36. schôdza NR SR - 6.deň - B. popoludní
Dátum: 2014-07-02
Poslanec: Hraško, Igor (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Ďakujem pekne za slovo dnes už druhýkrát. Teraz upozorňujem všetkým kolegov poslancov, kolegyne poslankyne, že nebudem spievať žiadnu hymnu, nemusia sa obávať, nebudem už nič spievať, mám tu nateraz materiály, z ktorých vám budem citovať niekoľko vecí. Prvým materiálom je Právna a vecná analýza novely vodného zákona týkajúca sa právnej úpravy, prepravy alebo prevodu vody. Nebudem ju čítať celú, pán minister určite vie o tomto materiáli, vypichnem z nej len niektoré body. Predkladateľ novely zákona vychádza z nesprávneho výkladu európskych pravidiel a predpisov o fungovaní EÚ tým, že tvrdí, to je zo záznamu z rozporovaného konania, podľa Súdneho dvora je voda tovarom. Znamená to, že ide o voľne obchodovateľnú komoditu. Ten, kto má alebo získa povolenie na odber vody, a to bez rozdielu na účel jej využitia, má podľa európskych platných právnych predpisov právo na vývoz vody do štátov Európskej únie, zákaz množstevných obmedzení a všetkých opatrení s rovnakým účinkom vývozu a dovozu tovarov medzi členskými krajinami. Vstupom Slovenska do Európskej únie je Slovenská republika viazaná podmienkami Európskej únie o voľnom pohybe a obchode tovarov a služieb. To znamená, že Slovensko nemôže zakázať vývoz vody do zahraničia. Predkladateľ zákona odmieta akceptovať a presadzovať základný princíp vodnej politiky obsiahnutý v právne záväznej rámcovej smernici o vode, že voda nie je komerčný výrobok. Ten princíp predkladateľ odmieta zakomponovať do novely vodného zákona. Zavedenie pojmu preprava alebo prevod vody, ktorý nie je vodohospodárskou službou, nie je v súlade s Rámcovou smernicou o vode, pričom sa porušujú jej viaceré články (5, 9 a 14). Tam sú potom ďalšie časti. Čo je však zaujímavé, to sú tie ďalšie k § 74 vodného zákona. Hovorilo sa tu o tom, že vraj dochádza k nejakému vývozu do zahraničia v súčasnosti, na základe platného zákona. Pokiaľ orgán štátnej vodnej správy postupoval pri povoľovaní odberu podzemnej vody v súlade s podmienkami zakotvenými v existujúcom vodnom zákone, nemôže dôjsť k situácii, aby niekto mohol legálne vyvážať podzemnú vodu do zahraničia. Takýto prípad môže nastať vtedy, ak by došlo k pochybeniu orgánu štátnej vodnej správy, napríklad ak nie je v rozhodnutí konkretizovaný účel odberu alebo zásobovacia oblasť alebo ak subjekt nakladá v rozpore s vydaným povolením. V obidvoch prípadoch však ide o porušenie zákona. Však, pán minister? Ak sú obavy, že k takýmto prípadom dochádza, je potrebné to riešiť, avšak do úvahy prichádzajú efektívnejšie potupy riešenia, napríklad vykonať komplexnú kontrolu správnosti povolení orgánov štátnej vodnej správy vydaných na odbore podzemnej vody a požiadavku zakomponovať do prechodných ustanovení vodného zákona, do § 21 existujúceho vodného zákona doplniť podmienku v znení: „Povolenie na odber podzemných vôd podľa § 21 ods. 1 písm. b) 1. bodu platí pre územie Slovenska." To je hneď návod na riešenie. Preskočím teraz tieto state, lebo pre bežných občanov by to bolo nudné čítanie. Dostanem sa však na záver, kde sa konštatuje hodnotenie § 17a, o ktorom sa tu dnes asi najčastejšie hovorí. Z analýzy ustanovenia navrhovaného § 17a vyplývajú nasledovné závery. Vývoz vody bude povoľovaný na základe údajov vodnej bilancie, ktorá neobsahuje údaje o prírodných zdrojoch a reálnych využiteľných množstvách podzemnej vody a množstvách pitnej vody. Bez odborného prístupu, zohľadnenia stupňa nepresnosti bilancie poklesov množstiev vôd a bez rešpektovanie metodických dokumentov Európskej komisie pre hodnotenie využiteľných zdrojov podzemnej vody bude dochádzať k drancovaniu vodných zdrojov. Zvlášť poukazujeme na laické hodnotenia nadbytočných množstiev, ktorými sa argumentuje v médiách. Štát prenáša zodpovednosť za viaceré úlohy, za ktoré v zmysle Rámcovej smernice o vode je zodpovedný kompetentný orgán. Teda kvantitatívny stav prognózy vývoja potreby vody prenášaj teda na žiadateľa o vydanie povolenia na vývoz vody, čo je fyzická osoba, podnikateľ alebo právnická osoba. Nie je zaručené nezávislé odborné posúdenie odborných materiálov, ktoré má vypracovávať poverená osoba podriadená Ministerstvu životného prostredia Slovenskej republiky. Novela vodného zákona neupravuje možnosť operatívne obmedziť alebo dočasne prerušiť zakontrahovaný odber pre vývoz vody do zahraničia v prípadoch nepredvídaných okolností, ktoré môžu tak ovplyvniť zásobovanie domácich odberateľov. Používajú sa terminologicky nesprávne výrazy, ktoré majú svoj odborne ustálený význam. Zamieňanie týchto výrazov bude dôvodom pre spochybňovanie povolení na prepravu alebo prevod vody vydaných orgánom štátnej vodnej správy. Návrh je vypustiť z návrhu novely vodného zákona novelizačnú zmenu 4, teda § 1 ods. 4, novelizačnú zmenu 25, písm. k) § 17 ods. 1, aby ste nehovorili, pán minister, že sme tento zákon nečítali, viete, on je zložený preto nie, že som si to preložil teraz, ale preto, že ho nosím sem, odkedy vyšiel v tlači pre Národnú radu, a teraz neberiem § 17a do úvahy, ale beriem § 17, kde ste doplnili dve písmená, a tam najmä ma zaujalo písmeno k), kde sa teda píše o nakladaní s vodami, nakladanie s vodami je, a teraz písmeno k) hovorí, využívanie vody na prepravu alebo prevod vody, to znamená, že tu legalizujete prepravu alebo prevod vody, je to legalizácia práve týmto ustanovením, samozrejme, nehovorím o celom § 17a, a novelizačnú zmenu 26, teda § 17a, ktorý upravuje prepravu alebo prevod podzemnej vody do zahraničia. Po ďalšie. Do novelizačnej zmeny 1 návrhu novely vodného zákona navrhujem doplniť v § 1 na koniec odseku 1 vetu v znení, že voda nie je komerčný výrobok ako iné výrobky, ale skôr dedičstvo, ktoré treba chrániť, brániť a s ktorým treba nakladať ako takým, ako som už hovoril, chýba tu možnosť operatívne prerušiť alebo obmedziť už zakontrahovaný vývoz vody v prípadoch nepredvídaných okolností, teda keď je prevádzková alebo ekologická havária, nastane pokles hladín podzemnej vody v dôsledku klimatických zmien, najmä v období sucha a podobne, tak, aby nebolo ohrozené zásobovanie domácich odberateľov, toto je to ohrozenie, o ktorom som hovoril vo svojom prvom príhovore, a, po ďalšie, možnosť bezodkladne zrušiť alebo obmedziť platné povolenie orgánu štátnej vodnej správy na prepravu alebo prevod vody z dôvodov nepredvídaných okolností. Toto všetko tomu zákonu chýba, aby skutočne chránil občanov tejto krajiny. (Potlesk.) Ako som už hovoril, sú tu sporné paragrafy. A ste hovorili, že nie sú tam žiadne licencie. O akých licenciách hovoríme, vysvetlil vám to kolega Kaník. Nehovoríme tu ani o privatizácii, ani o vydávaní licencií, pretože všetko sa to deje skrytým spôsobom, sofistikovane, ako sa dnes hovorí. To znamená, že ak prevod majetku štátu prejde na inú právnickú osobu, tak môžeme to nazvať privatizácia, môžeme to nazvať prevod majetku štátu na inú osobu, ale stále je to len ochudobňovanie štátu, pretože jeho majetok prejde na niekoho iného. Vlastníctvo všetkých nás je voda. A túto máte možnosť previesť na niekoho iného. Fyzická osoba, podnikateľ alebo právnická osoba podáva žiadosť o vydanie povolenie na využívanie vody na prepravu alebo prevod vody, takže na prepravu alebo prevod vody, nie na zásobovanie obyvateľov vodou. Tu vy presne definujete prevod alebo prepravu vody. Vysvetlite mi, čo to má spoločné so zásobovaním obyvateľov vodou. Keby ste napísali, že je to prevod vody do inej časti na území Slovenska, kde je vody nedostatok, beriem to. Ale to tu napísané nie je, pán minister. Nie je to tam. No a, samozrejme, už sme hovorili o podmienkach, ktoré musí splniť daný záujemca, žiadateľ, ktoré si to dáva vypracovať tretej osobe, nie orgánu štátu, aj keby, počuli sme správne analýzy, je to riešené nedostatočne. A opäť je to priestor na korupciu, pretože, ako som povedal vo svojom prvom vystúpení, ak si niekto ide budovať biznis, veľmi rád si zaplatí tých, ktorí majú mu pripraviť podklady ku žiadosti. Tomuto však zákon nezabraňuje. Možno dám do pozornosti pre občanov Slovenskej republiky zaujímavý materiál. Charakteristika verejných vodovodov podľa akciových spoločností je to. Tiež by som mohol začať čítať „Bratislavská vodárenská spoločnosť, akciová spoločnosť, Trnavská vodárenská spoločnosť, akciová spoločnosť, Západoslovenská vodárenská spoločnosť, akciová spoločnosť, a tak ďalej.“ Budem ešte v tejto súvislosti používať tento materiál, resp. budem spomínať tieto spoločnosti. Sme hovorili o tom, že máme prebytky vody a máme bohatý Žitný ostrov. Už som v úvodnej reči spomínal v tom svojom prvom prejave, že tieto podzemné vody máme ohrozené. Z nich niektoré sú už kontaminované a niektoré už museli byť na základe kontaminácie odstavené. Veľmi zaujímavým materiálom je materiál, ktorý bol na jednom seminári, ktorý má názov Ohrozenie vodných zdrojov na území Bratislavského samosprávneho kraja antropogénnou činnosťou v ochranných pásmach. A teraz vám prečítam veľmi zaujímavé veci z tohto materiálu. Jedna kapitola, jeden slajd, Žitný ostrov, chránená s otáznikom vodohospodárska oblasť. Aktualizoval sa vodný zákon, chránená vodohospodárska oblasť v § 31 ods. 4 písm. f). „V chránenej vodohospodárskej oblasti sa zakazujú ťažiť nevyhradené nerasty povrchovým spôsobom alebo vykonávať iné zemné práce, ktorými sa odkryje súvislá hladina podzemných vôd s výnimkou ťažby s možnosťou následného vodohospodárskeho využitia priestoru ložiska.“ Sú tam zahrnuté firmy Schering, Holcim s tromi otáznikmi, s tromi výkričníkmi. Poďme k tomu konkrétne. Hovoril som dnes v úvodnej reči o ohrozenom vodárenskom zdroji Šamorín, výstavbe 350 domov v ochrannom pásme II. stupňa. Myslíte si, že to s tými podzemnými zdrojmi nepohne, pán minister? Vy ako minister životného prostredia, ochranca životného prostredia, čo to urobí so životným prostredím, čo to urobí s II. pásmom ochrany výstavbou 350 domov? (Potlesk.) Vodárenský zdroj Kalinkovo, 850 litrov za sekundu. Deväť studní z desiatich má tam nadlimitný obsah mangánu a železa. To je tá kontaminácia, o ktorej hovoríme. A spomínal to už aj kolega zo strany MOST. Áno, a povedal som to už aj ja, vyplýva to zo vzdutia hladiny na základe Vodného diela Gabčíkovo. Tomuto obehu vody sa nedostáva kyslík, ktorý potom neumožňuje rozpúšťanie mangánu a železa v takej forme, ako je to potrebné. Preto sa to tam usadzuje vo zvýšených hladinách a nachádza sa to tam v rozpustnom množstve. To znamená, že tieto studne sú kontaminované. Ešte raz opakujem, deväť z desiatich studní má tam nadlimitný obsah mangánu a železa. Tieto studne sú už nepoužiteľné pre pitné účely. Boli by na ne použiteľné, keby sa použila drahá technológia na odstraňovanie mangánu a železa. Kto do toho zainvestuje, pán minister? Vodárenský zdroj Rusovce – Ostrovné lúčky – Mokraď, 2 650 litrov za sekundu, golfové ihrisko v pásme ochrany II. stupňa. Ako je to možné, že sa golfové ihrisko môže dať postaviť v II. pásme ochrany? Samozrejme, investori deklarovali, že nebudú tam hnojiť žiadnymi hnojivami. Ako potom chcú udržiavať ten perfektný golfový trávnik, aby boli in vo svete golfu? Možno to deklarovali na začiatku, áno, budú dávať prieskumy. Nič sa tam z toho nedalo. Potom sa na to zabudne, o päť, desať rokov, puf, puf, puf, nasypú tam hnojivá a vodárenský zdroj Rusovce – Ostrovné lúčky môžeme zavrieť. Prídeme tak o 2 650 sekundových litrov. Vodárenský zdroj ostrov Sihoť, 900 litrov za sekundu, otvorenie pásma ochrany I. stupňa verejnosti cyklotrasou. Vieme, že ľudia sa nesprávajú vždy ako ľudia, niektorí sa správajú ako prasce, preto naozaj môže dochádzať k ohrozeniu tohto vodného zdroja. Toto je v I. pásme ochrany, cyklistická trasa. (Reakcia z pléna.) Nie, ja len hovorím o ohrození vodných zdrojov. To nevytýkam vám, pán minister. Vodárenský zdroj Pečniansky les, pozemky v ochrannom pásme II. stupňa vymedzené na pozemky v Šiatorskej Bukovinke, ďalší ohrozený zdroj. A vieme, že sa tam už tlačí developer. O tom by vedel rozprávať pán Hlina. Niektoré ďalšie vodárenské zdroje Bratislavského samosprávneho kraja. Vodný zdroj Čunovo, 43 litrov za sekundu, ochranné pásmo II. stupňa zastavané obytnou zónou Mladé Čunovo. Tento vodný zdroj mal byť odstavený do roku 2013. Vodný zdroj Maruša, 95 sekundových litrov, výstavba domov v ochrannom pásme II. stupňa na základe účelovo upravených hraníc o pásma ochrany v územnom pláne obce Píla. Ešte by som si tam posvietil na korupciu, pretože ináč sa to asi zmeniť nedalo. Vodný zdroj Rybníček, 31 sekundových litrov, ochranné pásmo I. stupňa pochybne prevedené do súkromného vlastníctva, v ochrannom pásme II. stupňa nad prameňom postavená rezidencia v rozpore s územným plánom a rozhodnutím o ochrannom pásme. Vodný zdroj Vajar, 78 litrov za sekundu, v celom ochrannom pásme II. stupňa intenzívna ťažba karbonátov firmou Holcim, plánovaná ťažba až do 30 metrov nad úroveň zachyteného prameňa, paráda. Vodný zdroj Vývrat, 30-sekundových litrov, v ochrannom pásme II. stupňa puklinového prameňa, výstavba súkromného rekreačného zariadenia, 30 metrov od prameňa. Toto všetko, prosím, sú ohrozenia, ktoré nám môžu ohroziť vodné zdroje len na území Bratislavského samosprávneho kraja. Nehovoríme pritom o ďalších vodných zdrojoch, ale takéto štúdie by som si rád pozrel aj na iných územiach, kde došlo k výstavbe v II. pásme ochrany. No a tuná už len na záver obrázok smutného, smutnej skúsenosti, vodného zdroja Podunajské Biskupice. (Ukázanie obrázku.) Pán minister, ešte raz sa vás opýtam, lebo som sa na to pýtal ráno, čo ste urobili pre to, aby Slovnaft nekontaminoval podzemné vody na Žitnom ostrove? Tam 1 100-sekundových litrov bolo kedysi. Už to tam nie je. To bolo už dávno. (Reakcia z pléna.) Koľko ste boli pri vláde? SMER za to nemôže. Jasné, vy za nič nemôžete, vy ste len vo vláde, vy sa len riadite tým, čo je teraz, super. (Reakcia z pléna.) Dobre, ja som sa len pýtal, pán minister, čo ste urobili pre to, aby Slovnaft neznečisťoval. Ja som sa vás nepýtal, či ste príčina toho, že Slovnaft znečisťuje podzemné vody. Ja som sa vás pýtal, čo ste urobili pre to, aby k tomuto nedochádzalo. (Reakcia z pléna.) Ja zavádzam ľudí? (S úsmevom povedané.) Ja som sa vás opýtal a pýtam sa vás ešte raz, teda odpovedajte mi, pán minister, čo urobila vláda Roberta Fica, aj tá prvá, aj tá súčasná, pre to, aby Slovnaft nekontaminoval podzemné vody na Žitnom ostrove? Nič. No a teraz by som sa pozrel trošku na vodárenské spoločnosti a na možný plán, ktorý môžete nazvať konšpiráciou, pretože nie je vylúčený. Možno teraz sa budeme smiať, ha, ha, ha, čo to tu ten rozpráva, a o pár rokov si povieme, do prčíc, ten mal pravdu. Dúfam, že k tomu nedôjde, pretože naozaj, je to hororový scenár, neprajem si ho a neprajem ho pre moje deti a pre mojich vnukov. Aký bude najbližší scenár obchodovania s vodou? Taký zaujímavý plátok volá sa Vodárenské pohľady, asociácie vodárenských spoločností. V ňom sa píše – OSN: Najbližšie vojny budú o vodu. Na pozadí toho, že celkový objem vody na zemeguli je konečný, teda nemení sa, s narastajúcim počtom obyvateľov v súvislosti s rastúcim priemyslom, dopravou a tak ďalej je jej stále menej, resp., inak povedané, je voda čoraz viac znečistená, vo svete narastá boj o pitnú vodu. OSN upozornila, že najbližšie vojny sa už nebudú viesť o ropu či pôdu, ale práve o zdroje pitnej vody. Aký je z tohto pohľadu názor analytikov? To sa môžete dočítať tu v tomto článku. Jeden z názorov je, zvyšovanie cien vody je nezvratný trend, zaujímavá skutočnosť. Dostanem sa ku nej neskôr. Ďalší názor. Najväčšie otázniky súvisia s Afrikou, ktorá postupne preberá ekonomický rast, aký bol nedávno charakteristický pre Áziu. Aktuálne žije na čiernom kontinente každý siedmy obyvateľ planéty, v roku 2100 už bude podľa najmiernejších odhadov OSN každý piaty človek Afričan. Tam populácia porastie ešte viacej. Aký tam bude dopyt po vode? To znamená, že v prvom rade sa budú veľkí hráči na svetovom trhu, ktorí už v súčasnosti majú záujem o vodu, snažiť o získanie infraštruktúry, postupným krokom k tomu dospeli. Vstupom Slovenska do Európskej únie spadli sme pod jednu veľkú koľajnicu, pod spoločné zákony a musíme sa nimi riadiť. Predali sa tak vodárenské spoločnosti, aj keď teda akcionármi väčšiny z nich sú teda mestá a obce. Ale pod nimi vznikali dcérske spoločnosti a vznikajú alebo teda sú vzniknuté dcérske spoločnosti, ktoré robia servis vodárenských zariadení, potrubí, kanalizácií, kompletnej infraštruktúry, čiže nie samotné vodárenské spoločnosti, ale ich dcérske spoločnosti, ktoré si za to, samozrejme, nechajú mastne zaplatiť. Tam odtekajú peniaze občanov, pozor, pretože servis nie je lacná záležitosť, aj keď si niekto povie, že je kvalitný. Zároveň môžeme citovať. Ja nehovorím, že to vymyslel Fico alebo vláda, to, skrátka, už je. Takýmto garantom pre Bratislavskú vodárenskú spoločnosť je firma Infra Services, ktorá v tomto naozaj je špecialistom a naozaj ponúka kvalitné služby. Budeme sa zaujímať, ako kvalitne si dá za ne zaplatiť. To bol prvý krok k našej predpokladanej schéme. Ďalším krokom je získanie práv k vode, áno, to sa deje práve teraz, ako obchodníci píšu, zabezpečiť si budúcu dodávku a cenu cez opcie, forwardy, futures. A to tu môžeme citovať, pretože už sa špekuluje, že budú špekulanti, ktorí na vode budú chcieť zarobiť. Ponúka sa tu otázka, na pozadí globálneho nedostatku vody je nerovnomerné rozdelenie aj vzhľadom na zvyšujúce sa náklady na jej výrobu a distribúciu, je možné, že časom sa bude na svetových burzách obchodovať s vodou ako s jednou z komodít? To je možné, názor, ale vyžadovalo by si to lepšiu organizáciu na strane ponuky a dopytu. Dnes napríklad krajiny s nedostatkom vody namiesto dovozu investujú obrovské prostriedky do odsoľovacích zariadení morskej vody. Ak by mal začať fungovať zahraničný obchod s vodou, musela by sa upraviť spotreba vody v krajinách s jej dostatkom. Vznikol by tak globálny trh. Takže by sa priblížila cena vody medzi jednotlivými krajinami z hľadiska dopytu a ponuky. Čiže my, ktorí máme zatiaľ vodu zadarmo, lebo platíme len za jej službu dopravy, tak zrazu nám stúpne niekoľkonásobne tá cena. V Portugalsku napríklad stúpla 400-násobne, o 400 %. Ďalší názor, podstatnú časť komoditných obchodov tvorí snaha zabezpečiť si budúce dodávky a cenu cez spomínané opcie, futures, forwardy. A na tejto potrebe zarábajú aj mnohí špekulanti. Aby sa voda dostala na komoditné burzy, musel by v určitom časovom úseku, napríklad rok, existovať nesúlad medzi jej ponukou a potrebou. Takisto je dôležité, aby existovali legislatívne a technické možnosti na jej presun. Čo definujeme v tomto zákone? Je to prevod vody? Perfektné. Takže, ako som hovoril, už sa to deje. Na to je potreba novelizovať zákon? Áno, tu sa o tom píše. Potom sú na rade investori. Investorov do infraštruktúry určite máme. Nedávno boli u nás partneri z Číny, ktorí sa vyjadrili, že by radi u nás investovali. Etablovala sa u nás nedávno pobočka čínskej banky, aby investície mohli ísť cez niekoho, ale aj iní, ktorí to už dávno pripravovali a sú v pozadí celého biznisu, VEOLIA, Coca-Cola, Nestlé. Robia to sofistikovane. Vyhliadnu si v daných malých krajinách lobistov. Nebudú predsa tými, ktorí to budú rozoberať. U nás je to, povedzme, Penta, J&T, pán Kmotrík so svojimi zástupcami, ktorí im zabezpečia priechodnosť potrebných zákonov, pretože dlhodobo spolupracujú s takouto vládou. A my vieme, že s vami tieto skupiny spolupracujú, pretože ste pre tie skupiny pripravili už niekoľko zákonov, čo je dosť smutné a nie do smiechu práveže. To znamená, že zabezpečia priechodnosť potrebných zákonov a zároveň aj kúpu a v tomto prípade aj infraštruktúry a následne aj vody. Ako som spomínal, potom nastúpia komoditné burzy, určí sa tá cena a zjednotí sa na určitej úrovni. Ale keďže niekde je toho nedostatok, bude tá cena vyššia pre tých, ktorí vodu zatiaľ mali dostupnú len za cenu služby dodania, čiže ako u nás. Akonáhle sa začne s vodou obchodovať na burze, tak naši občania to pocítia. A kruto to pocítia. A teraz sa dostávame možno k takej teórii, čo môže a nemusí prísť. Ale tá teória je dosť pravdepodobná, pretože v iných štátoch Európskej únie už taký systém funguje, to je systém duálneho zásobovania vodou. Píše sa totižto, že v krajinách strednej a východnej Európy máme ešte luxus v zásobovaní vodou, pretože na splachovanie a kúpanie používame pitnú vodu. V niektorých krajinách Európskej únie je už bežné, že majú duálny systém zásobovania vodou. To znamená, že majú zvlášť potiahnutú trubku na pitnú vodu studenú a potom majú zvlášť trubku na úžitkovú vodu. V malých domácnostiach sa to, samozrejme, ohrieva samostatne, takže to nebudeme riešiť. Ale majú na to dve trubky. Vo veľkých mestách sa potom robí aj teplá úžitková voda, teda to je tretia trubka. Európska únia časom môže dospieť pod tlakom lobistov k tomu, že napíše zákon, ktorý bude povinný pre všetky členské krajiny Európskej únie na používanie duálneho systému zásobovania vodou. Máme my nejaký plán alebo spravený projekt tohto duálneho systému? Pokiaľ viem, tak ho nemáme. My nemáme takýto projekt. A keď príde tá povinnosť, my to budeme musieť naplniť, lebo inak budeme dostávať pokuty. To je logické. A to je jedno, či vtedy pri vláde bude SMER alebo niekto iný. To znamená, že môže sa stať, že Európska únia nám nariadi duálny systém toho zásobovania a my ho budeme musieť zaviesť do praxe. A, teraz, kto to bude platiť? Dostal som pomenovanie, blázon, uvidíme to. No platiť to nebudú tie súkromné spoločnosti určite. Budú tlačiť na vodárenské spoločnosti, ktorí robia servis vodárenských zariadení. Ale povedia: „My vám to vieme postaviť, ale zožeňte nám na to peniaze.“ Samozrejme, vodárenské spoločnosti sú v rukách obcí a miest a tie prídu za vládou: „No dajte nám na to peniaze, lebo my to budeme potrebovať, my to nemáme z čoho zaplatiť.“ No tak vláda čo urobí? Tak bude musieť pritakať, pretože inak to nepôjde. A keďže vláda nemá na to financie a už je dosť zadlžená, tak sa zadlží ešte viacej a vydá dlhopisy. Je to jedno z možných riešení. (Reakcia z pléna.) Smiešne je to. Že? Jasné. Hovorím, že niekto to môže teraz nazvať rozprávkou alebo utópiou. Ale uvidíme, kto sa bude smiať potom. A ja by som sa nechcel do toho štádia dostať. Ale je to jedna z možných teórií. Preto tie postupné kroky smerujú aj k tomuto. Teda vydáme dlhopisy a niekto nám ich, samozrejme, zaplatí, niekto do toho zainvestuje. A mňa by napríklad zaujímalo, či štát doteraz skúmal pri vydaných dlhopisoch, akými peniazmi boli už splatené, zaplatené tieto dlhopisy (Totiž splácať ich bude štát potom následne?), či náhodou neboli to peniaze z trestnej činnosti. To skúmal niekto niekedy? Ale na to sa opýtam skôr ministra financií, nie vás, pán minister, to sa vás netýka. No a keď sa získajú peniaze z týchto štátnych dlhopisov, zadlží sa štát, zadlží sa krajina, zadlžíme sa až na ďalšie generácie dopredu. Potom príde tá realizácia. To znamená, že prídu tí investori, o ktorých sme hovorili. Samozrejme, nebudú to realizovať oni. To budú realizovať tie spoločnosti, o ktorých sme tu hovorili, že sú lobistami v našej krajinke, malej krajinke, ale tuná robia len realizáciu niektorých vecí. To urobia, zveľadia a predajú mnohonásobne drahšie. Tak to robí Penta, J&T a ďalší. Prídu sem, spravia to a potom nastane splácanie dlhopisov. No a toto už bude potom ďalší horor, pretože sa pýtam, do akej miery chceme zadlžovať tento národ. A toto môže prísť, ako som hovoril, v niektorých krajinách to už je. A keď to Európska únia vyhlási za povinnosť, my to budeme musieť realizovať. Kedy to príde? Tu nepoznáme čas ani hodiny, či sa to schváli. Možno sa naozaj proti tomu postaví vlna odporu, tak ako sa postavila proti predaju vody. Takže naozaj bude zaujímavé ešte sledovať tento vývoj, ale v každom prípade, tak ako som hovoril a argumentoval, tak tento predložený zákon ministerstvom životného prostredia sa tvári, že chce ochraňovať vodné zdroje, ale práveže dáva priestor na predaj našej vody mimo nášho územia. Jasné, pán minister, vy si stále budete hovoriť, že to nie je pravda, ale pokiaľ tam v tom paragrafe bude svietiť prevod vody, tak to pravda bude, či chcete, či nie. To vám odkazujú právnici. Samozrejme, my vieme, že ste si túto novelu dali pripraviť tendenčne, respektíve vám ju pripravili vodárenské spoločnosti, ako ste sa vyjadrili, že spolupracovali na tomto návrhu. Samozrejme, kto iný by to mohol pripraviť, keď to je pre tieto spoločnosti biznis nachystaný. Takže ešte raz opakujem, ide tu o nás všetkých, ide tu o našu vodu, o naše budúce životy. A keď sme ešte hovorili o tej štúdii, predstavte si, takáto knižočka sa dá kúpiť za 20 eur na internete, vydala ju jedna spoločnosť, ktorá má zastúpenie a pobočku aj na Slovensku. A predstavte si, tu sa nachádzajú naozaj rozpracované štúdie vody na celom svete. Myslím si, že keď si to dokáže zaplatiť takáto firmička, mohli by sme to realizovať aj u nás a prehľadným spôsobom to ukázať občanom, nie tak, aby si to našli na stránke Slovenského hydrometeorologického ústavu. Ako som hovoril, tam sú tie bilancie, ale nie ja tam zakotvená tá potreba. Okrem tejto vody sú tu aj energie. To už len dávam do pozornosti. Nesúvisí to s týmto zákonom. Ďalšia z knižočiek, ktorá sa dá kúpiť, súvisí s energiou celosvetovou. Ako som už spomínal, aj napriek tomu, že pán minister si furt bude tvrdiť svoje, pretože iné mu neostáva, lebo sú za ním lobisti, tento zákon nie je dobrý a nie je dobrý presne v tých paragrafoch, ktoré sa tu už pomenovali. A nepomenoval som ich len ja. Pomenovali ich aj ďalší opoziční poslanci. A ja by som ich nenazval pravicovými poslancami. Ja nie som pravicový poslanec, pán Číž, a tiež som vystúpil proti tomuto zákonu. Ja som tu za občanov Slovenskej republiky a chránim a bránim ich záujmy. A keď je pochybnosť o tom, že tieto zákony môžu byť pošliapané, tak ja sa tu budem vyjadrovať a budem sa tu vyjadrovať aj kriticky, aj keď sa vám to nepáči a bude sa vám to nepáčiť aj do budúcnosti, pretože som tu naozaj na to, aby som chránil občanov tejto krajiny. (Potlesk.)