27. schôdza NR SR - 7.deň - B. popoludní
Dátum: 2013-12-05
Poslanec: Mikloš, Ivan (SDKÚ – DS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

67. Ďakujem pekne. Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, milí hostia, bude veľká výzva zobudiť vás teraz, tak sa pokúsim. (Povedané so smiechom. Smiech v sále a potlesk.) Najskôr mi dovoľte, aby som, lebo dopočul som sa, že pán minister má zdravotné problémy, tak aby som mu zaželal, aby sa z nich čo najrýchlejšie dostal, mal som podobné, tak viem, že to nie je ľahké, a dúfam, že mu tie problémy s krížami nespôsobil rastúci štrukturálny deficit a záťaž verejných financií. (Smiech v sále.) Mne sa stala taká zvláštna vec, keď som sa pripravoval na tento rozpočet a mal som pustené rádio, a v rádiu išiel, išli, išli správy o tom, o návšteve pána premiéra Fica v Prahe, myslím, a novinári stále dobiedzali s tým, že či teda bude kandidovať na prezidenta, alebo nebude, a on povedal veľmi zaujímavú vetu, citujem, povedal: "Mandát ma zaväzuje, aby som si splnil mnohé dôležité úlohy, predovšetkým konsolidovať verejné financie." A ja, čítajúc rozpočet, vravím si, preboha, prečo to nerobíš? Tak som sa ho chcel opýtať, predpokladal som, že tu bude, lebo pokiaľ si pamätám, keď vlády, v ktorých som ja bol členom, predkladali rozpočet, tak vždy predseda vlády aj vláda boli na rozpočte prítomní. Keďže tu nie je, takto, tak sa pýtam takto do éteru. Dovoľte mi, pretože faktom je, a to je najzarážajúcejšie na tomto rozpočte, že v roku 2014, ktorý je druhým celým rokom štvorročného funkčného obdobia, sa zvyšuje štrukturálny deficit verejných financií, čiže inými slovami klesá konsolidačné úsilie, inými slovami, tie opatrenia, ktoré sú trvalé, majú trvalý charakter a prispievajú k dlhodobej udržateľnosti verejných financií, tie vykazujú záporné saldo, a teda vláda nieže nevytvára predpoklady pre udržateľnosť verejných financií, ale zhoršuje predpoklady pre verejné financie. A myslím si, že kvalitu tohto štátneho rozpočtu veľmi dobre vystihuje aj fakt, že už prvá veta, prvá veta v textovej časti návrhu štátneho rozpočtu je lož. Vyvrátiteľná lož, ktorá je vyvrátená závermi, explicitnými závermi rešpektovanej nezávislej inštitúcie, Rady pre rozpočtovú zodpovednosť. Citujem, rozpočet v prvej vete textu tvrdí: "Návrh rozpočtu verejnej správy na roky 2014 - 2016 je vypracovaný v intenciách programového vyhlásenia vlády. Základným cieľom fiškálnej politiky je zabezpečenie dlhodobo udržateľných verejných financií." Koniec citátu vládneho rozpočtu. Čo na túto tému hovorí tiež na prvej strane stanovisko Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, návrh citujem: "Návrh rozpočtu na rok 2014 zhoršuje dlhodobú udržateľnosť verejných financií, je postavený najmä na jednorazových a dočasných opatreniach, ktorých vplyv v strednodobom horizonte pominie a bude potrebné ich nahradiť štrukturálnymi opatreniami." Takže, žiaľbohu, je to tak, že už hneď prvá veta návrhu rozpočtu je preukázateľná lož, ako to potvrdzuje stanovisko Rady pre rozpočtovú zodpovednosť. Keď sme na, tu na tomto mieste diskutovali pred rokom o rozpočte na rok 2013, tak mnohé veci neboli jasné. Neboli jasné najmä preto, že vláda Roberta Fica vtedy v decembri 2012 hospodárila podľa rozpočtu, ktorý ešte pripravovala vláda Ivety Radičovej, a rok 2013 bol ešte pred nami, a teda bol len prognózovaný v návrhu rozpočtu. Bol to teda istý, rok 2012 bol prechodným rokom, ale dnes je situácia úplne iná. Dnes môžme hovoriť omnoho konkrétnejšie, pretože situácia je omnoho jasnejšia. Je jasnejšia preto, že máme už skoro celý rok, celý prvý celý rok vlády Roberta Fica za sebou, a teda očakávaná skutočnosť je pomerne presne vyčíslená. Máme za sebou teda rok, na ktorý si sama vláda Roberta Fica pripravovala rozpočet, čiže vieme vyhodnotiť, ako to bolo, či sa naplnili riziká napríklad, na ktoré sme upozorňovali, alebo nie. Vieme vyhodnotiť ako vláda dosiahla cieľ znížiť deficit verejných financií a vieme tiež vyhodnotiť, teda hodnotiť návrh na rok 2014. Situácia je lepšia aj v tom, že oproti predchádzajúcemu roku sa sprísňujú podmienky a máme viac a lepších informácií, to by som chcel oceniť, máme viac a lepších informácií najmä vďaka tomu, že musíme vypracovávať aj nové dokumenty, ako je napr. návrh rozpočtového plánu, ktorý sa vypracováva v rovnakej štruktúre pre všetky krajiny Európskej únie, aby sa dalo porovnávať, a k tomu sa tiež dostanem, pretože to je veľmi zaujímave porovnanie, a máme viac informácií aj preto, že už plne funguje Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, ktorá, si myslím, si robí svoju prácu dobre, pretože jej analýzy sú naozaj odborne podložené. Takže z tohto pohľadu je naozaj tá situácia lepšia, z hľadiska informácií, ktoré máme k dispozícii, a preto dnes už môžme hovoriť, myslím si, aj jednoznačnejšie v tom, či vláda napĺňa alebo nenapĺňa predsavzatia, ktoré si dávala či už v programovom vyhlásení vlády, alebo v jednotlivých rozpočtoch. Dovoľte mi na začiatku zhrnúť, aká je teda tá realita, čo ukazujú tie čísla, čo ukazujú čísla v očakávanej skutočnosti v roku 2013 aj v plánovanej skutočnosti na rok 2014. No musím skonštatovať a doložím to aj faktami a číslami, že realita fungovania verejných financií v roku 2013, ako aj plány na roky budúce, svedčia jasne o tom, že Slovensko sa uberá so SMER-om zlým smerom, alebo, ak chcete, pod SMER-om, zlým smerom, a vláda robí politiku - po nás potopa. Doložím to na konkrétnych faktoch, konkrétnych číslach. Spôsob, akým vláda Roberta Fica riadi verejné financie, škodí Slovensku, škodí ekonomickému rastu, škodí rastu zamestnanosti, škodí v konečnom dôsledku rastu životnej úrovne a rastu kvality života najmä preto, že ohrozuje konkurencieschopnosť Slovenska nielen do budúcnosti, ale už aj v krátkodobom horizonte. Dostanem sa aj k roku 2013, ktorý budem hodnotiť pomerne podrobne, a tu len skonštatujem záver, rozpočtové ciele v roku 2013 sa dosiahnú spôsobom, ktorý je zlý a škodlivý, pričom už zámery boli zlé a škodlivé. Pamätáte si, že sme kritizovali rast priamych daní, hovorili sme, že vláda nevyberie na priamych daniach toľko, koľko plánuje, a naviac zhorší podnikateľské prostredie. Treba povedať, že tá realita potvrdila skoro všetky riziká, o ktorých sme hovorili aj my, aj nezávislí odborníci, ale ešte naviac treba povedať, že spôsob, akým sa dosiahne zníženie deficitu v roku 2013, bude ešte aj proti už vtedy kritizovanému spôsobu, ktorý bol predpokladaný v rozpočte na rok 2013, horší a tiež vám to ukážem aj na faktoch a číslach. Ďalší záver, aj z krátkodobého hľadiska je rok, je rozpočet na rok 2014 nedostatočný, je založený z prevažnej časti na jednorazových a dočasných opatreniach, zase je tu aj rozpor istý, pretože ministerstvo to vidí trošku lepšie, ministerstvo si odhaduje, že, že objem tých opatrení, ktoré bude robiť, čiže tá zmena oproti "no policy changes", čiže oproti, oproti scenáru, keby sa nič nedialo, že je 1,8 % HDP, čo v zásade súhlasí aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, ale ministerstvo financií tvrdí, že 0,8 % HDP z tých 1,8 % HDP budú trvalé opatrenia a 1 % dočasné, kým Rada pre rozpočtovú zodpovednosť vidí podiel tých dočasných a jednorazových až vo výške 1,6 % HDP. Čiže zhodujú sa tieto dve inštitúcie v tom, že opatrenia budú prijaté v objeme 1,6 % HDP, ale, ale Rada pre rozpočtovú zodpovednosť vidí až 1,4 %, pardon 1,8; že bude celkový objem, ale Rada pre rozpočtovú zodpovednosť vidí až 1,6 %, čiže to vychádza na nejakých 90 %, že bude dosiahnuté jednorazovými opatreniami. Z toho vyplýva aj ďalší fakt, zhoršuje štrukturálny deficit v roku 2014. Pán minister tu povedal vo svojom úvodnom vystúpení, že ten kľúčový indikátor, ktorý máme aj z hľadiska strednodobých cieľov, je pol percenta štrukturálneho deficitu, zdôrazňujem, v roku 2017. Teda v roku 2017 by sme mali dosiahnuť 0,5 % výšku štrukturálneho deficitu a práve to je problém. Totižto štrukturálny deficit pre budúcoročný rozpočet sa zvyšuje. Deficit podľa ESA 95 podľa rozpočtu sa síce znižuje pôvodne z 2,98 na 2,83, teraz na 2,63; ale napriek tomu ten kľúčový, ten podstatný štrukturálny deficit, ktorý hovorí o udržateľnosti aj do budúcna, ten sa zhoršuje. Vláda teda rezignovala na konsolidáciu verejných financií v roku 2014. Konsolidačné úsilie bude mínusové. Znovu sa potvrdzuje ďalší záver, ktorý predosielam na začiatku, a dostanem sa k nemu aj na základe čísiel, na základe faktov, znovu aj tento rozpočet potvrdzuje tak, ako to ukázal rozpočet na rok 2013, že vláda nevie šetriť na sebe, vie len ľuďom dvíhať dane. Najnovšie sú to nezmyselné daňové licencie, teda zdanenie straty. Všetky dáta, ktoré budem hovoriť, a to by som rád predoslal, som si nevymyslel a nemám ich ani z iných zdrojov, ako sú oficiálne zdroje. Teda všetky dáta, ktoré budem porovnávať, budem čerpať: - z návrhu rozpočtu verejnej správy na rok 2014 až '16, ktorý schválila vláda, - z návrhu rozpočtového plánu na rok 2014, ktorý schválila vláda 16. októbra, a poslala ho do Bruselu, to je ten povinný materiál z hľadiska tej štruktúry, tretí materiál, z ktorého budem vychádzať, bude - hodnotenie návrhu rozpočtu verejnej správy od Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, ktorý považujem, musím povedať, aj za najrelevantnejší, pretože aj on dokazuje a v niektorých veciach sa líši od údajov, ktoré sú v rozpočte verejnej správy, považujem ho za, aj keď nespochybňujem odhady, prognózy, ktoré sú, ktoré sú v rozpočte uvedené, ale na niektorých rozdieloch ukážem, že tam, že tam rozdiely sú a najmä sú rozdiely v interpretácii. Ukážem vám potom asi sedem alebo osem vecí, ktoré sú buď lži, alebo nepravdivé konštatovanie, alebo vyvrátiteľné konštatovania, faktami a číslami vyvrátiteľné konštatovania, ktoré sú v rozpočte povedané a vyzerajú tak veľmi pekne, primaľovávajú situáciu na ružovo. Čiže budem vychádzať len z týchto dokumentov. Chcem ale spomenúť aj pozitíva toho rozpočtu, pozitíva povedal aj pán minister v úvodnej reči (povedané so smiechom), pozitíva vyzdvihol a spomenul, ktoré menuje aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, tie negatíva už menej, takže áno, aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť hovorí, že pozitívom tohto rozpočtu 2014 oproti 2013 je, že je tam menej rizík a že je tam väčšia informačná hodnota a prehľadnosť. Áno, to potvrdzujem, musím ale dodať, že je to do značnej miery aj preto, že ministerstvu nič iné nezostalo. Respektíve tá prvá, to prvé pozitívum, že je tam menej rizík, je dané aj tým, že je tam zásadne menšie konsolidačné úsilie. Jednoducho sa nekonsoliduje, konsoliduje sa dočasnými opatreniami, čo, samozrejme, znamená, že je aj menej rizík. A tá druhá, to druhé pozitívum je dané aj tým, že sa sprísňujú pravidlá - aj naše domáce zákonom, ústavným zákonom o rozpočtovej zodpovednosti a fungovaním rady, aj európske pravidlá z hľadiska faktúr a stability, z hľadiska fiscal compactu a z hľadiska informácií, ktoré musíme poskytovať aj v medzinárodne porovnateľnej štruktúre. Jednu vec môžem pochváliť, ale bez ale - a to je zlučovanie regulačných úradov, ku ktorému dochádza, ku ktorému, ku ktorému je dobre, že dochádza, lebo naozaj nemalo zmysel, aby sme ich mali až toľko veľa. Dovoľte teda začať tým rokom 2003, pardon, 2013, to by bolo, hej, to by bolo ďaleko, to by bolo ďaleko, rokom 2013. Takže čo sa týka roka 2013, ako som povedal, jeden z problémov, zásadných problémov, to musím pohľadať (krátka pauza), jedným z problémov roka 2013 a tých problémov bolo viac, pamätáte sa, že aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, aj opoziční poslanci, aj nezávislí analytici videli viaceré riziká: v horšom ekonomickom vývoji, v samosprávach, v zdravotníctve, v daniach a odvodoch, v príjmoch Národného jadrového fondu a tak ďalej. Ukázalo sa, že väčšina tých rizík, na ktoré sme upozorňovali a ktoré boli chybou rozpočtu, bolo chybou rozpočtu nerozpočtovať, nerozpočtovať peniaze na zadlžovanie zdravotníctva, tváriť sa, že zdravotníctvo nebude žiaden dlh vytvárať, bolo chybou rozpočtu predpokladať, že štát nebude šetriť vôbec, ale že samosprávy budú šetriť takým spôsobom, enormným spôsobom, že ušetria skoro všetko, čo verejný sektor mal ušetriť. Možno si pamätáte, že keď som to tu vyčísľoval pred rokom, tak som vyčíslil, že na strane príjmov na rok 2013 vláda predpokladala naplniť 80% konsolidácie a na strane výdavkov 20 zhruba, ale z tých dvadsiatich 18 % bolo na samosprávach, na obciach a na mestách a na VÚC-kach, len 2 % vláda predpokladala, že ušetrí sama. Aj vtedy sme povedali, že to je po prvé neslušné, vláda nešetrí na sebe, núti šetriť iných tak enormne, a že ani sa to zrejme nenaplní, čo sa aj ukázalo, že sa to v plnej miere nenapĺňa. Spomínal som nemocnice. Dane a odvody - upozorňovali sme vládu, viacerí z nás upozorňovali vládu, nielen my, že zvýšenie, zrušenie rovnej dane, zvýšenie dane zo zisku z 19 na 23 %, bude znamenať aj dynamické efekty, teda optimalizáciu daní, teda vyhýbanie sa plateniu daniam, a že, a že to opatrenie je nezmyselné, poškodí podnikateľské prostredie a neprinesie tie prostriedky, ktoré vláda očakávala. Vláda to dnes potvrdzuje, ten výpadok na dani z príjmov právnických osôb je, ak sa nemýlim, 272 mil. eur. Dostanem sa aj k tomu, ako to vláda interpretuje v tomto rozpočte, zatiaľ, zatiaľ stačí snáď toľko. Ďalšie riziko, ktoré sa naplnilo a ktoré je veľmi negatívne, je čerpanie eurofondov. Vláda predpokladala v roku 2013 vyčerpanie eurofondov vo výške 3,6 mld. eur, očakávaná skutočnosť je 1,8 mld. eur. Je zarážajúce, že v roku 2013 bude nižšie čerpanie eurofondov ako v predchádzajúcich rokoch. V každom tom programovacom období je to tak, že vždy pomerne rýchlo narastá objem čerpaných zdrojov, pretože sa pripravujú projekty, a v záverečnej časti programovacieho obdobia sa, samozrejme, čerpajú eurofondy omnoho, omnoho rýchlejšie. To, že v roku 2013, ktorý je už celým rokom vládnutia vlády Roberta Fica, je takýto prepad, je, samozrejme, zlá správa pre ekonomiku, krátkodobo dobrá správa pre rozpočet, pretože jednu z najväčších položiek, kde vláda šetrí, je spolufinancovanie, kde ušetrí 403 mil. eur. Ale čo to znamená pre slovenskú ekonomiku? Ako sa píše aj v správe Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, oproti štátnemu rozpočtu sa do ekonomiky dostane v tomto roku o 1,3 mld. eur menej zdrojov vrátane spolufinancovania, čo znamená menší ekonomický rast, menšie investície, menšiu zamestnanosť. Ja sa dostanem ešte aj k opatreniam konkrétnym, ktoré ukazujú, že naozaj ten spôsob, akým sa naplní ten rozpočtový cieľ na rok 2013, je spôsobom, ktorý je veľmi, veľmi zlý. Pozrime sa na to, aké opatrenia to sú. Takže už som spomínal na strane, na strane pozitívnych vplyvov pre rozpočet, sú to síce pozitívne vplyvy pre rozpočet, sú to ale zároveň opatrenia alebo faktory, ktoré sú negatívne z hľadiska budúceho ekonomického vývoja. Už som spomínal nižšie výdavky na spolufinancovanie eurofondov. Áno, z hľadiska okamžitého hospodárenia v tomto roku ušetríme peniaze. Z hľadiska rizika, že ich nevyčerpáme v budúcnosti, že sme podviazali ekonomický rast, podviazali zamestnanosť v tomto roku, je to vyslovene negatívny faktor. Ďalej. Vďaka odpredaju núdzových zásob ropy máme pozitívny vplyv, pozitívnejší, ako bol rozpočet. Čiže jednorazový predaj niečoho, čo už nebudeme môcť predávať potom. Naviac mám pocit alebo mám isté, isté indície, že to môže byť problém aj z hľadiska Eurostatu, z hľadiska toho, či nám vôbec uznajú túto položku z hľadiska znižovania deficitu. Ďalej pozitívny vplyv má otvorenie druhého piliera. Tu mám nieže pocit, tu som si istý. A tu by som chcel povedať, že aj Rada pre rozpočtovú zodpovednosť toto nekonštatuje dostatočne jasne, pretože Rada pre rozpočtovú zodpovednosť hovorí, že bude nová metodika ESA 2010 a bude, v budúcom roku sa bude posudzovať tento rok a oznámi sa to a podľa novej metodicky ESA 2010 je nieže riziko, je istota a som ochotný sa aj s pánom ministrom staviť, ak chce, je istota, že tých 240 mil. bude vyhodených, s ktorými, s ktorými v tomto roku vláda ráta, že jej vylepší, vylepší rozpočet. Takže ďalší spôsob, akým vláda ten rozpočet dostáva to tých rámcov, ktoré chce, je ešte horšie, ako bol ten pôvodne zamýšľaný. Ďalej. Presun prostriedkov štátneho rozpočtu do roku 2014. To je tiež len finta. A jediné, jediné, jediný taký pozitívny vplyv, ktorý sa dá pochváliť, je, je, je úspora na verejnom zdravotnom poistení. Čo sa týka negatívnych vplyvov, takisto svedčia o tom, že vláda jednoducho nezvláda svoju funkciu a nezvláda vládnutie. Menej daňových a odvodových príjmov. Pôvodne to malo byť o 520 mil., ak sa nemýlim, teraz je to o 350 mil. Mimochodom, tu mám jednu, jednu veľmi, veľmi zaujímavú, zaujímavá vec mi prišla na myseľ, keď som toto čítal. Vláda schválila rozpočet, poslala ho do parlamentu s tým, že predpokladala, že v tomto roku bude mať výpadok na daniach vo výške 520 mil. eur. Ja sa čudujem, že pán premiér nezvolal tlačovku a neroztrhal rozpočet na rok 2013 pred kamerami, pretože v roku 2012 trhal rozpočet na rok 2012, a vtedy bol ten očakávaný výpadok na daniach, viete koľko? 246 mil. Pri 246 trhal rozpočet, pri 520, ktoré sú teraz zlepšené, ale stále na oveľa vyššiu sumu, ako bola tá v roku 2012, pretože teraz je to 350, sa tvária dokonca ako geroji, ako, ako to dobre ide, ako tie dane super idú. A musím povedať, že marketingovo to zvládate vynikajúco, médiá vám to do značnej miery aj s navijakom zhltli a idú. Situácia je skvelá, situácia sa zlepšuje. (Reakcia z pléna.) Áno. Takže čo sa týka tých vplyvov ďalej. Menej príjmov, ďalej, čo, čo teda sa zmenilo oproti, čo sa prejavilo ako reálne riziká, je menej príjmov z dividend. Jasné zlyhanie. Ďalej neexistujúce alebo nenaplnenie príjmov z Telekomunikačného úradu za predaj licencií, dlhy zdravotníckych zariadení, o tom sme hovorili. To hovoril každý. To bolo evidentné a jasné, že tam dlhy budú. A vyššie výdavky samospráv, o čom som tiež hovoril a k čomu ešte ale chcem povedať aj pár konkrétnejších slov. Takže tie samosprávy. Jedným z takých celkových systémových nedostatkov tohto rozpočtu na roky 2014 až 2016 je, že sa nielenže jednorazovými opatreniami, ale aj pri znižovaní výdavkov sa často znižujú také výdavky, ktoré sa, ktoré, ktoré spôsobia v strednodobom a dlhodobom horizonte veľké problémy slovenskej ekonomike. Výrazne sa napríklad znižujú kapitálové výdavky, všade - aj pri investovaní štátu, aj pri investovaní zo strany obcí, miest a vyšších územných celkov často až po úroveň jednoduchej reprodukcie, čo znamená, že teraz síce ušetríme, ale v krátkom čase sa nám to vypomstí takýto spôsob šetrenia. Nebude sa ekonomika rozvíjať a rásť a dokonca budú narastať škody z toho vyplývajúce. Pozrime sa na tento problém z hľadiska samospráv a z hľadiska roka 2013. V roku 2013 predpokladal rozpočet, že obce a mestá a VÚC-ky budú výrazne, výrazne šetriť, najmä na bežných výdavkov. Oni síce šetria, šetria menej, ako rozpočet predpokladal, ale šetria výrazne. Ale aká je štruktúra? Bežné výdavky namiesto očakávaného poklesu o 251 mil. eur rastú o 300 mil. eur. A to hovorím len o obciach a mestách teraz. Čiže obce a mestá mali podľa rozpočtu ušetriť 251 mil., ale oni, naopak, minú viac o 300 mil. Nárast nedaňových príjmov majú obce 130 mil. a majú pokles výdavkov, ale kapitálových výdavkov o 200 mil. Detto VÚC-ky. VÚC-ky nárast bežných výdavkov, najmä platov, nárast nedaňových príjmov a pokles kapitálových výdavkov. Čiže ja sa pýtam, pri neustále opakovanej mantre, ktorú tu počúvame neustále, pán minister ju povedal v úvodnom slove asi štyrikrát, pán poslanec Duchoň asi trikrát, že teda všetky opatrenia sú také, aby sa nedotkli bežných občanov. Sa pýtam, kto platí napr. tie rastúce nedaňové príjmy v samosprávach? Kto ich platí? Marťania ich platia alebo ich platia Filipínci? Alebo kto ich platí? A to sa týka všetkých vecí, kde jednoducho štát z takýchto vecí má príjmy, príjmy vyššie. A, samozrejme, dostaneme sa aj k neslávnym, neslávnym daňovým, daňovým licenciám. Takže aby som uzavrel rok 2013, rok 2013 potvrdil riziká a nedostatky rozpočtu na rok 2013, ktoré sa ukázali takmer všetky ako reálne, a zároveň ukázal, že spôsob, akým sa s týmito rizikami vyrovnala vláda, je taký, že síce deficit znižuje alebo udržiava tam, kde ho chcela mať, ale spôsobom, ktorý do budúcna vyvoláva problémy, ktorý do budúcna zhoršuje perspektívu zdravého vysokého ekonomického rastu, rastu zamestnanosti, rastu životnej úrovne a tak ďalej a tak ďalej. Ďalej. Ďalším bodom je deficit. Dovoľte, aby som tu trošku aj vysvetlil niektoré pojmy, pretože tento týždeň sme tu diskutovali o štátnom záverečnom účte, diskutovali sme o prognóze makroekonomického vývoja a už pri tejto diskusii sa tu šermovalo číslami neuveriteľným spôsobom. A musím povedať, že očakávam, že to tak bude naďalej, pretože najlepšie to ukázal aj v úvodnom slove pán minister, keď, keď tu vyčíslil najnovšie vyčíslené konsolidačné úsilie Inštitútom finančnej politiky, ktoré vyčíslili teraz a teraz v týchto chvíľach, teraz, keď prerokovávame rozpočet, je šírené, táto kvantifikácia je šírená medzi, medzi novinárov. Takže musím to, musím to vysvetliť, pretože bude tu, viem to a už je, bude to snaha o mätenie verejnosti, bude to snaha o zavalenie číslami, ktoré sú absolútne neporovnateľné, aby jednoducho v tom zmätku sa nikto nikdy nevyznal. Takže ospravedlňujem sa. Budem trošku možno teraz viac vysvetľovať. Áno, veľmi dôležitý je aj deficit podľa ESA 95. To je ten celkový deficit, ktorý by nám teda mal klesnúť na 2,98 % a v budúcom roku pôvodne na 2,83, teraz na, teraz na 2,63 %. Dostanem sa pri rizikách aj k tomu, že aj tu sú isté riziká. Dokonca aj také riziká, ktoré neidentifikovala Rada pre rozpočtovú zodpovednosť, napr. z hľadiska korekcií eurofondov, ktoré spomenuté neboli a problémom sú. Ale zároveň by som najmä chcel zdôrazniť, že toto nie je najdôležitejší ukazovateľ deficitu. Najdôležitejší ukazovateľ deficitu je štrukturálny deficit. Štrukturálny deficit a sám minister to potvrdil, financií, keď povedal vo svojom úvodnom slove, že toto je z hľadiska i strednodobého cieľa pol percenta štrukturálneho deficitu v roku 2017. Štrukturálny deficit je vlastne deficit podľa ESA, ale očistený o jednorazové vplyvy, teda nie sú tam započítavané jednorazové a dočasné vplyvy a je očistený o cyklické vplyvy. Štruktúrny deficit inými slovami hovorí a potom konsolidačné úsilie je rozdiel medzi štrukturálnym deficitom jednotlivých rokov. Čiže ak ministerstvo financií doteraz hovorilo, že v budúcom roku bude konsolidačné úsilie mínus 0,2 %, tak vlastne hovorilo, že štrukturálny deficit sa v budúcom roku oproti tomuto roku zhorší, nie zlepší o dve desatiny percenta, a to najmä preto, že síce ten celkový deficit podľa ESA 95 sa znižuje, ale znižuje sa najmä dodatočnými opatreniami, ktoré zabezpečujú 1,6 % podľa Rady pre rozpočtovú zodpovednosť z 1,8 % hodnoty tých konsolidačných opatrení. A teraz teda dovoľte, aby som... A faktom je, že ten zmätok môže existovať aj preto, že existuje viacero metodík výpočtu konsolidačného úsilia a štrukturálneho deficitu. Preto budem za najdôveryhodnejší považovať údaj, resp. materiály Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, ktorá je nezávislou inštitúciou. Nepodlieha ani opozícii, ani vláde, je nezávislou inštitúciou. Pracujú tam odborníci a v tomto materiáli je zhrnuté a nakoniec aj v rozpočte, v rozpočte, aj keď teraz ministerstvo financií bude robiť zrejme nové prepočty a tvrdiť, že to tak nie je. Neviem, či ste zachytili, ale NKÚ vypočítalo, že to je nula v tom budúcom roku to konsolidačné úsilie, ale návrh rozpočtu verejnej správy, ktorý schválila vláda, ktorý tu teraz diskutujeme, predpokladá konsolidačné úsilie mínus 0,2 % v roku 2014. Inými slovami, predpokladá nárast štrukturálneho deficitu v roku 2014 o 0,2 %. Ten istý ukazovateľ odhaduje Rada pre rozpočtovú zodpovednosť vo výške mínus 0,5 %, teda o dosť viac a Európska komisia dokonca vo výške 0,8; mínus 0,8 %. Čiže niekde tam sa pohybuje odhad skutočného konsolidačného úsilia vlády Roberta Fica. Preto ma tak zaujalo, zaujalo to vyjadrenie pána premiéra, že on, jeho mandát zaväzuje a musí si splniť mnohé dôležité úlohy, predovšetkým konsolidovať verejné financie. Preto ma zarazilo, že ako je možné, že v druhom celom roku vládnutia je predložený rozpočet so záporným konsolidačným úsilím. A teraz k tomu, ako to bolo, aké bolo vlastne to konsolidačné úsilie v tých jednotlivých rokoch 2011, 2-tisíc.., zase to budete počúvať rôzne, rôzne čísla. Takže dovoľte mi odcitovať z materiálu Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, a to konsolidačné úsilie, ktoré vám teraz prečítam, bude očistené o PPP a o vplyv druhého piliera, čo je podľa mňa korektné, pretože, ako ukáže aj metodika ESA 2010, toto očistenie bude musieť byť zahrňované. Podľa tohto materiálu - a pre všetkých, prípadne aj pre pána ministra je to tabuľka na strane 37, hodnotenia návrhu rozpočtu verejnej správy na roky 2014 - '16, materiál Rady pre rozpočtovú zodpovednosť - bolo v roku 2011 konsolidačné úsilie vlády Ivety Radičovej 3 % HDP, konsolidačné úsilie v roku 2012 0,3 percenta HDP, konsolidačné úsilie v roku 2013 1 % HDP a v roku 2014 mínus 0,7 %. To je očistené o PPP a o druhý pilier. Samotný rozpočet - a to je tiež krásna ukážka toho, ako sa bude narábať s číslami, keď sa to hodí, tak, keď sa to nehodí, inak - samotný rozpočet, teda materiál, ktorý schvaľovala vláda, tvrdí - sekundičku, musím si to nájsť, pamätám si to - tvrdí, že síce v budúcom roku budeme mať záporné konsolidačné úsilie, ale dôležité je, že počas procedúry nadmerného deficitu, počas štyroch rokov 2011, 2012, '13 a '14 dosiahneme priemerné konsolidačné ročné úsilie vyššie ako 1 %. A materiál tvrdí, bude to fajn, lebo to bude 1,1 %. Takže napriek tomu, že menej, že nekonsolidujeme, my zhoršujeme konsolidáciu v roku 2014, sme v ažurite, lebo priemerné máme vyššie ako jedno percento. No, hej, máme, len vďaka čomu? A ten materiál, schválne nepíše, koľko bolo to konsolidačné úsilie, ten vládny v tom roku 2011, lebo by to klalo oči, ale už píše, že v roku 2012 bolo 0,1; v roku 2013 predpokladá 1,3 a v roku 2014 predpokladá mínus 0,2. To je ten vládny. No ale potom stačí dopočítať za tie štyri roky, keď to má byť 1,1, tak to musí dávať 4,4, aby to dávalo 4,4, tak nedá sa svietiť, v tom roku 2011 to musí byť len 3,2. Takže teraz pán minister bude hovoriť, však pred chvíľou to tu povedal vo svojej úvodnej reči, že to boli len 2 % v roku 2011, a že oni teraz budú mať do konca roku 2013 3 či koľko. No, len akurát, že to celkom nesedí potom. Potom by bolo treba prepisovať aj iné časti toho, toho rozpočtu. Takže aby som to teda uzavrel a zhrnul, čo sa týka, čo sa týka konsolidačného úsilia, lebo to je kľúčový, kľúčový parameter. Konsolidácia, a preto aj u mnohých analytikov vyvolalo pochybnosti alebo, ak chcete, prišli k záveru, že toto zrejme je volebný rozpočet pre rok 2014, zrejme oveľa väčšou prioritou ako ozdravovanie verejných financií majú byť prezidentské ambície, ak teda nastanú, pána premiéra. Ale ten rozpočet o tom minimálne nepriamo svedčí, pretože ak niektorá vláda nekonsoliduje v druhom celom roku svojho funkčného obdobia a sama tvrdí, že bude v roku parlamentných volieb konsolidovať rádovo omnoho viac, tak je to, je to podivuhodné a nie celkom dôveryhodné. Aj keď, uvidíme zakrátko, ako toto je vlastne, vlastne bolo, je a bude. Dobre, to je deficit, štrukturálny deficit a konsolidačné úsilie. Dovoľte teraz k tým jednorazovým opatreniam. Ak som teda povedal, vláda tvrdí, že z tých konsolidačných, ale aj vláda uznáva, že väčšina opatrení má jednorazový charakter, lebo tvrdí, že 1,8 % a z toho trvalé sú len 0,8 %, čiže viac ako polovička sú, okolo 60 % sú, sú jednorazové. Rada pre rozpočtovú zodpovednosť tvrdí, že dokonca skoro všetko sú jednorazové, pretože z toho 1,8 % až 1,6 % majú byť jednorazové opatrenia. K tým jednorazovým opatreniam treba pridať, že, ja spomeniem niektoré, nebudem hovoriť o všetkých, ale spomeniem niektoré, aj tie svedčia o dosť veľkej bezradnosti vlády. Typickým príkladom je dočasný odvod z podnikania v regulovaných odvetviach, ktorý mal byť, pamätáme si, mal byť len v rokoch 2012, '13, už je aj v roku 2014. Mimoriadne príjmy Telekomunikačného úradu - je evidentné, že to je jednoznačne neopakovateľný príjem, rozšírený odvod bankového sektora, možnosť výstupu z kapitalizačného piliera - tu, ako som povedal, je problém omnoho vážnejší, ako konštatuje aj materiál Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, pretože tu podľa môjho názoru je istota, že na budúci rok nám táto položka bude z rozpočtu vyškrtnutá, a teda navýši deficit v tomto roku, čo môže, mimochodom, znamenať potom aj negatívne dôsledky z hľadiska prekročenia tých sankčných pásiem zákona o dlhovej, dlhovej brzde, spolu s niektorými ďalšími rizikami, ku ktorým sa dostanem. Predaj núdzových zásob ropy. Predaj núdzových zásob ropy môže byť tiež problematický, samozrejme, že ak by aj nebol spochybňovaný, je to jednoznačne jednorazová položka, teraz si pomôžete a inokedy a už v ďalších rokoch tento príjem, tento príjem nebude. Ďalej za veľmi problematický považujem príjem z predaja majetku. Tu treba povedať totiž jedno, predaj, príjem z predaja majetku nám síce zníži deficit, ten ESO-vský, ale zároveň nám zníži čisté bohatstvo štátu. Ak by bol totiž príjem z predaja majetku použitý na zníženie verejného dlhu, potom je to v poriadku, potom to čisté bohatstvo štátu nezníži. Ale ak tento príjem použijeme na bežné výdavky, tak po prvé je neopakovateľný, pomôžeme si síce v tomto roku, ale ďalšie roky nám to nevyrieši, ale po druhé, ešte znížime čisté bohatstvo štátu, pretože spotrebujeme niečo, čo malo hodnotu a čo malo trvalú hodnotu, že čo, čo bolo vo vlastníctve štátu. Tých položiek je tam viac, nechcem už ísť do detailov a zaťažovať, ale pričom by som sa chcel zastaviť, sú dividendy SPP. Tu je totiž problém zase omnoho väčší, dokonca väčší, ako to konštatuje Rada pre rozpočtovú zodpovednosť. Prečo si to myslím? Dovoľte mi, sa pri tom zastaviť teda. Rozpočet predpokladá dva, dva typy dividendy z SPP, jedna je superdividenda, ktorá vlastne vzniká z precenenia majetku, a je to vlastne príjem, ktorý neznižuje deficit, čiže v tomto si vláda nevie ani, ani pomôcť. Pomáha jej pri dlhu, pri vyčíslovaní dlhu sa..., tento príjem vlastne znižuje dlh. Ale problém je, hlavný, tu nie je hlavný problém, hlavný problém je pri riadnych dividendách. Prečo? Obávam sa totiž, že nielenže je to problém, resp. Rada pre rozpočtovú zodpovednosť pomenováva problém, ale len z jedného pohľadu, z veľmi úzkeho pohľadu jednorazových vplyvov, resp. trvalých vplyvov, len ja sa obávam, že ten problém je omnoho, omnoho hlbší. A myslím si, že zatiaľ naňho poukázali len odborári paradoxne, ktorí demonštrovali pred sídlom J&T niekedy v polovici, v polovici novembra. Dovoľte, aby, aby som vám to vysvetlil. Čistý ročný zisk celej skupiny SPP je v týchto rokoch zhruba okolo 350-360 mil. eur, celej skupiny. Nezabúdajme, že štát vlastní 51 %, EPH dnes, EPH vlastní 49 %. Dokonca ešte pozícia EPH sa zlepší, pretože EPH sa zbaví stratovej časti, ktorá prejde, prejde celá na štát. Čistý zisk v roku 2012 bol 365 mil., z toho 51 % by mali patriť štátu, je 186 mil. Napriek tomu všetkému štátny rozpočet predpokladá v rokoch 2013 a '14, lebo preto hovorím '13 a '14, lebo v trinástom nepredpokladajú nič, presúvajú to do roku 2004, '14, ale v roku 2014 predpokladá štát zinkasovať z dividend z SPP 735 mil. a v rokoch 2015 až 2016 každý rok 300 mil., čiže spolu 600 mil. Čiže za štyri roky predpokladá štát zinkasovať z riadnej dividendy z SPP, zdôrazňujem, 1,3, vyše 1,3 miliardy eur. A teraz v čom je ten problém? Teraz budem citovať z..., teda z tej analýzy Rady pre rozpočtovú zodpovednosť, citujem - je to, koho by to zaujímalo, dodatok č. 6 správy Rady pre rozpočtovú zodpovednosť - citujem: "Je otázne, akým spôsobom je možné v roku 2014 vyplatiť 386 miliónov eur, čo zodpovedá celému bežnému zisku dcérskych spoločností, keďže štát bude mať v týchto spoločnostiach naďalej len 51 %, výška dividendy by mala zodpovedať tomuto podielu." Koniec citátu. Predložím to do zrozumiteľnejšej reči. Nie je jasné, prečo a ako a začo hlavne, by EPH a v rámci toho PPF, pán Křetinský a J&T malo darovať štátu na dividendách podiel, ktorý podľa všetkých kvantifikácií by mal prislúchať im? Rada pre rozpočtovú zodpovednosť tu vidí problém v tom, že nechce započítať tú celú čiastku, ale len tú polku, ktorá by mala pripadať štátu logicky, len tú chce započítať do, do trvalých vplyvov a ten zvyšok, tvrdí, že sú jednorazové vplyvy a že teda neznižuje ten zvyšok konsolidačné úsilie, ale ja sa obávam, že ten problém je ešte hlbší, že by sme sa mali pýtať, lebo to nie je len problém z hľadiska toho, či ich máme považovať za jednorazové alebo za dlhodobé. Ten problém stojí, tá otázka stojí tak, ako je to vôbec možné, za čo? A na čom je založený tento, tento vývod? Takže kladiem to aj ako otázku pre, pre pána, pána ministra. Tak teda to sú, to sú dividendy. Mimochodom, podobný, podobný, podobná, nazvime to finta, presun z roku 2013 na rok 2014 sa deje aj pri SEPS-e, kde tiež si nepred