rozpočtu pre uvedené organizácie, takže tieto nové povinnosti budú robiť, keď, tak jedine na úkor starostlivosti o vlastné predmety. Myslím si, že sa zhodneme na tom, že nikdy nebudeme mať rozpočet, ktorý by umožnil záchranu všetkého hodnotného, čo sme zdedili na našom území. Očakávala by som preto, skôr že vláda vypracuje nejakú stratégiu, podľa ktorej sa bude venovať hlavným prioritám a nebude sa venovať doslova každým hodinkám po dedovi alebo brošňou po babke, ktoré si bude niekto chcieť dať na seba pri ceste do zahraničia, čo sa okrem iného nebude dať nikdy skontrolovať. Tento návrh zákona prináša tiež nový formulár povolenia na vývoz a s tým súvisí, samozrejme, aj nutnosť úpravy existujúcich elektronických služieb, ktoré sa v povoľovacom procese v súčasnosti používajú. Ono oproti tej miliarde, čo do informatizácie išla celkovo, je to naozaj len kvapka v mori, ale aj 40 800 eur, ktoré majú ísť z rozpočtu na úpravu 7 elektronických formulárov, je tiež priveľa a je to dôkaz toho, že IT firmy prisaté na štátne vemeno stále nemajú dosť. (Povedané so smiechom.) A ešte jedna dôležitá pripomienka. V roku 2015 si vládny SMER schválil prílepkom k zákonu o navrátení nezákonne vyvezených kultúrnych predmetov to, že Pamiatkový úrad môže robiť reštaurátorskú činnosť, celá opozícia bola vtedy oproti, prezident bol proti, a od roku 2016 je to na Ústavnom súde, lebo štátny orgán by nemal podnikať a robiť nekalú zvýhodnenú konkurenciu na trhu, toľko hovoria výhrady. A súčasťou tohto návrhu zákona o podmienkach vývozu a dovozu predmetov kultúrnej hodnoty je opäť prílepok, ktorým Pamiatkový úrad bude môcť zriaďovať právnické osoby. ktoré by okrem iného mohli realizovať aj inkriminované reštaurátorské činnosti. Komora reštaurátorov v pripomienkovom konaní navrhla, aby sa takéto zmeny ustanovení, ktoré sú napadnuté na Ústavnom súde, neuskutočňovali dovtedy, kým Ústavný súd o nich nerozhodne, ale, bohužiaľ, to ministerstvo neakceptovalo a tieto ustanovenia do zákona dalo. Za klub SaS teda uvádzam, že navrhovaný zákon má podľa nás viac nedostatkov ako pozitív, úprimne ani nechápem motiváciu na napísanie takéhoto zákona, ktorý naozaj priťažuje z tej celej situácii, takže ho ako celok, bohužiaľ, nemôžeme do druhého čítania podporiť. Ďakujem za pozornosť.