51. schôdza NR SR - 1.deň - B. popoludní
Dátum: 2015-05-05
Poslanec: Mikloško, Jozef (KDH)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

105. Vážený pán podpredseda, vážený pán minister, vážený pán spravodajca, vážené kolegyne, kolegovia, ide to k piatej, takže pomaly sa to bude napĺňať. Nebudem dlho, ale chcem oceniť, že pán minister tu už sedí, ešte keď sa hovorilo o strelných zbraniach, ja som myslel, že tiež je poľovník (povedané so smiechom), ale pravdepodobne nebol synchronizovaný s vedením parlamentu. Tento zákon je naozaj dôležitý. Oceňujem kus veľkej práce tam, 99 strán som si prečítal, 193 paragrafov, nie všetkým som rozumel, ale ešte sa na niečo opýtam. Je to zákon dôležitý, ale aj zložitý. Určite vylepšuje našu situáciu, ale trošička aj komplikuje. Samozrejme, naša situácia je zlá v tomto smere v autorstve, v autorskom zákone. Len naozaj by bolo treba nejakého dobrého advokáta a dobrý vykonávací... Teda jak sa to volá? Vykonávací... (reakcia z pléna) predpis, ktorý potom vysvetlí, čo za všetkým tým paragrafom je. Taká prvá poznámka je, že kultúra je kompetencia národného štátu, čo je dobré, ale tu citujeme desať smerníc Európskeho parlamentu a Európskej rady, či to našu situáciu troška aj nekomplikuje, lebo naozaj Európa je prebyrokratizovaná. Tam sa za všetko platí, len zakašlete a už musíte platiť autorský. No a potom je veľa súdnych sporov a neviem, že či k nám, ktorí sme toto tu veľmi zanedbali, či naraz takáto veľmi presná, precízna smernica bude len pozitívna. No, dosť málo sa mi tam zdá o literárnych dielach. Teda som člen Spolku spisovateľov aj člen predstavenstva, tuším aj pán minister je člen, minule som, myslím, tu aj pripomenul. Neviem, či už zaplatil členské (povedané so smiechom), ale môžem to sprostredkovať. Penzisti to majú lacnejšie. Spisovatelia... (Reakcie z pléna.) To neviem, neviem, len... (reakcie z pléna), prepáčte, chlapci, ešte neni diskusia. (Povedané so smiechom.) Že spisovatelia to majú naozaj dnes u nás ťažké. Skôr by som povedal, ako ich poznám, že rezignovali, a obávam sa, že ani tento zákon ich situáciu nevyrieši. Máme tento týždeň aj tuším náš výbor. Nikto nedal žiadnu pripomienku, asi so všetkým sú spokojní, lebo to ani nečítali. No, spisovateľ napíše, potom naháňa vydavateľ, prosíka kdekade, hľadá sponzorov. Samozrejme, vôbec nečaká, že dostane nejaký honorár. Väčšinou nedostane, no. Ja som toto prekonal sedemkrát, ale som potom pochopil už pri prvom raze, že treba si knižku napísať, vydať, distribuovať, predávať, a teda nejde o zisk, ale ide o to, aby sa to šírilo, ale to už naozaj nemôžem hovoriť za tých, pre ktorých naozaj spisovateľstvo je jediný zdrojom obživy, a teda tí naozaj sú, no nechcem povedať, že chudáci, ale niekedy aj sú, pretože za tie knihy väčšinou nikto nezaplatí. Ono je to tak, že v socializme naozaj boli spisovatelia často privilegovaní. Niektorí zásluhou, niektorí nie zásluhou, no a potom keď tu naraz stratili tie privilégiá, tak sa vlastne až do dnešného dňa poriadne nespamätali. Ale to už je – ani nezjednotili – ale to už je iná vec. Možná len za to, že patrím troška k nim, tak to tu spomínam. A ináč Budmerice, to sa potom opýtam potichu, že či sa opravujú, alebo ešte stále spia. Ale toto sem nepatrí. Určite to sem nepatrí. (Reakcia z pléna.) Opravujú sa. Výborne! Poznámka je moja takáto, že u nás naozaj je aj komunizmom, ale nielen, stratená úcta k autorstvu, k tvorivosti, k autoritám. Bo aj k starším ľuďom. No je to národný hriech a je to vážna chyba. Napríklad v Arménsku, teraz sme sto rokov genocídy spomínali, v Taliansku, v Gruzínsku a v iných krajinách naozaj starší človek, tvorivý človek, autor, umelec, spisovateľ, to je autorita, na ktorú si naozaj nikto nesiahne, a u nás to tak, žiaľ, bohužiaľ, neni. No musíme sa porozmýšľať, prečo to tak je. A s tým troška súvisí aj tá neúcta aj napríklad k spisovateľským dielam a tak ďalej. Mne sa zdá, že internet sa v tom zákone málo rieši. Alebo temer nerieši. Samozrejme, nikto nevie, ako riešiť túto situáciu, ale tam sa všetko šíri rýchlo, bezplatne, stokrát viac ako cez papier, stokrát rýchlejšie. Neviem si predstaviť ani vlastne deň, ani poldeň, ani pár hodím bez internetu. Ale viem, že to zabíja noviny, časopisy a papierové knihy. Čiže ako tam riešiť autorstvo, klikanie, rozmnožovanie celých kníh a tak ďalej? Tade to všetko letí a vlastne nejaké právne normy na to asi nemáme. Ale to nemôžme očakávať ani od Slovenska, že by vyriešili, keď to veľké štáty nevedia. (Reakcie z pléna.) No, to je technické. Technickú poznámku potom si rád vypočujem. Je tam hneď v úvode napísané, že autorské práva sú chránené autormi databázy, zhotoviteľmi databázy. Teda slovo databáza má v počítačovej terminológii svoj špeciálny, teda pojem je to. Až potom na..., omnoho neskôr sa definuje, že databázou sa tu rozumie aj zborník, noviny, časopis, encyklopédia, antológia, pásmo, výstava a tak ďalej. Temer všetko, no. Čiže v § 131 sa hovorí, že použitie diela je najmä zaradenie diela do databázy. A teda ako som spomenul, až potom neskôr sa tento pojem databázy zavádza. Môže sa to aj takto nazvať, ale v počítačovej terminológii databáza je niečo iné, no. Však k tým počítačom ešte chvíľočku, k nim prídem. Len takzvané dialógové systémy alebo expertné systémy, alebo prekladateľské systémy, alebo kognitívne systémy, znalostné alebo rozpoznávacie systémy, to sú všetko na úrovni databáz, by som povedal, omnoho, omnoho vyššie. O tých sa tu nehovorí. Ale to už je moc špeciálne, ale skôr-neskôr aj k tomu prídeme, že aj tuná je obrovská tvorivosť. A všade, všade tam, kde je teda tvorivosť, invencia, inteligencia alebo aj umelá inteligencia počítačová, všade tam by bolo treba hovoriť o autorstve. Ale to už tak troška teraz asi filozofujem, takže to nie je žiadna kritika, len poznámky. Ešte pár konkrétnych poznámok záverom. Je zaujímavé, že v § 23 sa hovorí, že autor má právo na odmenu pri ďalšom predaji originálu diela výtvarného umenia pri účasti dražobníka. Potom sa ďalej hovorí, že sa to týka aj rukopisov literárneho diela a rukopisov hudobného diela, že pri každom ďalšom predaji sa má právo žiadať odmenu maximálne 12,5-tisíc euro. Je to také niečo ako DPH, že aj keď desaťkrát predáte, vždy to DPH musíte platiť. To je zvláštne, že teda to sa tam dalo. Iste je to asi nejaká európska... ani smernica, ale zvyklosť. No u nás to tak doteraz nebolo takto asi. V § 26 sa hovorí, že verejné vykonanie diela je aj recitácia, spev, hra, tanec výkonného umelca na verejnosti. To slovo výkonný umelec je tiež troška také zvláštne, lebo každý sa cíti umelcom aj výkonným, keď vystupuje. Ale tak ťažko to ináč napísať. Hneď mi napadlo, a čo kostol, škola, púť, hody a tak ďalej. Ale potom sú tam výnimky na náboženské obrady, úradné obrady a tak ďalej, knižnice nepatria do tohto. Aj podujatia v zahraničí cez ambasády na špeciálne dni, keď sa spieva, tancuje a neviem čo všetko robí, nepatria pod toto. A potom tých výnimiek je tam relatívne dosť veľa. Ale asi to tiež ináč nešlo, len teda výnimka, výnimka a ešte aj to, aj to, aj hento. No potom idú paragrafy také dosť komplikované. Ja tam som sa úplne stratil, poviem vám úprimne. O licencii, organizácii kolektívnej správy a tak ďalej, kde asi to treba, keď máme jedného autora, máme autorov, autor dá práva niekomu inému, ten sa mu o to stará a tak ďalej. Len je to trošička komplikované. Určite ten vykonávací predpis bude nutné k tomu napísať alebo aj školenie ľudí, teda v reči ľudu to napísať, a nie takéto reči právnické, ktoré oceňujem, ale ktoré dosť ťažko sledovať. Ešte záverom dovoľte tých pár slov o ustanoveniach v počítačovom programe. Tak už 50 rokov sa diskutuje, že aj autorstvo počítačových programov by bolo treba chrániť, zaplatiť a tak ďalej a tak ďalej. Je to veľmi zložité. Iste, na Západe sú ďaleko pred nami v tomto smere, zistiť, že kto vlastne odkiaľ sa okopčil alebo zobral ten, tá časť toho programu alebo celý program, je veľmi zložité. Tam je to napísané, že ak je to výsledkom tvorivej duševnej činnosti autora. Samozrejme, počítačové programy sú vyslovene výsledkom tvorivej duševnej činnosti autorov, no. A zoberme si, že vtedy, keď ten program a príkazy a inštrukcie sú v zdrojovom kóde alebo strojovom kóde. Tak to je tiež už troška taký zastaraný pojem, lebo dneska je to, nakoniec všetko vždy je v zdrojovom kóde, len, samozrejme, sa to už automaticky robí, že sa to dá v nejakom vysokom jazyku a potom to ide do toho zdrojového kódu. Čiže v tomto smere je dobré, že taký paragraf tam je, aj keď troška sa obávam, že ešte nepomôže autorom počítačových programov k tomu, aby sa svojich práv domohli. Ja budem, samozrejme, za tento zákon a otázka je – aj to navrhujem –, či by, či by sa prípadne nemal tento zákon, pretože sa týka práva, dať aj do výboru pre ľudské práva, kde by možná tiež mohla byť zaujímavá diskusia na túto tému. Čiže to navrhujem. Ďakujem.