90. schôdza NR SR - 7.deň - B. popoludní
Dátum: 2023-05-11
Poslanec: Kozelová, Monika (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

82. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, ja som tiež podpísaná pod týmto zákonom, takže si dovolím vystúpiť. Aj keď na to nevyzerám, ale nejakú dobu som bola členka strediska vrcholového športu. Ja som bývalá hádzanárka a naozaj som absolvovala dlhé mesiace niekoľko, niekoľkodňových trojfázových, dvojfázových tréningov a som tu napriek tomu, či som mala nejaké ženské problémy alebo nemala nejaké dievčenské, keď už sme pri dievčatách, tak dievčenské problémy. Jednoducho som športovala, lebo ma to bavilo. To, že som hrala hádzanú, bol, bolo preto, že moja mama bola ligová hádzanárka, takže automaticky som prešla do športu mojej mamy. Ak sa budeme zamýšľať nad tým, kde vznikol, vznikla táto priepasť toho, toho telesného pohybu pri tých deťoch, tak poďme trošičku do minulosti. V čase, keď ja som športovala, bolo v Bratislave, keď sa hrala československá liga, boli tri ligové hádzanárske družstvá, ženské. Dnes nie je ani jeden. Ani jeden mannschaft. A dôvodom je fakt, že na všetkých troch ihriskách, na všetkých troch ihriskách stoja paneláky. Jednoducho developeri zlikvidovali ženskú hádzanú v Bratislave. Tak ako zlikvidovali ženskú hádzanú v Bratislave, zlikvidovali napríklad aj niekoľko školských ihrísk, lebo my máme napríklad konkrétne v Ružinove, odkiaľ, kde ja bývam, v Ružinove máme školu, kde školský dvor, na ktorom sa trénovalo, cvičilo, športovalo, predal bývalý starosta, nie ten, ktorého máme, ale pred pár desiatkami rokov predal developerovi. Takže my máme napríklad školu, ktorej patrí len pozemok pod školou, ale to školské ihrisko, ktoré nemôžeme opravovať, lebo už nám nepatrí, tak to patrí developerovi. Čiže my dospelí sme zlikvidovali tie športoviská pre tie decká a teraz je na nás dospelých, aby sme im ich zase postavili. Keď sme sa presťahovali na Štrkovec, bolo to nové sídlisko a nemali sme postavenú telocvičňu, nemali sme postavené, nemali sme postavené žiadne ihrisko a normálne sme cvičili na škole. Cvičili sme na chodbách, cvičili sme vo foajé a nikomu z nás to neprekážalo. Tým chcem povedať, že to, že niekto možno nemá teraz telocvičňu, ale tak ako povedal Igor Kašper a povedal to veľmi presne, kde je vôľa, tak tam sa cesta nájde. Ja si myslím, že aj pre tú tretiu hodinu telesnej výchovy sa vždy nájde cesta, len treba fakt chcieť. Chcieť. To je celé. Mne moje športovanie naozaj pomohlo, moje zdravie dodnes je dobré a vzhľadom k môjmu veku dokonca výborné. Čiže myslím si, že aj, aj toto je jeden z dôvodov, prečo by tie decká mali viac, viac trénovať, viac športovať a nehľaďme iba na tie tzv. zdravé deti. Hľaďme hlavne aj na deti, ktoré dajme tomu potrebujú špeciálnu telesnú výchovu, lebo aj nad tými sa musíme zamyslieť. Ja chcem veľmi pekne poďakovať všetkým, ktorí zabojovali a naozaj bojujú stále o tú tretiu hodinu telesnej výchovy. Ďakujem Karolovi aj všetkým kolegom. A ešte jedna taká vec. Zistili sme v podstate aj z tejto rozpravy, že najväčším problémom telesnej výchovy a vôbec vo všeobecnosti športu je pravdepodobne ministerstvo školstva. Tak ja sa pýtam, či by nemalo logiku odčleniť šport od ministerstva školstva, nech ministerstvo školstva ostane aj naďalej ministerstvom školstva, vedy a výskumu a nech šport prejde buď pod ministerstvo kultúry a nech je to, nech je to ministerstvo športu a kultúry alebo pod ministerstvo nejaké, alebo nech je pod turistickým ruchom, lebo predpokladám, že tam to problém robiť nebude. Takže možno by bolo fajn sa nad tým zamyslieť, lebo svojho času naozaj šport s kultúrou boli v jednom rezorte a nebolo to zlé. Pretože boli dve ako keby samostatné a rovnocenné, rovnocenné sekcie a fungovalo to. Čiže ak nám robí len toto problém, tak možno je pre budúcu vládu čas zamyslieť sa aj nad takýmto možným riešením. Ďakujem, to je všetko.