28. schôdza NR SR - 6.deň - B. popoludní
Dátum: 2021-05-12
Poslanec: Halgašová, Jarmila (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

71. Ďakujem za slovo, vážený pán predsedajúci. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, vážený pán minister, no, predloženým návrhom zákona je potrebné, ako už bolo spomenuté, transponovať do slovenského právneho poriadku európsku smernicu. Otvorili sme týmto však veľmi náročnú tému, pri ktorej na seba narážajú rôzne pohľady na situáciu v celej potravinovej vertikále. Na stole máme zásadný právny predpis. Z pohľadu dodávateľsko-odberateľských vzťahov v potravinách ako obchodníkom, tak aj dodávateľom ide najmä o peniaze a je našou úlohou nájsť v tomto systéme rovnováhu, ktorá by nepoškodila ani jednu zo strán. Novela zákona o neprimeraných podmienkach v obchode s potravinami vznikla na mnohohodinových diskusiách. A získať kompromis bolo mimoriadne ťažké najmä preto, lebo zblížiť rôzne stanoviská dodávateľov, odberateľov k tak zásadným otázkam, ako sú splatnosť faktúr, logistický bonus alebo predajné akcie, je prakticky nemožné. A akokoľvek by sme chceli diskutovať výlučne v odbornej rovine, na konci dňa bolo potrebné prijať kompromisné politické rozhodnutie. Zákon prijímame, ale je potrebné nezabúdať na slabších a v tomto prípade sú to určite dodávatelia, výrobcovia potravín. Naši potravinári v dodávateľsko-odberateľských vzťahoch stále ťahajú za kratší koniec. Nemôžeme si nič nahovárať. Čelia ohromnej konkurencii zo zahraničia, ktorá vďaka štátnym podporám a vyšším dotáciám môže podliezať cenami. A dopredu vieme, že akékoľvek úľavy v prospech obchodu túto situáciu ešte zhoršia. Tržby a zisky najväčších priemyselných podnikov, ako napríklad Volkswagen, sú porovnateľné s tržbami a ziskami obchodných reťazcov. Kontinuálne im rastú a sú teda v rebríčku top 10 našich najväčších priemyselných podnikov a máme možnosť sa o tom presvedčiť aj z dostupných štatistických údajov. Obchodné reťazce sa preto ľahšie vysporiadavajú s rastúcimi nákladmi, ako sú to dodávatelia potravín. Denne dostávam množstvo podnetov od dodávateľov aj odberateľov a našim potravinárom neustále stúpajú náklady, či už je to v súvislosti s pandémiou, alebo je to v dôsledku rastu cien surovín, obalových materiálov, alebo, ako spomenul kolega, dramatických zvýšenia, dramatického zvýšenia cien práce alebo nákladov na odpady napríklad z dôvodu zavedenia regulovaných cien na zberové spoločnosti. A tieto náklady sa musia aspoň čiastočne premietnuť do predajných cien, pretože inak to nejde. Matematika nepustí. Problém je, že narážajú na odpor obchodníkov, ktorí teda nechcú zvyšovať ceny pre svojich odberateľov, na pultoch to už je iná vec. A akokoľvek sa obchod môže tváriť, že chce predávať slovenské potraviny, nižšia cena je rozhodujúca, a preto častokrát uprednostnia zahraničných dodávateľov. Nikto sa nemôže čudovať, že peniaze sú vždy na prvom mieste, a preto mi ostáva aspoň apelovať na to, aby domáci, domácich dodávateľov nenechávali pred svojimi dverami, ale aby ich pozvali na svoje pulty. My v tejto miestnosti sme tu najmä na to, aby sme vytvárali také zákony, ktoré pomôžu slovenským výrobcom potravín, tak aby boli konkurencieschopnými, aby sa vedeli dostať na pulty obchodov. V opačnom prípade sa budú lacné potraviny na pulty našich obchodov dovážať z cudziny a nielenže tým budeme poskytovať prácu ľuďom v zahraničí a vytvárať tam pridanú hodnotu, ale na pulty sa dostanú potraviny, ktorých pôvod nebudeme, nevieme ani skontrolovať. A tomuto by sme sa mali zo všetkých síl vyhnúť či už dnes, alebo v budúcnosti. Ešte na margo tej potravinovej sebestačnosti. Na záver by som povedala, že ani možno nejde o to, dosiahnuť potravinovú sebestačnosť, ale z môjho pohľadu je trestuhodné, aby sme vyvážali poľnohospodárske suroviny von do zahraničia a na Slovensko dovážali tieto suroviny spracované na potraviny alebo teda ani nie tieto suroviny, ale nevieme, aké suroviny spracované na potraviny. A preto som presvedčená o tom, že je potrebné vyrovnať investičný dlh potravinárskeho priemyslu, tak aby bol konkurencieschopný zahraničným potravinárom, aby dokázal spracovávať suroviny a pre mňa za mňa aj keď sú dovezené zo zahraničia, aj vytvárať pridanú hodnotu, ale nosievať ich na pulty. A keď aj v zahraničí, pretože ja som presvedčená, že dopekané výrobky, ak by vyrábali slovenskí výrobcovia, nech ich vyvážajú do zahraničia, ale slovenskí občania si zaslúžia čerstvý chlieb. Ďakujem za pozornosť.