46. schôdza NR SR - 5.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2015-02-03
Poslanec: Muránsky, Peter (KDH)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

100. Ďakujem za slovo. Vážený pán predseda, kolegovia, kolegyne, pán minister, ťažko mi je k tomuto zákonu aj vystúpiť, pretože som si myslel, že v takejto podobe sa nemôže nikdy zákon o odpadoch dostať do Národnej rady Slovenskej republiky. Ja som už niekoľkokrát upozornil na to, že sa domnievam, že takto postavený obsah alebo takáto textácia zákona bude znamenať koniec separovaného odpadu a nie jeho naštartovanie, že to bude znamenať ďalšie podfinancovanie nielen teda odpadového hospodárstva a ovládnutie odpadového hospodárstva zahraničnými spoločnosťami. Mám na to aj dôvodné podozrenie. Myslím si, že nie celkom a celý zákon sa písal na rezorte ministerstva životného prostredia, ale že za ním stoja určité záujmové skupiny. Chcem povedať, že nie je celkom pravda ani to, že boli akceptované veci, ktoré sa poslali na notifikáciu na túto Komisiu, na Európsku komisiu, pretože viete veľmi dobre, že sú tam vážne obavy z monopolizácie trhu aj s pohybmi na vnútornom trhu, čo Komisia vyjadrila, ale táto časť do zákona, aspoň ako viem, zapracovaná nebola, aj keď toľkokrát sa ten zákon menil, že niekedy človek mal problém sa orientovať z toho, čo je stará verzia a čo už je verzia nová. Ja sa domnievam, že predovšetkým základná filozofia, na ktorej je postavený tento zákon, a to je tá rozšírená zodpovednosť výrobcov a dovozcov, je nesprávna. Pretože ja som nie presvedčený o tom, že tí, ktorí sú pôvodcami, tak tí majú byť aj spravovateľmi financií a kontrolovateľmi materiálového toku odpadov. Pretože to je skutočne tak, ako keby ste capa urobili záhradkárom. Proste oni si budú chcieť z týchto vybraných peňazí, ktoré vyberú do tých oprávnených organizácií z týchto prostriedkov v cene svojich výrobkov, čo najviac ponechať a čo najmenej dať do systému pre obce, zber a už vôbec nie pre spracovanie odpadov. Preto tá filozofia, že de facto ako keby výrobca a dovozca sa v konečnom dôsledku stal držiteľom toho odpadu po vyhodení, keď ho občan vyhodí v obci, a dokonca v problematike odpadov z obalov môžu mať obce, ak sa nemýlim, len jednu zmluvu s oprávnenou organizáciou a kto túto zmluvu s oprávnenou organizáciou výrobcov a dovozcov mať nebude, tak ten de facto nemôže pôsobiť v odpadovom hospodárstve, ani nakladať s odpadmi. Veď je úplne postavené na hlavu, ak tí, ktorí sú spracovateľmi, a tí, ktorí sú zberové firmy, tí nemôžu byť spoluzakladateľmi oprávnených organizácií. Ale zakladateľmi oprávnených organizácií a majiteľmi týchto oprávnených organizácií či obchodu, akciové spoločnosti, sú vlastne povinné osoby, teda výrobcovia a dovozcovia. No ja si nemyslím, že títo ľudia budú mať eminentný záujem, aby všetko, čo vyzbierajú a čo získajú, aby dali naspäť do systému zberu, prepravy a spracovania odpadov. Takisto zodpovednosť, prosím vás pekne, sa v žiadnom prípade nedá preniesť na výrobcov a dovozcov. Lebo nakoniec, keď to nebude fungovať, tak zodpovedná bude ako držiteľ obec, to vám garantujem, že to nebude žiadna OZV zodpovedná, a voči Bruselu za plnenie limitov bude vždy zodpovedný štát. Tak ako pri zmiešanom komunálnom odpade je nakoniec zodpovedný občan a obec. Žiadne prenesie tohoto na výrobcov, dovozcov nie je možný. Podľa mňa teda je naivné si myslieť, že títo to budú za štát, obec a občana plniť. Je tu veľmi často opakované to klišé, že tu bol dvojkoľajný systém Recyklačného fondu a kolektívnych organizácií. Tak, prosím vás, treba si jednu vec uvedomiť, že od roku 2005 sa za odpady z obalov do Recyklačného fondu neplatí. Ale platí sa do ix organizácií výrobcov a dovozcov, ktoré na tento účel boli založené, a preto aj ten systém je hlboko podfinancovaný. Pretože keď vám poviem ako taký príklad, že koľko dával Recyklačný fond z nárokovateľnej položky, ktorú zhodou okolností som zaviedol ja, tak na papier a kartón bol príspevok z Recyklačného fondu pred znížením o 75 %, pretože teraz už tam nikto neplatí, bol 24 euro, za sklo 24 euro a za plasty 48 euro. Čo myslíte, koľko boli príspevky z obalových organizácií, teda ktoré si založili výrobcovia a dovozcovia? No tak za papier a kartón 5,90, za sklo 11 a za plasty, PET-ky číre, zmesné a tak ďalej, fólie 33,19. To bolo za rok 2013. Ak si niekto myslí, že prijatím tohoto zákona, po transformovaní sa týchto kolektívnych organizácií na tzv. teda oprávnené organizácie OZV, títo budú chcieť dávať do tohto systému iné peniaze, tak som presvedčený, že o nejaký rok zistíte, že sme na veľkom, ale veľkom omyle. Na veľkom omyle. To isté, nie je pravdou, že sa platí napríklad za odpad z domácností, elektroodpad do Recyklačného fondu. Platilo sa len za nedomáce elektroodpady. A znova, elektroodpady z domácností boli riešené od roku 2005 založením súkromných spoločností výrobcov a dovozcov, ktorí cez vybraté prostriedky sa mali starať a majú starať o odpady z elektroodpadov, teda za elektroodpady. Okrem možná bielej techniky, ktorá funguje, tak veľmi elektro takisto nefunguje a máme veľa odpadu, ktorý je v tomto štáte nepreplatený, nemá ho kto, či zberovým spoločnostiam, alebo spracovateľom, preplatiť. Pretože je bez akejkoľvek kontroly príjem prostriedkov, ktoré sú zaplatené v cene toho výrobku, áno, ale tie spoločnosti sa správajú úplne ako súkromné spoločnosti a kontrola ich hospodárenia okrem toho, že niečo hodia na internetovú stránku, je nulová, by som povedal, a nie je jasné, kde veľká časť týchto prostriedkov takto vyzbieraných od ľudí v cenách výrobkov uteká. A preto máme podfinancovaný systém. Prosím vás, pre obce a mestá de facto je tento, musí byť tento systém ekonomicky nevýhodný a ony na to prídu po uzatvorení zmlúv s OZV, a keď im prestanú preberať odpad a keď im ho hlavne prestanú preplácať, vtedy, vtedy to potom, až vtedy to zbadajú. Pretože je tam niekoľko takých malých ustanovení, mimo iných, keď máte vo vyseparovanom odpade 20 a viac percent prímesí, máte to znečistené, tak vám to už OZV prebrať nemusí. Alebo môže obec požiadať, aby to na vlastné náklady dotriedila. (Reakcia ministra.) Ale veď je to tam. Takisto je tam veľmi subjektívnym spôsobom uvedené, že OZV zaplatia obciam tzv. obvyklé výšky nákladov. Ja sa pýtam, čo to je a kde je takáto definícia definovaná, aby nám bolo jasné, že koľko sa bude vlastne tým obciam uhrádzať a za čo? Nový systém zberu, recyklácie nemá podľa môjho názoru, podľa mojich vedomostí v Európskej únii obdobu a štát bez nejakého vonkajšieho tlaku, okrem zahraničných, samozrejme, spoločností, chce podporiť vstup de facto zahraničných subjektov do odpadového hospodárstva, pretože gro v tých OZV budú tí dovozcovia a nie naši výrobcovia, pretože tých je relatívne málo. A čo bude snahou týchto subjektov? Vyviezť zo Slovenska zisk, vyviezť lukratívny odpad, ktorý bude lukratívny, a, samozrejme, ponechať na Slovensku odpad, ktorý je nie lukratívny z hľadiska zhodnocovania a recyklácie. Navrhovaný zákon sa stále odvoláva na rozšírenú zodpovednosť a starostlivosť výrobcov za svoj odpad. No, ja si nemyslím, že výrobcovia a dovozcovia majú nejaký svoj odpad. Akonáhle si to občania kúpili, tak majiteľmi tohoto sú občania, a keď to vyhodili, tak držiteľmi sú obce. Povinné osoby, t. j. podnikatelia, ktorí sú povinnými osobami, teraz títo výrobcovia a dovozcovia, mali sa postarať o finančný tok, o financovanie odpadov. Ale ja neviem o tom, že by sa mali postarať o nakladanie s odpadmi. A ešte sa aj pýtam, s čím by chceli ako nakladať s tými odpadmi, keď ide o de facto schránkové spoločnosti, ktoré sú len sprostredkovateľmi medzi obcou, zberovou firmou a spracovateľom? Oni predsa nie sú držiteľmi ani spracovateľských závodov a zväčša nemajú ani len autá, nemajú ani vozidlá. Česť niektorým, že majú nejaké zvozové systémy. Ale spravidla sú to kancelárske firmy, ktoré jednoducho iba sprostredkúvajú tok a financovanie týchto odpadov a plnia si za svojich členov akože zodpovednosť. Je, opakujem, veľmi podozrivé, že prečo v tejto OZV nesmie byť spoluzakladateľom ani spolumajiteľom ten, ktorý má nakladanie s odpadom. Ale stopercentne môže byť OZV zložené iba z toho, kto je povinnou osobou, t. j. výrobca a dovozca, ktorý by si mal plniť ako povinná osoba svoje povinnosti. Zhrnul by som ešte, že ako to bolo pre podmienky pre výrobcov v starom zákone. V starom zákone výrobcovia platili za celý objem napríklad odpadov z obalov uvádzaných na trh. Podľa nového zákona budú platiť toľko, koľko zaplatia obciam, pretože sú tam obvykle nevydefinovateľné náklady, a ja vám garantujem, že OZV sa bude snažiť zaplatiť čo najmenej, aby totižto platby výrobcov do týchto OZV boli čo najnižšie. Nijakí členovia a povinné osoby do OZV nebudú chcieť platiť čo najviac, ale, samozrejme, čo najmenej. Po ďalšie. Výrobcovia sa predsa nebudú podieľať na podporných systémoch pre technológie zberu, napríklad aj pre obec. Veď hádam mi niekto nechce povedať, že organizácia typu ENVI-PAK kupovala obciam napríklad zberné nádoby, že im pomáhala stavať zberné dvory a tak ďalej, bude platiť len tzv. obvyklé náklady. Ale ďalšie materiálno-technické zabezpečenie zase len ostane na úrovni a na zodpovednosti predsa obcí. Ja to hovorím pre takú jednoduchú, jednoduché pochopenie, že hádam si naivne nemyslíme, že ten, kto vyrobil tieto počítače, na ktorých tu pracujete, že potom, keď ich vy ich vyhodíte, tak tento sa dobrovoľne bez akéhokoľvek zbierania akýchkoľvek zdrojov o tieto počítače postará, aby boli spracované na základe platnej legislatívy a na základe limitov, k akým sme sa ako Slovenská republika zaviazali, a už vôbec nie, že sa to spracuje všetko. Pretože tento zákon predpokladá, že dopredu nebudú vyberané žiadne prostriedky na budúce zhodnocovanie odpadov, ale sa budú plniť jednoducho priebežne týmito povinnými osobami. Otázka je, kto bude napríklad kontrolovať výšku platieb výrobcov za obal uvádzaný na trh a tvorbu zisku a jeho prerozdelenie výrobcom, hej? Výrobcovia najprv zarobia prvýkrát na tom, že budú sa snažiť čo najmenej platiť za vytriedený odpad obci. Druhýkrát zarobia na tom, že budú mať nejaký vygenerovaný zisk, a tretíkrát, čo predpokladá tento zákon, je, že oni budú aj s týmto odpadom obchodovať, resp. budú rozhodovať, kde tento odpad dajú, pretože vraj tento odpad je ich. To znamená, kontrola obce nad materiálovým a finančným tokom za minimálne, teda za vyseparované komodity odpadov z obalov, bude podľa môjho názoru nulová a obce sa dostanú do zajatia týchto OZV založenej výrobcami a dovozcami. Obce majú rozpočet, ale aj výšku poplatkov občanov za odpad, tá sa stanovuje každý rok, ale napríklad v tomto prípade v tzv. obvyklých nákladoch, ktoré majú platiť OZV, tak je to za bežný rok. Bude to známe až koncom roka, čo vlastne nezodpovedá tomu systému, ako boli vyberané prostriedky za zmesný komunálny odpad obcí od občanov. Samozrejme, že nie je vymedzené, či obce a mestá si budú môcť svoj pozbieraný, dotriedený, upravený odpad, ktorý budú mať aj upravený trebárs na komunálnych triediarňach, predávať a za akých podmienok. Podľa tohto zákona skôr sa mi zdá, že na 100 % obce nebudú môcť ďalej nakladať s týmto odpadom, ale jednoducho ho odovzdajú OZV, ktorá jednoducho s nimi uzavrie zmluvu. Tým pádom obce a mestá nebudú mať žiaden dosah na kontrolný systém a o prípadných možných rozporoch vznikajúcich z realizácie systému budú rozhodovať orgány bez zastúpenia obcí a miest. Dokonca si budú môcť OZV proste diktovať, čo zoberú, čo nezoberú, čo je čisté, čo nie je čisté, čo je obvyklý náklad, opakujem, čo obvyklý náklad už nie je. Systém, ako je nadstavený, negarantuje, že poplatky občanov a právnických osôb za odpady v cenách týchto výrobkov alebo v prípade obalov, že budú plne využité do systému zberu a recyklácie odpadu a nestanú sa predmetom zisku týchto OZV, ktoré budú v skutočnosti na recyklačnom poplatku, ktorý bude zahrnutý v cene výrobku, de facto zarábať. Tiež chcem upozorniť na to, že v obciach rôznym spôsobom pri nakladaní s odpadmi na Slovensku robilo okolo 10-12-tisíc ľudí, ktorí sú väčšinou, povedzme si, nízkeho vzdelania a jednoducho, ani pokiaľ to všetko preberú tieto OZV a nebudú to robiť s týmito ľuďmi a s týmito obcami a s týmito zariadeniami, tak títo ľudia jednoducho si prácu nenájdu. A opäť by som bol prekvapený, keby niektoré spoločnosti, ktoré poznám, mali nejakým spôsobom záujem na udržaní celkového efektívneho chodu v odpadovom hospodárstve. Opakujem, Recyklačný fond sa týmto zákonom ruší, resp. prejde do likvidácie, to znamená, aj nárokovateľné poplatky z obcí po istom čase jednoducho skončia. Už aj teraz de facto, vravím, že boli o 75 % znížené, nakoľko fond už nepoberá tieto prostriedky a nakoniec tieto prostriedky na podporu separovaného odpadu dával väčšinovo Zväz automobilového priemyslu, ktorý ako jeden z mála ostal platiteľom do Recyklačného fondu, podobne aj za pneumatiky, podobne za odpadové oleje atď. Opakujem, že toto klišé, ktoré sa tu stále opakuje, o poplatkoch do Recyklačného fondu, tak za odpady z obalov, to, čo separujeme v obciach, plasty, obalový papier, sklo, za to sa neplatí do Recyklačného fondu už od roku 2005. Takže to nie je pravda, a napriek tomu Recyklačný fond tie poplatky za tie vyseparovateľné zložky týmto obciam dával a prečítal som vám, že aké ich dával v prípade napríklad v roku 2013, že to bolo 24, 24 a 48 eur. Teraz si predstavte, že bude deficit technologického vybavenia obcí. To som už tu takisto spomínal. Budú potrebné mechanizmy atď. Kto toto bude obciam platiť? Je to v tých obvyklých nákladoch alebo to nie je v tých obvyklých nákladoch? Ja si skôr myslím, že to v tých obvyklých nákladoch nie je a určite OZV nebudú ochotné investovať a už vôbec nie do cudzieho majetku, teda majetku obcí. Kto to bude tým obciam jednoducho platiť? Pellegrini, Peter, predseda NR SR 101. Pán poslanec, chcem sa len spýtať, na koľko máte ešte? Ak nie na dlho, tak by sme asi nechali dôjsť ešte vás vo vystúpení. Muránsky, Peter, poslanec NR SR 102. Budem ešte vystupovať ďalej.