9. schôdza NR SR - 15. deň - A. dopoludnia
Dátum: 2024-02-23
Poslanec: Jakab, Július (SLOVENSKO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

88. Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážení kolegovia a kolegyňa, počúval som vystúpenie Ľuba Galka, ktorý nestihol dočítať niektoré časti, takže som si od neho požičal tento text v malej miere, aby bol zrejmý celý ten zámer, že, že prečo takúto úpravu predkladáme. Čiže je potrebné aj uviesť podobnú úpravu využitia inštitútu mimoriadneho opravného prostriedku v Českej republike, keď podľa § 174a Trestního řádu zákona č. 141 v znení neskorších predpisov môže najvyšší štátny zástupca zrušiť nezákonné uznesenie nižšieho štátneho zástupcu o nestíhaní podozrivého, o zastavení trestného stíhania alebo o postúpení veci. Generálna prokuratúra Slovenskej republiky si po uvedených rozhodnutiach Ústavného súdu, ktoré čítal pán poslanec Galko, uvedomila, že na kvázi zametanie káuz pod koberec nebude stačiť obchádzať zákaz negatívnych pokynov vydaním príkazu generálneho prokurátora, ale je potrebné novelizovať Trestný poriadok, tak aby rozhodovanie o tom, ktoré rozhodnutia môže napadnúť generálny prokurátor Slovenskej republiky podľa § 363 Trestného zákona, boli založené výlučne na jeho výklade prostredníctvom internej normy alebo teda príkazu. Preto bola v roku 2015 novelou Trestného poriadku v podobe zákona č. 401/2015 Z. z. odstránená druhá veta z ustanovenia § 363 ods. 1 a dôvodová správa k tomuto kroku v tom čase uviedla, že je potrebné, aby mal generálny prokurátor možnosť zrušiť akékoľvek rozhodnutie, procesné alebo meritórne, prokurátora alebo policajta v prípravnom konaní, samozrejme, za podmienky, že ide o rozhodnutie, ktorým bol porušený zákon, resp. jeho vydaniu predchádzal nezákonný postup. Teda odôvodnenie, ktoré je v rozpore so zmyslom zavedenia mimoriadneho opravného prostriedku podľa § 363 Trestného poriadku do slovenského systému trestného práva. Ústavný súd Slovenskej republiky sa však touto zmenou legislatívy nedal pomýliť a naďalej vo svojej judikatúre zotrváva na svojom názore vo vzťahu k použitiu § 363 Trestného poriadku. Nelogickosť svojich krokov v súvislosti s § 363 Trestného poriadku si v roku 2018 uvedomila aj samotná Generálna prokuratúra Slovenskej republiky, ktorá v Správe generálneho prokurátora Slovenskej republiky o činnosti prokuratúry v roku 2018 a poznatkoch prokuratúry o stave zákonnosti v Slovenskej republike predložené Národnej rade Slovenskej republiky konštatuje: "Opätovne boli zaznamenané prípady zneužívania tohto mimoriadneho opravného prostriedku obvinenými a hlavne ich obhajcami, ktorí napriek svojmu právnemu vedomiu, alebo existujúcej dôkaznej situácii využili mimoriadny opravný prostriedok ako ďalší riadny opravný prostriedok, a to iba za účelom účelových obštrukcií s následným spôsobením zbytočných prieťahov v trestnom konaní alebo v záujme dosiahnutia prepustenia obvineného z väzby. Zákonná možnosť opätovného preskúmania právoplatného rozhodnutia prokurátora alebo policajta prostredníctvom podania mimoriadneho opravného prostriedku a z rovnakých dôvodov, než pre ktoré už prokurátor konal a rozhodol o podanej sťažnosti, nenapĺňa účel a zmysel tohto mimoriadneho opravného prostriedku." Je preto namieste, aby sa platná právna úprava, ktorá nezodpovedá pôvodnému zmyslu ustanovenia § 363 Trestného poriadku, ani judikatúre Ústavného súdu Slovenskej republiky, či pochybnostiam samotnej Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky, zmenila a to minimálne do stavu, v akom bola zavedená v roku 2005 pri schválení Trestného poriadku v Národnej rade Slovenskej republiky. Zároveň sú relevantné tiež úvahy, či by nebolo vhodnejšie výslovne v Trestnom poriadku ustanoviť, voči ktorým právoplatným rozhodnutiam policajta alebo prokurátora v prípravnom konaní môže generálny prokurátor využiť mimoriadny opravný prostriedok v podobe § 363, či by takéto jeho rozhodnutie nemalo byť preskúmané súdom, resp. či by z preskúmania generálneho prokurátora Slovenskej republiky podľa § 363 nemali byť vyňaté tie rozhodnutia, o ktorých už rozhodoval súd, napríklad o väzbe. V minulom volebnom období sme tento návrh podávali opakovane, ide o taký minimalistický návrh riešenia, tak ako bol zavedený § 363 ako mimoriadny opravný prostriedok v roku 2005 s účinnosťou od 1. 1. 2006. A teda to je to, čo som hovoril aj vo svojich faktických poznámkach, že v roku 2005 znel § 363 tak, že generálny prokurátor zruší právoplatné rozhodnutie prokurátora alebo policajta, ak takým rozhodnutím alebo v konaní, ktorému predchádzal, bol porušený zákon. A potom tam bola taká jedna veta, ktorá hovorí, že porušením zákona sa rozumie podstatné pochybenie, ktoré mohlo ovplyvniť rozhodnutie vo veci. Čiže podstatné pochybenie, ktoré mohlo ovplyvniť rozhodnutie vo veci. A v roku 2015, tak ako som hovoril pred chvíľou, novelou Trestného poriadku došlo k vypusteniu tejto druhej vety, čiže sa odvtedy používa § 363 aj na obyčajné prípady. A tak ako som aj hovoril pred chvíľou, samotná Generálna prokuratúra v roku 2018 potvrdila, že sa § 363 nadužíva a že obvinení a ich obhajcovia sa naň akoby príliš odvolávajú, pretože tento § 363 môže byť použitý aj v takých „obyčajných", obyčajných prípadoch. Preto cieľom tohto návrhu zákona, a preto vás žiadam o podporu, nielen opozičných, ale aj všetkých koaličných, ktorým záleží na dôvere v inštitúcie našich obyvateľov, aby sme, aby sme to podporili. Však pokojne sa bavme, v druhom čítaní môžme niečo upraviť, ak, ak by sme v diskusii prišli na nejaký lepší nápad, ale práve toto vrátenie do roku 2005, kedy samotná aj prax hovorila, že bol uplatňovaný lepšie, aj Generálna prokuratúra hovorila, že bol uplatňovaný lepšie § 363, a teda aj môžme obyvateľom povedať, že, že sa snažíme obnoviť dôveru v štát. Takže prosím o podporu a ďakujem veľmi pekne.