51. schôdza NR SR - 8.deň - B. popoludní
Dátum: 2015-05-19
Poslanec: Mičovský, Ján (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

189. Ďakujem za slovo, vážený pán podpredseda. Vážené kolegyne, kolegovia, ťažko už obohatiť túto diskusiu o niečo originálne, takže skôr len tak si spomeniem na jednu vec, ktorá sa mi veľmi páčila, taká nepodstatná, ale milá, kolega Viskupič si spomenul v istej chvíli na jednu báseň, báseň Miroslava Válka. Ona má len tri odstavce, volá sa Šach a naozaj si myslím, že sa jedná o jednu geniálnu báseň, ktorá v tých troch odstavcoch vystihuje všetky základné problémy života. Je tam hra i práca, je tam láska, je tam strach o lásku, je tam nenávisť, je tam zrada. A myslím, že použil túto báseň veľmi vhodne. Tá tretia strofa je veľmi presná. "Napokon sa to všetko zvrtne na zákone, že silu umu zdolá sila zrád." A potom ďalej, "v partii často..." Naozaj si myslím, že to vystihol majster Válek a že to vystihol aj kolega Viskupič. Možno menej poetické bude zaspomínať si na poker. Na hru, pri ktorej sa hrá neodkrytými kartami. Oni sa rozdajú, každý má kamennú tvár, čosi si myslí, nikto nevie čo. A potom príde tá chvíľa pravdy, že sa tie karty odkryjú, a zrazu zistíme, kto je ten víťaz. Táto situácia to celkom pripomína, pretože zajtra sa karty odkryjú, ale jednotliví hráči už vedia, čo majú na ruke, kto má full hand, kto má slabú kartu a kto má štyri esá. Skúsme si povedať základné pravdy o tejto dnešnej situácii. No tá prvá pravda vôbec nie vznešená, ale pravda je tá, že naša spoločnosť je strašne ničená korupciou. To, čo sa deje, presahuje nielen dobový priemer, ale normálnu situáciu, v ktorej by sme pripustili, že neexistujú aj také veci, ako je korupcia, zločin, ako je podvod a nepoctivosť, ale vždy ako na okraji. A len by sme sa zmierili so situáciou, že tieto negatíva nevytvárajú okraj spoločenského diania, ale, žiaľ, často máme pocit a vôbec neni oprávnený, že sú uprostred. Tým vôbec nechcem povedať, že jedine SMER je ten, kto ničí túto krajinu. Určite by sa dalo hovoriť o dlhodobom vývoji, ktorý končí v dnešných časoch alebo sa dostal do dnešných časov, keď tá miera nepoctivosti z najvyšších miest, teda v štátnej korupcii, presiahla všetko, čo sa dalo považovať za ako-tak normálne. Toto už nie je normálne a my to všetci vieme. Je to veľká pravda o dnešnej dobe, že štátna korupcia prerástla našu krajinu. Smutné poznanie a som presvedčený, že všetci máme chuť s tým niečo urobiť. Ak nie všetci, tak aspoň väčšina, pretože, štatisticky vzaté, musíme mať záujem, aby sme žili v krajine, kde naše deti chcú zostať. Často sa to hovorí, že sa bojíme, že tu nebudú chcieť zostať, pretože tie faktory sú príliš znechucujúce. To je tá prvá nevznešená pravda o našej krajine. Tá druhá je, že za 9 mesiacov sú parlamentné voľby. Kto za tejto situácie má záujem, aby sa na miesto predsedu Najvyššieho kontrolného úradu dostal človek, ktorý nebude ani modrý, ani červený, nebude pozerať ani vľavo, ani doprava, ale bude si konať svoju povinnosť. Myslím si, že záujem, tak ako mu to, predsedovi, môže mať každý, kto má záujem na poriadku v tomto štáte a, naopak, takéhoto predsedu sa musí báť každý, kto nemá čisté svedomie. Kto je to, kto nemá čisté svedomie? Kto sa bojí a kto potrebuje zameniť si v tom pokri, ktorý tu hráme, ospravedlňujem sa za to prirovnanie, ešte falošnou kartou, aby mohol, hoc mal slabú kartu, s ňou zvíťaziť. Falošný hráč. Kto to je? Tretia pravda o tejto situácii, možno tá najdôležitejšia je vlastne úplne jasná, je to axióma, ktorú nikto nespochybní, jediný, kto má možnosť túto hru naozaj vyhrať, ovplyvniť a zariadiť už teraz, aby bolo všetko jasné, je vládna strana SMER. Neraz ste to tu spomenuli. Je to fakt, na ktorom sa nedá absolútne nič zmeniť. Ak je to fakt, na ktorom teda asi zhodneme, pretože matematika nepustí, tak potom sa môžeme pozrieť vlastne na ten spôsob rozmýšľania našich kolegov v SMER-e. Oni vlastne tých možností nemajú až tak veľa. A myslím, že zakončím niečím, čo vlastne je nádejné a čo vlastne pozitívum z týchto negatívnych vecí, ktoré sme tu dnes pospomínali. No skúsme sa pozrieť na tie ich možnosti. Tá prvá je, že vo funkcii predsedu NKÚ ostane ten spomínaný Mečiarov pohrobok a bude nadsluhovať nie tri, ale ešte aj štvrtý rok. Môžu tak kolegovia v SMER-e rozmýšľať? Myslím, že nie, že toto môžeme vylúčiť, pretože tu predsi v marci sa môže stať niečo, neviem odhadnúť pravdepodobnosť, že už nebude mať osemdesiattrojka 83 hlasov a že o predsedovi NKÚ by mohol rozhodnúť, pokiaľ by teda to miesto sa neobsadilo touto voľbou, už niekto iný, a to nemusí byť možnosť tá najprijateľnejšia. Takže túto variantu by som si dovolil, keď tak zarozmýšľam a snažím sa vcítiť do ich myslenia, asi dopredu vylúčiť. No možno by bolo správne, tak ako sa to tu zdôraznilo, jednoznačne sa pridať k tej šesťdesiatke a povedať si áno, logika velí, niet čo rozmýšľať. Ale tu je tá otázka, či tento spôsob rozmýšľania neohrozí tie skryté vody, do ktorých nevidíme a ktoré možno podmývajú zákonnosť v tomto štáte, ktoré podmývajú aj vieru v to, že je to štát spravodlivý. Tretia možnosť je tá, ktorá ako keby bola veľmi pravdepodobná, vyplýva to aj z rečí môjho predrečníka, ako keby to už boli nejaké veci utrasené, zvoliť jedného z tých, ktorí majú tú malú podporu. Nikto nespochybnil legitímnosť týchto návrhov, naozaj v tejto veci je asi zhoda, to, že sa, kolegovia Štefan Kuffa, pán Kvasnička, pán poslanec Kvasnička a pán poslanec Frešo, že sa tak často vaše mená spomínajú, nuž všetci sme si strojcami svojho osudu, všetci sme sa sem dostali na kratučkú dobu, aby sme zastupovali s najlepším úmyslom hlasy našich občanov a boli ich hlasmi. Ja, ja vám nezávidím, obdivujem možno istotu, s akou ste tu vystúpili, každý ste zvolili iný štýl, ale priznávam sa, asi by som nedokázal vo vašej situácii pôsobiť sebaisto, presvedčivo, možno ste použili až príliš veľa slov, možno ten príval slov má niečo prehlušiť, ale viete, neprehluší podľa mňa jednu vec. Bez toho, aby som si nárokoval, že niekedy budem vidieť do vášho myslenia, neprehluší to, že sa už asi nikdy nezbavíte tieňa podozrenia, že to nebolo, že to naozaj nebolo v poriadku a že čosi za vašimi nomináciami, ktorých oprávnenosť nikto nemôže spochybniť, muselo byť. Mne by sa nechcelo odchádzať raz z tejto siene zákonnosti s takýmto pocitom, ale sme dospelí ľudia, všetci si zvolili svoju taktiku, možno je to tak aj napokon logické a štatisticky správne, že vždy existujú hlavné prúdy rozmýšľania a vždy v každej spoločnosti sa nájdu aj tie okrajové, dostali ste sa na okraj, aj keď možnože už zajtra to bude všetko inak a z okraja bude centrum. Pán poslanec Frešo to možno tak skoro naznačil, ale to je, ozaj až zajtrajší deň odhalí tie karty, ktoré máme pri tom pokri rozdané. A teraz to, čo myslím, že je to veľmi pozitívne a dobré, a čo teda môžeme považovať za prínos, ktorý sa dá z tejto situácie vyťažiť. To je práve rozhodovanie SMER-u. Naozaj nemusíme im to závidieť, nie je to ľahká situácia, ale, kolegovia v SMER-e, máte v tejto chvíli obrovskú možnosť, veľmi pozitívnu príležitosť dokázať, že všetky tie reči, o ktorých ste dnes tak úmyselne vyhlásili, že sú rečami roztrasenej opozície, ktorá už nevie, kam by sa vlastne vo svojej biede schovala, a chytá sa aj slamky, vy máte možnosť dokázať, že tá opozícia sa hlboko, hlboko mýli a že naozaj si zvolila terminológiu a argumentáciu, ktorá je vám na míle vzdialená. A v tom je, kolegyne, kolegovia z vládnej strany SMER, vaša obrovská príležitosť a možno, by som povedal, jedna z posledných v tomto volebnom období, doslova strhnúť na svoju stranu nie percentá voličov, ale svedomie národa, že vy to naozaj myslíte lepšie, ako vám to opozícia tak často v týchto posledných hodinách pripomínala. Ako to urobiť? No veľmi jednoducho. Keď sa zajtra tie karty odkryjú, my musíme zistiť, ak teda máme povedať, že to týmto smerom budete viesť, my musíme zistiť, že ste úplne logicky poslúchli hlas väčšiny opozície, že ste sa rozhodli dodržať svoje slovo a že ste si povedali, že nám tie karty teda pekne z rúk vyfúknete a ukážete, že ste lepší, ako sme si to všetci až do tejto chvíle mysleli. Ja by som navrhoval, aby ste túto možnosť nezahodili. Pretože ak sa rozhodnete po tom všetkom, čo tu zaznelo, k tým 60 hlasom pridať 83 svojich, bude zvolený zajtra predseda Najvyššieho kontrolného úradu 143 hlasmi. Možnože tam nejaké budú posuny, nikto nebude nikdy vedieť, kto presne z nás, to sa asi nedá a je to možno aj nieže dobré, ale keď je tajná voľba, tak je tajná voľba, ale to základné odčítanie, ako ste sa rozhodli napriek nejakým štatistickým odchýlkam, bude úplne zreteľné. Ak tam bude 84, či 86 plus-mínus, tak ste zlyhali. Tak ste svoje veľké reči o tom, aká je opozícia mizerná a ako to vy myslíte dobre, vlastne sami zlikvidovali a ich pravdivosť, ich hodnovernosť potlačili. Pokúsil som sa v tomto krátkom zamyslení naozaj rozmýšľať tak, ako rozmýšľa vedenie SMER-u. To sú asi všetky možnosti. Viacej ich nie je a ja chcem veriť, vládni poslanci a poslankyne, ktorí napokon v konečnom dôsledku naozaj budete za tou plentou sami a ktorí naozaj môžete poslúchnuť svedomie, tak ako to hovorí čl. 73 ústavy, a nie žiadne príkazy, že sa to napokon môže stať. Veď tu sa niečo kopí, tu máme už mnohokrát povedané, že sme sa podozrievali možnože neprávom a že chvíľa pravdy príde. Nech je zajtra, skúste to. Možnože tak rozhodne stranícka centrála, možno tak rozhodnú vaše svedomia. V každom prípade ten zajtrajšok bude zaujímavý, svet sa nezmení ani v jednom, ani v druhom prípade, nech bude zvolený jeden, druhý alebo tretí, ale niečo veľmi, veľmi dôležité sa dozvieme sami o sebe. Veľmi si želám, aby sa 150 poslancov dozvedelo o sebe, že sú hodní zastupovať všetky národy a národnosti, ktoré žijú a chcú žiť v Slovenskej republike. Ja len za seba chcem povedať, aj keď je to tajná voľba, ale považujem to za dôležité, že som jeden z tých 60, ktorý podpísal kandidatúru pána Žilinku, a že zajtra v tajnej voľbe mu dám hlas. Ďakujem za pozornosť.