39. schôdza NR SR - 12.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2025-09-26
Poslanec: Dvořák, Oskar (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Ja teda prednesiem stanovisko za klub Progresívneho Slovenska, ale na úvod chcem naozaj oceniť kolegyne za iniciatívu, lebo v tomto sa asi zhodneme, že tie výnimkové lieky sú naozaj problém. Upozorňuje na to aj dlhodobo verejný ochranca práv a naozaj pacienti, však máme tu tie situácie, že pacienti, naozaj keď sa chcú dostať často k nejakým výnimkovým liekom, ktoré tu nemáme na Slovensku, lebo sme krajina, kde je nízky prístup k inovatívnym liekom, tak musia rôzne zbierky robiť, zbierať štuplíky a podobne a je to veľmi nedôstojné. Rovnako teda si to všimol aj ten verejný ochranca práv a hovorí, že teda aj akože ten výnimkový proces je veľmi nedôstojný, ale zároveň podľa mňa riešite symptóm, namiesto toho, aby ste riešili, podľa mňa, ten akože skutočný problém a v skutočnosti, to chcem aj upozorniť na viacero problémov tohto zákona, ktoré môžu spôsobiť to, že v niektorých prípadoch môžu aj zhoršiť prístup k tým samotným liekom. Ako to funguje na Slovenku, že ako sa teda lieky dostávajú do nášho systému? Tak my tu máme momentálne dva hlavné spôsoby, dva jediné spôsoby ako sa liek môže dostať do nášho systému zdravotného poistenia a to je ten prvý, to je takzvaná kategorizácia. Tak to funguje všade v ostatných krajinách. Máte určené nejaké podmienky, máte nejakú kategorizačnú komisiu, štát si povie čo ako chce preplácať. Príde klasický výrobca, najprv teda musí mať nejakú registráciu, aby európske úrady, slovenský úrad, Štátny ústav pre kontrolu liečiv, Európska lieková agentúra povedali, že ten liek je v poriadku. Keď má toto ten výrobca, má otestovaný ten liek, prejde cez klinické skúšania, následne príde do systému a povie teda určitým štátom konkrétnym, že tak ja by som mal záujem, aby pacienti vo vašom štáte mohli tento liek poberať a vy ho teda plaťte a za akých podmienok teda zo štátneho rozpočtu. To je ten najhlavnejší a ten najštandardnejší spôsob ako štáty sa snažia dostať tie lieky do systému. A je to preto, pretože ten nárok vzniká automaticky, Ten liek vstúpi do systému, nezáleží koľko je peňazí, koľko nie je peňazí, nezáleží to od nejakého výnimkového procesu, proste ten pacient, ak ten liek, ak si lekár myslí, že ten liek má dostať, tak ho dostane. A my by sme sa mali snažiť ako keby že tento proces čo najviac zlepšovať. A my sme teda momentálne krajinou, kde v tomto procese kategorizácie máme najväčšie trhliny z celej Európskej únie. Nám sa darí oproti Čechom polovicu inovatívnych liekov dostávať do toho systému. My naozaj, že keď ten liek, ten výrobca sem príde a chce ten liek dostať do toho systému, tak väčšinou to trvá proste dlhé roky, niekedy až dva roky, vyše dvoch rokov to trvá. Keď sa pozreme na nejaké Nemecko alebo nejaké západné krajiny Holandsko a podobne... ===== z celej Európskej únie. My, nám sa darí oproti Čechom polovicu inovatívnych liekov dostávať do toho systému. My naozaj, že keď ten liek ten výrobca sem príde a chce ten liek dostať do toho systému, tak väčšinou to trvá proste dlhé roky, niekedy až dva roky, vyše dvoch rokov to trvá. Keď sa pozrieme na nejaké Nemecko, alebo nejaké západné krajiny Holandsko a podobne, tak sa dokáže nový inovatívny liek, keď je schválený Európskou liekovou agentúrou dostať do toho systému za 150 dní. To je reálne proste že obrovský problém naozaj. No a tento problém teda sa tu dlhodobo nerieši. Je to problém proste už čiastočne aj peňazí, pretože tie peniaze na tie lieky sa nafukujú. My už dávame okolo miliardy eur na takého lieky. A tam je viacero, to je naozaj ťažká práce, dlhodobá práca, ktorú treba robiť. Treba proste sa pozrieť na to ako fungujú naše regulačné úrady, treba proste spružniť to ministerstvo. Máme tu takzvanú HT Agentúra, tá HT Agentúra musí lepšie fungovať v tom systéme aby sme naozaj dostali, lebo aj tie inovatívne lieky, ktoré prichádzajú, nie všetky majú nejaký akože reálny prínos pre tých pacientov. To treba tou HT Agentúrou merať, treba sa naozaj pozrieť na to ako spružniť tie procesy, ako proste vylepšiť ten kategorizačný proces, ako ponaháňať, ako naozaj sflexibilniť tie úrady. Na toto je úloha ministerstva. Ja by som očakával od ministerstva že toto urobí, lebo to určuje všetko ostatné, ako ostatné lieky, lebo výnimky majú vychádza z tohto. To je ten symptóm, tie výnimky, že tu sú tie výnimky také rozsiahle, ten symptóm toho, že tú kategorizáciu máme zlú. A často tie poisťovne alebo teraz týmto zákonom sa snažíte vlastne sú nedostupnosť tých liekov vyriešiť. No, ale v skutočnosti moja otázka je, že prečo neriešime ten kategorizačný proces, prečo ho neprekopáva ministerstvo, prečo sa tu ne..., ja dokonca viem, že ministerstvo vlastne má nejaký návrh zákona. Čiže ja by som za najkorektnejší postup považoval to, že príde ministerstvo so svojim novým zákonom liekovým, dá ho normálne klasicky do pripomienkového konania a v tom pripomienkovom, a keď už budeme vedieť ako chce upraviť ten kategorizačný proces, tak potom môžeme prísť a rozprávať sa o tom ako chceme teda tie lieky, ktoré sa nedostanú z nejakého dôvodu do toho kategorizačného procesu, že ako ich chceme preplácať z toho výnimkového režimu. No a vy teda, bez toho aby sme vlastne vedeli čo sa stane s tou kategorizáciou, lebo to je to najhlavnejšie, ktorá určuje koľko peňazí za akých podmienok proste tie lieky pustí tým pacientom, tak vy idete riešiť hneď automaticky tie výnimky. Ale okrem toho ešte ten systém aj v niečom komplikujete, pretože doteraz sme mali tieto dva spôsoby. Buď idete cez kategorizáciu, alebo idete cez výnimky. No a vy vytvárate ešte aj takzvaný inovačný fond. A vytvárate tým pádom tretí streem alebo tretí prúd ktorým sa tie lieky vlastne budú môcť dostať do toho systému bez toho, aby sme my vedeli teda aké sú tie hlavné ..., lebo na tom očividne ministerstvo aj hovorí, že na tom pracuje, tak idete ako kebyže vytvoriť ešte dva nové streemy v tomto. No, ja ale teda akože predtým ako ide aj k tým konkrétnym kritériám, že v čom to môže byť problém. Ja naozaj akože spomeniem aj toho verejného ochrancu práv, pretože prinášate tam naozaj niektoré pozitívne veci. Tie pozitívne veci sú, že prichádzate s tými pravidlami, že snažíte sa aspoň, aspoň otvárate tú diskusiu, to ja oceňujem, že mali by tu byť nejaké pravidlá, že pacient naozaj keď ten liek nie je v tom kategorizačnom systéme a nie sú naňho peniaze, alebo ja neviem, nejako to tam ministerstvo nepretlačilo, tak aspoň keď si podá tú žiadosť, tak aspoň tam má niečo že je to predvídateľné, že vie, že či to dostane, nedostane, trošku akože nejaké predvídateľnosť tam ide. Zároveň čo ja veľmi oceňujem a čo je naozaj že asi najhlavnejšia dobrá vec, ktorú tam robíme, že prichádzate s nejakým odvolaním, že Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou vytvorí sa druhý stupeň a ten bude vlastne, pacient sa bude môcť odvolať. No ale čo už ako kebyže problematickejšie je, že vy tými výnimkami to tak komplikujete, že môže to v niektorých prípadoch podľa mňa zhoršiť ten systém. Jednu vec napríklad od verejného ochranu opráv neadresujete vôbec, a to bola jeho hlavná výčitka a tá tam zostáva, ešte ju aj upevňujete aj v tom inovačnom fonde je to, že on nehovorí len že pacienti majú problém, že nie sú im jasné kritériá prečo nedostanú tú výnimku. On aj hovorí, že tí pacienti pri tých výnimkách často závisia od toho, že či ten štát má peniaze alebo nemá peniaze a kedy tie peniaze dôjdu. A vy v tom zákone explicitne hovoríte, že ani tie výnimky nebudú preplatené z badžetu zdravotnej poisťovne, alebo z inovačného fondu ak nebude mať peniaze ten štát. Ak nealokuje na to tie peniaze, alebo v tom fonde nebude peniaze, alebo ak tá zdravotná poisťovňa nebude mať peniaze, ktoré sa určujú takzvanou rozpočtovou vyhláškou, tak stále tá výtka toho verejného ochranu práv zostane, že síce budeme mať nejaké pravidlá, ale ak sa tie lieky na tie lieky vyčerpajú, dajme tomu za prvé tri mesiace, tak zvyšných deväť mesiacov sa tí pacienti aj tak, aj keď tie kritériá splnia, tak sa k tým liekom nedostanú. A zároveň nevieme koľko peňazí v tom, lebo to neriešite, preto to treba riešiť trošku komplexnejšie a širšie, pretože vy zároveň teda hovoríte, my nevieme napríklad na ďalší rok. Keď tento zákon má začať platiť od januára, my nevieme koľko peňazí bude. Nepoznáme rozpočet teraz na zdravotníctvo na budúci rok. A druhá vec, čo je ešte dôležitejšie, čo určuje či budú peniaze na tieto konkrétne lieky v takzvanou programovú vyhlášku. A minister často, aj ministerka Dolinka, ale aj minister Šaško, s tými vyhláškami tak extrémne meškajú, že ona by mala byť hotová už 1. januára. Ale oni často prídu s tou vyhláškou až nejak, na neviem, v apríli, v máji veľmi často sa deje, tak to bolo aj tento rok. To znamená, že pacienti vlastne prvé štyri, päť mesiacov vlastne nebudú ani tie poisťovne, ani nikto v tom systéme nebude vedieť, koľko vy ako štát, ako vládna moc, chcete vlastne na tie lieky dať. A bude to zase v takom vzduchoprázdne, že tak máme na to peniaze, nebudeme mať peniaze. Teraz sa môže stať, že tá poisťovňa nemusí schvaľovať vôbec tie výnimky, pretože nebude vedieť koľko má v tej programovej vyhláške určené na tie peniaze, to znamená, že ona nevie, nemôže ich schvaľovať, lebo nevie ako rýchlo ich vyčerpá tie peniaze. To je veľký problém. Druhá vec, vy hovoríte, keď vytvárate ten inovačný fond, to je ten tretí tok tých liekov do toho systému, tak hovoríte, že nejaké prebytky z poisťovni majú do toho finančného toku ísť. To bol doteraz, sa to volalo fond zdravia, alebo ja neviem ako sa to presne volalo, že ak budú tvoriť väčšie zisky tam pôjdu do toho fondu. Zároveň hovoríte, že príspevky do toho fondu bude určovať vláda nejakým nariadením. No a tiež to určuje že, že teraz tu máme nejaký zákon, tiež nevieme že či tá vláda vlastne alokuje viac peňazí alebo či nealokuje menej peňazí, lebo úplne v pohode sa môže stať to, že keď príde teraz rozpočet, tak aj zdravotníctvo bude musieť konsolidovať. Minister to veľmi často rozpráva, na tie lieky dávame veľa, mali by sme to nejak zracionalizovať. To minister nám vlastne hovorí, že na liekoch chce šetriť. A ja sa stavím, že v tom rozpočte uvidíme aj uvidíme, že minister sa bude snažiť na tých liekoch šetriť. A vy teda vlastne ako keby že prídete a zadefinujete možno ešte aj vďaka tomu ministrovi a tomu rozpočtu, ktorý príde, menšiu sumu na tie výnimkové lieky ako máte teraz, to sa stane, to je ten jeden, to je ten jeden problém, že vlastne neriešite ten problém toho nedostatku peňazí a týmito mechanizmami, ktoré tam zavediete ho ešte môžete teoreticky aj zhoršiť a môžete obmedziť ten prístup oveľa skôr tým pacientom. Dajte tomu, že doteraz keď mali jasne určené peniaze na lieky a prvých päť mesiacov sa vyčerpali, poisťovne už neschvaľovali výnimkové lieky. No tak keď tie poisťovne nebudú vedieť, dajme tomu, čo majú v inovačnom fonde, ako majú rozpočtovú vyhlášku určenú, tak to možno môže spôsobiť to, že tie poisťovne už od začiatku pre istotu nebudú schvaľovať a preventívne toho budú oveľa sekať viac. To je veľmi nebezpečné, na to si treba dať pozor. No a druhá vec je, že ja si myslí, ako čítam tie podmienky, že kombinácia tých podmienok, ako ich tam máte zadefinované, môže spôsobiť ešte väčšiu nedostupnosť niektorých liekov, teda viacerých liekov ako dneska. Lebo napríklad jedna z tých vecí keď idem teda mimo toho dostatku peňazí, je napríklad, že ak niekto si chce požiadať o tú výnimku, tak sú tam dve také tie podmienky. Prvá je, že tá poisťovňa musí mať dosť peňazí, to som práve komentoval, že môže zastať že nebude mať, alebo nebude vedieť či má dosť peňazí. A druhá podmienka je, že musí si ten výrobca podať žiadosť o kategorizáciu. A to môže spôsobiť to, že máme tu veľký objem liekov, ktorým sa vlastne neoplatí chodiť do nášho systému, pretože my máme cenotvorbu nastavenú tak, a to je už aj prežité, už to tu funguje 15, 20 rokov. Vlastne keď niekto vstupuje do nášho systému, tak sa zoberie 3 najnižšie hodnoty liekov v Európskej únii a z toho sa vypočíta akú by mal mať cenu lieku tuto vlastne u nás na Slovensku. Ale niektorým výrobcom sa kvôli tejto, takzvanej referencovanie tých liekov, to sa volá referencovanie, neoplatí vôbec vstúpiť na náš trh, pretože sme tak malá krajina, tak malý trh, že to vlastne ovplyvní cenu v ostatných európskych krajinách, aby im ťahalo tú cenu a zisky a celkovo, proste aj v ostatných krajinách dole. Čo sa teraz stane, že keď vy sem dávate tú podmienku toho, že ten výrobca musí mať tú podmienku tej kategorizácie, tak tieto najnovšie inovatívne lieky, ktoré sa teda držia vysoko aj s cena aj kvôli tomu, že sú veľmi inovatívne a že oni dávajú veľa na výskumy a majú proste patenty a chcú, aby sa im tie výskumy vrátili, keďže sú prvý na tom trhu. Tak títo ľudia vôbec nechcú do tej kategorizácie vstúpiť. To znamená, že vy napríklad teraz týmto zákonom efektívne môžte niektoré inovatívne lieky naozaj stopnúť a poviete im, že ak nemáte podanú žiadosť na Slovensku, tak vôbec nemôžte sa uchádzať o tú výnimku. A takých liekov, ktoré sa dneska schvaľujú na výnimku, by som si dovolili povedať, že je väčšina, že väčšina tých liekov sa práve preto schvaľuje na výnimku, lebo nechcú ísť do tej kategorizácie. A vy teraz vlastne ako kebyže kombinácia toho, že nebudú peniaze, že máte tvrdé kritériá na to, že čo je to vlastne tá výnimka, koľkým pacientom musí pomôcť, že aby sa to rátalo ako inovatívny fond a to všetko musíte splniť, všetky tie podmienky. Do toho prídete a poviete, že musí mať peniaze. Tie peniaze nie sú istota, ako som hovoril. A potom do toho ešte prídete vlastne, že ten liek musí dať, musí byť akože dať žiadosť o kategorizáciu. Znamená, že tie inovatívne lieky k nám nechcú prísť. To znamená, že vy vytvárate prostredie, ktoré môže spôsobiť to, že tie lieky napríklad, ku ktorým sa dneska mohli dostať na výnimku, tak sa tí pacienti nedostanú vlastne teraz na výnimku. A ja tomu, ja týmto podmienkam napríklad s tou kategorizáciou nerozumiem o to viac, pretože vy vytvárate tie dva nové prúdy, teda jeden nový prúd. Máte výnimkový režim a potom máte ten inovačný fond. A napríklad nerozumiem prečo v tom inovačnom fonde trváte na tom, aby tá kategorizácia bola. Napríklad keď chceme, ten inovačný fond má slúžiť na to, a tak to je aj v ostatných krajinách, že naozaj skúšate úplne nové inovácie, ktoré nie sú overené a niekedy sa tým liekom, tých liekov a tých pacientov je tak málo, že im sa naozaj, on do tej kategorizácie nechce vstúpiť a často ani nemajú možnosť vstúpiť, lebo tie štáty na tom nemajú peniaze. Tak ja napríklad nerozumiem tomu, že prečo aj v tom inovačnom fonde napríklad by mala byť táto podmienky. To znamená, že ja chcem teda, ja to chápem, aj v tom zákone je to napísané, že však vy chcete popohnať tých ľudí, aby vstúpili do toho kategorizačného režimu. Ale na konci dňa to môže spôsobiť to, že tie výnimky ešte viac obmedzíte. Preto ja vás chcem akože dôraznejšie upozorniť na to, že tento zákon, ktorý tu predkladáte, môže spôsobiť to, a podľa mňa to aj spôsobí. Ja som už čo som konzultoval s viacerými ľuďmi proste z biznisu, aj z ministerstva, aj proste zo sektora, aj z občianskych združení, tak je tam tá obava, že naozaj môžete ako kebyže obmedziť tie lieky, ktoré dneska tu sú prístupné cez tie výnimky. Čiže na toto by som si dal veľký pozor na tie peniaze, tie kritériá, tie peniaze, to si treba podľa mňa ešte raz premyslieť. A tretia vec, podľa mňa by ste to mali robiť spôsobom, že treba si podľa mňa s tým ministerstvom sadnúť a dohodnúť sa aby to bola spoločná legislatíva. To ako ony napasujú kritériá na nové inovačné lieky a ako ich zadefinujú, tak to bude do veľkej miery definovať aj to, ako budú fungovať výnimky. A to znamená, že ak to chcete urobiť správne mali by ste, podľa mňa, sa zamyslieť nad tým, ako nesprísňovať tie kritériá cez peniaze, cez kritériá, cez tu kombináciu tých kritérií. Ako naozaj ten inovačný fond oddeliť od tých výnimiek a urobiť to samostatný streem. Lebo dneska sú to dva rovnaké nástroje, z toho ako to máte zadefinované, čo je zbytočné. A potom teda celé to musí byť napasované na tú veľkú legislatívu. Takže to z mojej strany všetko a ďakujem veľmi pekne za pozornosť.