52. schôdza NR SR - 13.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2026-06-12
Poslanec: Števulová, Zuzana (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Deň, kolegovia a kolegyne. Musím povedať, že je veľmi nešťastné toto prerušovanie rozpráv na niekoľko dní, pretože človek si už nepamätá, čím vlastne skončil, keď rozprával dva a pol dňa dozadu. Je to ťažké akoby nadviazať v tomto, jednoznačne ten rokovací poriadok nikdy priateľský nebol. Ale teda skúsme si to zopakovať, o čom sa tu bavíme. Pri druhom čítaní zákona, ktorým sa vládna koalícia snaží zobrať voľbu poštou ľuďom žijúcim v zahraničí, aby si zabezpečila, že súčasná opozícia, ktorá má tých voličov v zahraničí viac ako koalícia, príde o čo najviac mandátov alebo nedostane ten jeden, dva mandáty, ktoré z voľby poštou v zahraničí by mohli pre opozíciu, pre súčasnú opozíciu prísť, pretože je úplne jasné, že v parlamentných voľbách v roku 2027 sa bude rozhodovať možno aj iba pár mandátmi. Jeden, dva mandáty navyše vedia rozhodnúť o tom, ktorá strana politického spektra bude opozíciou a ktorá strana bude koalíciou. A keďže pán Michelko je naozaj jeden z tých pravdovravnejších poslancov koalície, čo sa ukázalo aj pred chvíľou pri rozprave o tom legislatívnom „kinderwici“ v novele rokovacieho poriadku, tak aj pri tomto zákone je šťastím a šťastnou náhodou, že to takto ide po sebe, tak aj pri tomto zákone nám pán Michelko už na poslednej schôdzi alebo Pri rozprave o tom legislatívnom kindervajci v novele rokovacieho poriadku, tak aj pri tomto zákone je šťastím a šťastnou náhodou, že to takto ide po sebe, tak aj pri tomto zákone nám pán Michelko už na poslednej schôdzi alebo predposlednou schôdzou objasnil ten úmysel zákonodarcu, ktorý je zlý, ktorý je negatívny a ktorý smeruje k tomu, aby čo najmenej ľudí v zahraničí mohlo voliť najmä súčasnú opozíciu. A ako som už hovorila, s takýmto úmyslom by žiadna legislatíva nemala vznikať. Nie je to naozaj v poriadku, ak v tomto parlamente chceme presadiť legislatívu, ktorá bude pôsobiť obmedzujúco voči ľuďom, uberie zo štandardu, na ktorý boli dlhé roky zvyknutí, a to bezdôvodne, keďže vlastne nie je na to žiaden dôvod. Tu neboli a nie sú žiadne podvody páchané, týkajúce sa voľby poštou. Nikto potom nevolá, aby bola takýmto spôsobom voľba zo zahraničia nanovo upravená. Nie je tu prosto spoločenská objednávka tých ľudí, ktorých sa to týka, voličov a voličiek slovenského štátneho občianstva, žijúcich v zahraničí, ktorí toto právo ešte stále majú. Tá objednávka je tu len z úzkej skupiny ľudí, ktorá pochádza zo súčasnej vládnej koalície, a to je z môjho pohľadu príliš málo na to, aby sme menili volebnú legislatívu, a ešte takýmto negatívnym spôsobom. Zároveň je tam podaný teda pozmeňujúci návrh pána Čelára, ktorý má rozšíriť miesta, kde sa teda bude môcť odvoliť osobne, ale ako sme už hovorili, toto nepomôže. Niekde to stále bude nemožné spraviť, ako napríklad v Kosove, pre našich vojakov, ktorí tam sú na svojej misii, a zároveň to, že ľudia nebudú mať k dispozícii kombináciu voľby poštou a trebárs voľby teda priamo na zastupiteľskom úrade alebo nejakom osobitnom úrade, ktorý bude zriadený len za účelom tej voľby, ale bude to teda len tá osobná voľba, tak neprinesie vlastne lepší štandard a lepší komfort pre tých ľudí, ale pre mnohých to bude znamenať, že si takúto voľbu nebudú môcť dovoliť a zariadiť, či už z objektívnych alebo subjektívnych príčin, lebo napríklad nebudú mať finančné prostriedky na to, aby sa mohli dopraviť do toho miesta, čo platí najmä pre veľké štáty, alebo nebudú zdravotne spôsobilí na to, aby mohli napríklad takúto cestu alebo voľbu vykonať. A to je naozaj veľkým paradoxom, že súčasná vládna koalícia, ktorá sa nazýva sociálnodemokratická, v podstate ide obmedziť možnosti a volebné právo ľudí v zahraničí, ktorí teda zo sociálnych alebo ekonomických alebo zdravotných dôvodov sa nebudú môcť dostaviť do tých volebných miestností. Myslím si, že je to úplne v protiklade s tým, čo si vy o sebe myslíte a ako sa prezentujete ako politické strany. Okrem toho tiež myslím, že tam som aj skončila pred dvomi dňami, tento pozmeňovací návrh prináša teda aj nanovo definuje to, kto bude môcť byť členom tých volebných komisií v zahraničí, pričom ponecháva vlastne na rozhodnutí strán politických, ktoré budú súťažiť v tých voľbách, že či budú mať dostatok finančných prostriedkov na to, aby tam ich nominanti najmä vo vzdialenejších krajinách sa mohli zúčastniť vlastne tých volieb a vykonať tú kontrolu toho, či voľby skutočne budú priame, tajné a či budú dodržané všetky zákony. Pretože mne príde tiež paradoxné, že na jednej strane tvrdíte, že musíte vlastne túto voľbu poštou zmeniť na voľbu priamo na nejakom teda zastupiteľskom úrade alebo ďalšom mieste, že teda ľudia budú musieť chodiť osobne, lebo to má podporiť tú tajnosť hlasovania. Na druhej strane tým, že nemusíme mať dostatok ľudí, ktorí žijú v zahraničí a budú chcieť byť za jednotlivé strany členmi týchto volebných komisií, a strany, ak im bude záležať najmä možno vo väčších, tam, kde sa bude predpokladať väčšia volebná účasť na tom, aby tam boli ich nominanti, pretože teda tá účasť v tej volebnej komisii je jedným z aspektov kontroly aj nad tajnosťou hlasovania tých jednotlivých strán, ktoré sa zúčastňujú tej volebnej súťaže, tak vlastne si to budú môcť dovoliť len tie strany, ktoré na to budú mať finančné prostriedky tam prípadne vyslať svojich zástupcov, ak nebudú mať takýchto zástupcov v tej krajine, kde tie okrsky, tie osobitné, budú zriaďované. Čiže aby sme naplnili vašu fiktívnu obavu z toho, že v súčasnosti voľba v zahraničí vykonávaná poštou nie je dostatočne tajná, tak vlastne obmedzujeme strany zúčastnené na tej politickej súťaži ekonomicky, že teda tých svojich zástupcov tam bude môcť napríklad do takej, ja neviem, Argentíny alebo Brazílie alebo kde všade vlastne budú tieto voľby zorganizované, vyslať len tie strany, ktoré budú mať na to, aby zaplatili svojim zástupcom tento pobyt, ak teda v tej danej krajine nenájdu dostatok osôb, ktoré by teda aj chceli, aj mohli byť ich zástupcami v tej volebnej komisii. To mi príde ako taký ďalší paradox. A ako tretí paradox, ktorému som sa chcela venovať, mi príde, že tento volebný zákon vlastne nerieši žiaden akútny problém, ktorý sa týka volebného práva v súčasnosti. Na začiatku júna sa uskutočnila aj konferencia pod vedením pána profesora Ladislava Orosza, ktorá sa týkala tých výziev v súčasnosti, súčasných vízií, ktoré sa týkajú vlastne volebného práva a témy volieb, kde rezonovali najmä teda témy, ktoré sa týkajú regulácie kampaní vedených tretími stranami, zneužívania umelej inteligencie vo volebnom procese, budúcnosti volebného moratória v online priestore, rovnosti volebného práva pri tvorbe volebných obvodov, efektívnosti referendovej legislatívy a ďalšie posilňovanie nezávislosti volebných orgánov. To sú veci, najmä teda ten online priestor, o ktorých už dlhodobo vieme, že by sme sa mali venovať ich regulácii v súvislosti teda s napĺňaním volebného práva. Nie je to voľba poštou zo zahraničia, ku ktorej nesmerovali nejaké zásadné výhrady za celé roky, ako existuje. Vy ste sa však rozhodli, že sa ideme venovať voľbe poštou namiesto toho, aby sme riešili reálne problémy, ktoré sa týkajú výkonu volebného práva a snahy ovplyvňovať, ovplyvňovanie volieb prostriedkami a spôsobmi, ktoré ešte pred 10 rokmi možno boli nepredstaviteľné. Ale toto vy z nejakého dôvodu riešiť nechcete. A môžeme len špekulovať, že špeciálne, ak ide o ten online priestor, že prečo to tak je, či vám náhodou nevyhovuje, že práve toto je vec, ktorá ostáva mimo regulácie, mimo bližších pravidiel, prísnejších, transparentnejších, férovejších pre všetky zúčastnené strany. Môžete si na to odpovedať sami sebe, môžete sa prihlásiť faktickou poznámkou a reagovať na mňa, ale naozaj by ma zaujímalo, že prečo sa nevenujeme práve tým aktuálnym problémom, ktoré teda aj táto vedecká konferencia, na ktorej ste sa inak kľudne mohli zúčastniť, ak ste mali záujem sa dozvedieť o tom, čo trápi ľudí, ktorí sa aj akademicky, aj profesionálne nastavovaniu volebného práva venujú. Ale nie. My ideme riešiť voľbu poštou. A tak ako to už pri tejto koalícii býva, je to úplne typické, že sa pri riešení niečoho, čo nie je problém, čo len vy potrebujete presadiť pre vaše vlastné záujmy, oháňate judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva, ktorá nesedí. Ja som to tu už niekoľkokrát povedala, ale konečne mám možnosť povedať to aj priamo, keď tu sedí pán Mažgút, ktorý veľmi rád vyťahuje grécky prípad a tvrdí, že tento grécky prípad je jasným potvrdením toho, čo idete robiť, teda okresať možnosť volebného práva zo zahraničia. No pán Mažgút, aj ja, aj kolegyňa Jurík, sme vám už viackrát oponovali v tomto a poukázali sme na to, že ten grécky prípad je svojou matériou, svojím jadrom úplne odlišný od toho, čo sa tu deje, a vy ho dezinterpretujete. Pretože grécky prípad sa týka toho, že grécki občania v zahraničí žiadali Grécko, aby zaviedlo voľbu zo zahraničia, kde Európsky súd pre ľudské práva povedal, že štát si môže určiť, či takúto možnosť zavedie alebo nie. Tento prípad sa netýkal reštrikcie už zavedeného volebného práva zo zahraničia. O takomto niečom Európsky súd ešte nerozhodoval. Máme tu však odporúčania aj Európy, aj ďalších orgánov, ktoré sa venujú nezávislým voľbám, ktoré hovoria o tom, že členské štáty by mali pracovať na rozširovaní volebného práva, nie na jeho zužovaní. Čiže ja verím tomu, že ak by niekedy Európsky súd pre ľudské práva rozhodoval o prípade, kedy štát zužuje volebné právo zo zahraničia alebo doma, tak by sa neriadil týmto gréckym prípadom, ktorý je svojou podstatou úplne iný, ale riadil by sa výkladom a odporúčaniami medzinárodných organizácií k tomu, že volebné právo sa má rozširovať a má sa dbať na to, aby čo najviac oprávnených voličov mohlo mať volebné právo a nie, aby sa im táto možnosť odnímala. Takže na záver svojho vystúpenia som chcela ešte využiť tú príležitosť a vyjadriť sa konečne k tejto téme, keď je tu aj teda náš oponent, ktorý veľmi rád tento grécky prípad používa. A tým teda končím svoje vystúpenie a uvidím teda, či sa ešte neprihlásim ďalej. Ďakujem.