35. schôdza NR SR - 1.deň - B. popoludní
Dátum: 2014-05-13
Poslanec: Hlina, Alojz (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

138. Vážený pán predseda, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, a však čo, je to vážna vec a ja to tak vnímam, tak ešte niečo treba dopovedať. Presne, už to začnem tak, ako som začal svoje prvé vystúpenie, presne podľa scenáru, avšak v niektorých vystúpeniach to predčilo aj moje očakávania. Najviac ma mrzí to, že sme sa nenakalibrovali. To, čo som hovoril na začiatku, že čo chceme, alebo o čo ide. Myslím, že to povedal Milton Friedman, guru, guru liberalizmu alebo toho voľného pohybu kapitálu, a hovoril, že radil transformujúcim sa krajinám privatizovať, privatizovať, privatizovať. Po niekoľkých rokoch sa opravil a povedal, prepáčte, najskôr si urobte dobré zákony. Viete, aj tuná ja mám niekedy pocit, voľné, kto mňa, čo ja, kde, kto môže, ja všetko môžem, jak si kto dovolí, neviem čo. Prosím vás, opustime túto pozíciu. Ak chceme povedať, to je základné nepochopenie, že poľnohospodárska pôda, ktorá slúži na poľnohospodárske účely, nie je na to, aby ju Jano Počiatek vlastnil a keď sa mu bude chcieť, na nej bude niečo pestovať, a keď sa mu nechce, tak to nechá ležať ladom, lebo však načo. Jeho hlava z toho nebolí. Poľnohospodárska pôda slúži na poľnohospodársku výrobu, resp. na chov. Dobre, má určité poslanie, funkciu, tú produkčnú hodnotu a neviem, ako to všetko odborne zneje. Nie je to Felícia v garáži, ktorú keď si zmyslím, že predám, tak ju predám a do toho je nikoho nič. Prosím vás, neprebehla táto kalibrácia. Neprebehla táto kalibrácia. Naopak, prebehli tu, pán kolega, nič v zlom. Vy ste povedali, predrečník, že skončil vysokú školu poľnohospodársku, ale nie je odborníkom na poľnohospodárstvo. Kristepane, kto už je tu odborníkom na poľnohospodárstvo, keď nie ten, kto skončil vysokú školu poľnohospodársku? Tak načo ste študovali? Ja tomu naozaj nerozumiem. Čiže potom, kto je tu, viete, tak ste to nemali hovoriť, tak ste nemali chodiť na poľnohospodársku. Ja neviem, veď nedehonestujme všetko. Veď tu ja neviem, čo ste na konci dňa chceli povedať. Čo chcel na konci dňa pán Chren povedať? Viete, bratislavský mládenec pod kravatou bude tuná vysvetľovať o poľnohospodárstve. O nových technologických postupoch. Nie sú nové technologické postupy! Sú malé nuansy, tam toho veľa nevymyslíte. Ale pustíte to ako mantru na nejakom odbornom seminári. Čo, aká blokácia, kde, kto chce nás limitovať. Nové, to fungovalo, takto tu už niekto ohlupoval. Takto tu už niekto ohlupoval dlhé roky. Točil mantry o voľnom kapitále, o privatizácii a jak to celé dopadlo? A znova pri tej pôde. Páni kolegovia, pozrite sa takto, ja som si chcel aj tabuľu doniesť, ale skúsim to zjednodušene vysvetliť. Tuná je pán minister, ktorý doniesol nejaký návrh, ktorý hovorí, že sa volá, že nadobúdanie pôdy, mal by spôsobiť to, že k pôde by sa mali dostať tí, ktorí chcú na nej hospodáriť, a malo by to byť sťažené pre tých, ktorí by chceli s tým len špekulovať alebo len skupovať. Predrečníci tvrdili, že nie, nie, nie, práve naopak, ten zákon to umožní. Okej. A pokiaľ je to ich názor, áno, umožní, teda argumentačne ak to bolo podložené, nech si každý k tomu spraví svoj vlastný názor, ale keď tento návrh, resp. nesplní tú úlohu alebo dokonca to umožní, tak aký je ten druhý návrh? Povedal tu niekto nejaký iný návrh? Čo hovoril? Každý, kto tu prišiel, povedal niečo v tom zmysle, asi zjednodušene, že však nech predá, však kolega to tu predo mnou povedal, nech predá, čo koho po tom. Tak prosím vás, ak to bude tak, že nech predá a čo koho po tom, tak čo je jednoduchšie pre tie finančné skupiny, pre tých latifundistov, pre tých špekulantov, jak prísť a kúpiť, ako sa podrobovať tortúre jednému konaniu, druhému? Ja neviem, však mi pomôžte. Ja som jednoduchý chlapec z malého mesta. Tak možno, nech mi to tu študovaní ekonómovia vysvetlia. Pre mňa, ja si myslím, že je vyšší predpoklad, že v tomto prípade sa to podarí. Nepodarí sa to úplne, nikdy sa to nepodarí úplne. Ale je vyšší predpoklad, že to nakoniec dopadne tak, ako sme chceli. Ako v tom prípade, že nič. No však keď chceš, kúp. Tak keď chceš, tak kúp. Liberáli. Kúp, však to je Felícia v garáži. Prosím vás, naozaj to tu nezaznelo z nikoho, nikto nepovedal, že má pripravený nový návrh, ktorý je úplne geniálny, ktorý je fantastický. Splní to, čo sa, viete, dva zápory sú súhlasy, nie, či jak sa to povie, veď tu normálne tí ľudia sa vynegovali sami vo svojom, neviem to tak povedať, znegovali sa úplne, oni začali na jednom konci, druhom a nakoniec povedali, ako zbytočne tu tých 15 minút trápili túto sálu. Lebo na jednej strane hovorili, že treba chrániť, a potom sa dopracovali k tomu, že toto, až to je až ťažké uchopiť a vysvetliť, že nechápem. Keby na konci povedali, vážení, tuná je pozmeňovak, mám pripravený pozmeňovák, tuná je návrh, toto je iná filozofia. Toto je, lebo ja súhlasím s tou filozofiou, že to neni Felícia. Alebo tu mal niekto prísť a otvorene povedať, ja som za, to je Felícia. Poľnohospodárska pôda je Felícia. Nie sa tu zakrývať dokonca dvoma miliónmi ľudí. Kto ho nabrífoval? Viete, že ako to niekto niekde uchopil, že povedz to cez dva milióny ľudí, to, však ku niekomu to dôjde. Takto sa s pôdou nerobí, vážení! Naozaj som zhrozený z tej celej diskusie, ktorá tu prebehla. Nikto tu neprišiel a nepovedal, že kde to ide zlepšiť, v čom to ide zlepšiť, ako to chce zlepšiť, lebo vychádza z tej premisy, z tej základnej premisy, že poľnohospodárska pôda neni Felícia v garáži. Alebo potom nikto nepovedal korektne, ja si myslím, že je to Felícia v garáži a dajte mi svätý pokoj, ja chcem a predám a hotovo a nikoho potom nič. Politicky by asi niekto tu asi tak nerozchodil. Však? Tak to budete schovávať, negovať pod niečo a nakoniec neviete, čo ste povedali. Tento návrh, ktorý tu je, nejdem sa k nemu vracať. Hovorme o tom, že to ustanovenie, ten register môže pomôcť. V konečnom dôsledku pomôže, že bude slúžiť jak generátor, generátor ceny, pre ktorú to tá babka z Čremošného, keď sa, chúďa, rozhodne to predať, tak nakoniec si povie, jak to dobre, však vidíš, tam sa mi hlásia, mne to tam niekde chodí, ale musí to byť na konci dňa, musí byť to, že mu vygenerovali nejakú cenu, a prvoradý je, že keď sa dvaja stretnú na tej istej cene, tak prednosť má ten, čo je vedľa nej, ale keď dá niekto viac, žiaľ, prepáčte. O tom to je. Buďme, ale chráňme ten systém pred kazičmi cien. To sú takí mudrlanti. V Bratislave sú ich stovky, ktorí chodia a blúdia a tmária, kazia súťaže, šibujú ceny. Potom nezaplatia ani poplatok registračný. Viete, nastavte ten systém tak, aby nešibovali ceny, aby nezblbli tú babku z Čremošného, chúďaťu, ktorej povedia, ona povie, že by chcela, ja neviem, 100, tri eurá za štvorák a príde tuná chlapec pod kravatou a povie, ja dám päť. Ona, chúďa, dá, pokiaľ bude dva mesiace žiť, a keď chlapec pod kravatou má zaplatiť, zrazu nie že päť, zrazu nič. Viete, to je tiež, to je tiež to, o čom rozprávame. Nastavme to tak, že na konci dňa nech tá babka z Čremošného, keď už sa rozhodla predať; keď by ma dedo počul, tak mi po ušoch dá, lebo ten povedal, nikdy nepredávaj, iba kupuj; ale keď sa už rozhodla predať, tak už nech aspoň predá za to, že je spokojná, že nech nemá potom, teraz, ak je to teraz, hrozí riziko, že tá, chúďa, to predá a po mesiaci jej niekto povie, babka, ale však ja som vám chcel dať o euro viac za štvorák a ešte jej, chúďaťu, zničíte jeseň života, lebo ju bude to chmáriť, že čo si všetko za to euro, ktoré mohla dostať viac, mohla kúpiť. Aj to je naša zodpovednosť, aj to je naša zodpovednosť pristupovať k tomuto zákonu a k tomu, ak vychádzame z tej premisy, že to nie je Felícia v garáži, k tomu takto pristúpiť. Jedine vecné, o čom sa dá rozprávať, sú tie prevody obchodných podielov. Ale to sú veci, o ktorých treba rozprávať. Treba o tom rozprávať. Aj prevody obchodných podielov treba pozrieť na zákony, čo nám umožní, čo nie. Tam by sme vedeli urobiť to, čo sa elegantne riešilo pri tých nájomných zmluvách, čo som spomínal, že ste podpísali zmluvu so slušným človekom. Po pol roku vám tam prišiel človek, ktorého ste sa zľakli vo dverách, a povedal, kúpil som podiel, teraz som vaším nájomníkom ja. Hej, dá sa vpraviť do nájomnej zmluvy, my sme vpravovali ustanovenie, že podmieňuje, pokiaľ chce, my mu nezakazujeme predať podiel, môže a pokiaľ chce byť držiteľom tej nájomnej zmluvy, tak to podlieha súhlasu a toto je ergo tiež variácia na túto tému. Aj tí, čo už kúpili, aj tie eseročky, akciovky, čo už teraz kúpili, tak teraz môžme o tom rozprávať. Tak na čo ste to kupovali? Idete s tým špekulovať? Idete s tým kšeftovať, idete s tým, nech sa páči. Máme v Obchodnom zákonníku ustanovenie, ktoré hovorí, pokiaľ je tá firma vlastníkom, hovorme, o akom množstve poľnohospodárskej pôdy, musí prejsť určitým, určitým, procesom. Znova sa k tomu prihlásim, lebo viem, že je to dôležité. Pre ľudí poviem, pre ľudí to má význam. Prosím vás, tuná zabudnite na to, čo tu z niektorých úst odznelo, lebo to bola hrozná, brutálna, brutálna demagógia, o ktorej sme sa už mohli poučiť. Tu už takých bolo. Privatizujte, nechajte, neviem čo, nebojte sa. Prosím vás pekne. Pôda a vzťah k pôde je, o tom niekto niečo vie, niekto len počul, ale je. Verte tomu, že je dôležitá. Je. Tých možností veľa nemáme, ako sa k tomu vieme dopracovať. Robíme strašne veľa chýb, ale jedna z možností, ako zmeniť ráz krajiny a dostať aj v inom obchode aj niečo, čo tu nejaký ten gazda vypestuje, je aj toto. Je aj tento zákon. Ešte by sa dalo veľa povedať, ale nebudem. Ďakujem pekne.