45. schôdza NR SR - 2.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2019-05-10
Poslanec: Heger, Eduard (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

28. Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, hoci tento zákon nie je nejaký extra dôležitý, ale tak je to zákon, kedy prišiel nový pán minister, tak by sa patrilo k tomu vystúpiť, aby teda sme ho aj takto privítali nejakou, nejakou plodnou, plodnou diskusiou. Takže ja teda chcem využiť tento zákon aj jednak na to, aby som privítal pána ministra už v stoličke ministra, pretože na túto sálu je pán minister, teda ešte bývalý pán predseda výboru bol zvyknutý, ale samozrejme, tak ako povedal aj v úvode, tá diskusia sa teraz zmení, keďže teda je na tej opačnej strane barikády. Ja verím, že vláda je tu preto, aby pomáhala občanom, tak verím, že tie barikády nie sú tu v zmysle také vojnové, ale skôr naozaj na to, aby, aby sme prinášali riešenia, aby to ľudia v konečnom dôsledku pocítili. A tá stolička ministra financií je, samozrejme, kľúčová, pretože je to človek, ktorý sedí na peniazoch, tak ľudovo povedané. A to je ten človek, ktorý by mal strážiť, aby tie peniaze boli vynakladané čo najefektívnejšie. Takže to je to, čo očakávame aj od vás, pán nový minister, aby sa, aby sa toto dialo a v tej súvislosti krátko sa chcem vyjadriť aj k téme, ktorá je informatizácia, ktorá skôr teda patrí do gescie pána Rašiho, ale tak, samozrejme, tento zákon je momentálne vo vašej gescii práve z tohto dôvodu, ako ste hovorili. Takže ja by som na úvod povedal asi len tým, že sme v prvom čítaní, trošku tak k tej filozofii informatizácie, pretože je dôležité si tieto veci pripomínať a naozaj na informatizáciu sú vynakladané veľké enormné peniaze a tá, to tempo informatizácie je stále pomalé. Štát je pozadu a áno, elektronické faktúry je niečo, čo je dôležité, aby bolo dostupné a proste sme v 21. storočí, nie je dôvod, aby, aby štát nebol tiež updatovaný, keď tak poviem, na moderné informačné technológie. Avšak treba si uvedomiť aj pri informačných technológiách, že vždy, keď sa zavádzajú, a to je taká, taká slovenská neresť, že sa zatiaľ zavádzali mnohokrát izolovane a naozaj máme tu množstvo systémov, do ktorých sa investovalo veľa peňazí, ktoré nie sú vždy kompatibilné, nevedia spolupracovať a naozaj ľudia ešte stále častokrát musia práve kvôli tomu robiť poštárom, poštárom, poštárov úradom, pretože hoci jeden úrad to má vo svojej databáze, druhý úrad to má vo svojej databáze, nevedia si to prepojiť, nevedia si z toho tie údaje poslať, nevedia z toho čerpať. Takže toto je jedna z vecí, ktorá z hľadiska informatizácie ako takej je veľkou neresťou a preto pri akejkoľvek každej novej investícii dbať na, je dôležité dbať na to, aby tu bola tá prepojenosť, aby to bolo využiteľné už z pohľadu tej budúcnosti a dostupné ku všetkým, aby tam tá efektivita bola. Ja to hovorím aj preto, lebo keď sa pozrieme na dve také dôležité informácie, ktoré možno teraz priamo úplne nesúvisia s týmto samotným zákonom, lebo tu sa jedná práve hlavne o e-Government to biznis a e-Government to e-Government, čiže vládne inštitúcie medzi sebou využívajúc elektronické faktúry a potom vlastne vláda voči sektoru, ktorý bude verejne obstarávať. Ale je tu dôležitý sektor a keď práve chcem využiť tú informatizáciu, a to sú občania, a stále máme ešte veľký počet občanov, ktorý nevyužíva ani občiansky elektronický občiansky preukaz s aktivovaným BOK-om, čiže na to, aby mohol komunikovať so štátom elektronicky, je to menej ako tretina občanov, ktoré to má. A toto, samozrejme, je veľký hendikep toho, aby sa, aby štátna správa vedela poskytnúť kvalitné služby. A na druhej strane to odráža zrejme aj to, že tá informatizácia na strane štátu je, je slabá, pretože ľudia nejavia záujem o to a nechcú vybavovať veci elektronicky, lebo vedia, že by toho veľa nevybavili. Tu chcem kratučko len povedať práve k tým výdavkom, pretože keď sa rozprávame o informatizácii a hoci tento systém by mal stáť, povieme si, že iba 7 miliónov, čo z hľadiska tých celkových výdavkov na informatizáciu to je, to je malá čiastka, ale každé euro treba, aby bolo vynakladané efektívne, lebo ako sa hovorí, babka k babce budú kapce, čiže určite je to vždycky o tom, o tej zodpovednosti aj pri malých sumách, lebo kto vie byť zodpovedný v malom, tak vie byť zodpovedný aj vo veľkom. A takže tie sumy, čo sa týka vývoja bežných a kapitálových výdavkov na informatizáciu za roky 2011 až 2018 sú napríklad aj v tej súhrnnej správe implementačnej jednotky, ktorá to vyhodnocuje. A je veľmi dobré a toto je niečo, za čo by som chcel poďakovať vláde, že stále tento útvar je funkčný, že dáva tieto správy, hoci niekedy môžu mať vládni zástupcovia pocit, že je to kladivo do rúk opozície, ale nie je, pretože je to v prvom rade materiál, ktorý prináša transparentnosť do toho, ako ktorákoľvek vláda hospodári s peniazmi. Teraz ste to vy, uvidíme, kto tu bude nabudúce. Ale ide o to, že tento nástroj je dôležitý práve preto, aby aj občania, aby vôbec celá verejnosť vedela, koľko a ako sa peniaze míňajú. Takže ja som vďačný za to aj ako občan, že existuje teda jednak útvar hodnoty za peniaze a že existuje aj implementačná jednotka, ktorá pravidelne vyhodnocuje jednotlivé opatrenia. A to, že je tam mnohokrát tá povestná červená z toho semaforu, je vizitka, za ktorú každý minister musí byť ochotný niesť zodpovednosť, pretože tu sa nehráme, tu naozaj, ak vláda proste je tu na to, aby, aby urobila všetko pre to, aby sa občania mali lepšie. Takže ak dostáva vysvedčenie, tak isto ako v škole sa vysvedčenia neskrývajú, ale žiaci ich dostávajú, aby vedeli a rodičia to vedia tiež, tak je dôležité, aby takéto vysvedčenia dostávala aj vláda, aby tie vysvedčenia boli verejné, čo sa aj deje a je dôležité, aby to bolo zachované. A teda vďaka tejto správe vieme aj to, že každým rokom vlastne sa investujú enormné peniaze. Od roku 2011, keď sa pozrieme na to, aké peniaze išli na výdavky IT, tak vidíme, že to bolo radovo cez 300, 400, 500, v roku 2015 dokonca cez 700 miliónov eur. Ak to narátame, tak to sú proste miliardy, to sú dve, tri, 3 miliardy, vyše 3 miliardy, teraz tento rok to bude ďalšej pol miliardy, čiže to sú naozaj enormné sumy. A chcem tu poukázať na dve skutočnosti. Jedno je práve tie kapitálové výdavky, to znamená, že za koľko sa tie peniaze, teda kedy sa obstaráva ten softvér, a tam tie kapitálové výdavky radovo tvoria okolo 200, 300 miliónov eur, čo je, hovorím, 250 miliónov bolo, myslím, že posledný alebo predposledný sociálny balíček, čiže to sú naozaj enormné peniaze, ktoré sa do toho investujú, ale treba si uvedomiť, že práve tie bežné výdavky, čiže tie režijné výdavky sa odvádzajú pri informačných technológiách ako percento z kúpnej ceny, z obstarávacej ceny, a to je to najdôležitejšie. Čiže keď sa niečo draho obstará, automaticky to spôsobí aj drahé, drahú réžiu. Ešte keby som to chcel plošne alebo tak ešte lepšie vykresliť, tak ak sa niečo predražene obstará, tak automaticky sa s tým zväzuje aj predražená údržba, pretože sa to odvíja ako percento z obstarávacej ceny. Takže to je, preto je tak kľúčové byť už veľmi dôsledný pri obstarávaní informačných systémov, pretože ak sa to tam urobí dobre, ak sa tam nastaví dobre cenotvorba a zároveň aj kvalita, zatiaľ sa bavíme aj často len o kvalite, ale nie o cenotvorbe, ak sa nastaví správne tá cenotvorba, tak nám to automaticky znižuje aj tie režijné výdavky, ktoré sú radovo, keď sa pozrieme, radovo tých 200, 300 miliónov, čo je opäť veľmi veľká suma. Takže toto som chcel povedať v súvislosti s práve tou informatizáciou, o ktorej sa bavíme a ktorej jedným, jednou tehličkou je práve aj tento návrh zákona o zaručenej elektronickej fakturácii a centrálnom ekonomickom systéme. Je to malá tehlička, ale aj pri nej treba, pri tejto malej tehličke treba dbať na tieto parametre, pretože informatizácia musí byť rýchlejšia. My naozaj, štát veľmi zaostáva za súkromným sektorom. Štát, si musíme uvedomiť, že na to míňa enormné peniaze, čiže nie je problém v peniazoch. Peňazí tu naozaj vidíme, je dosť a sú veľké peniaze vynakladané, a o to viac, že štát je najlepší klient, pretože platí načas a, žiaľ, platí najviac. To, čo zaplatí štát, za čo je ochotný štát si kúpiť dnes informačné systémy, tak za také ceny proste súkromný sektor nenakupuje, nakupuje podstatne výhodnejšie alebo podstatne lacnejšie. Takže tuto vidím ešte veľký priestor na tú efektivitu výdavkov a to je taký môj apel na vás, pán nový minister, aby ste mali toto na pamäti a naozaj si posvietili na akékoľvek výdavky, ktoré na informatizáciu pôjdu, aj skrze útvaru hodnoty za peniaze, ktorý by mal prehodnocovať každé, každé verejné obstarávanie nad 10 miliónov a aby ste na to tlačili, lebo tu je priestor na tú efektivitu a tým pádom sa uvoľňujú ďalšie peniaze či už na rýchlejšiu informatizáciu alebo do iných, iných sektorov, ktoré tento štát potrebuje. Takže informatizácia určite musí byť rýchlejšia a hlavne lacnejšia, ale nie z dôvodu, že kúpme niečo lacné a nekvalitné, v žiadnom prípade, kúpme, ako som vysvetlil, lacné, pretože lacnejšie to byť môže a ja si myslím, že v písomnej, ale... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Hrnčiar, Andrej, podpredseda NR SR 29. Môžeš, môžeš ešte 20 minút. Heger, Eduard, poslanec NR SR 30. Ďakujem, ďakujem. (Povedané so smiechom.) Nie, nie už budem končiť. Takže nie lacnejšie v zmysle nekvality, ale lacnejšie, pretože stále tieto ceny sú ako keby nafúknuté aj z toho dôvodu, že je ťažké ich benchmarkovať, lebo jedná sa o unikátne ako keby riešenia, ktoré nevieme porovnať, pretože štáty sú odlišne veľké a tak, ale to nám nemôže brániť v tom, aby sme hľadali tú efektivitu a tým pádom aj možnú úsporu práve, ako som povedal, pre to rýchlejšie, rýchlejší nábeh na viac a by som povedal, aby štát bol kompletne zinformatizovaný, ak tak poviem, a hlavne kvalitne. Takže toto sú také moje postrehy pre pána ministra financií, pretože s pánom podpredsedom vlády Rašim na túto tému diskutujeme a on tu bude mať tiež zákony, o ktorých sa budeme baviť, a tam pôjdem do väčších detailov, ale chcel som využiť práve prítomnosť vás, pán minister, že ste tu dnes nový alebo teda v pozícii ministra ako nový a dať vám apel práve na túto oblasť, pretože sa jedná o enormné, enormné množstvo peňazí. Päťsto miliónov, sám uznáte, že nie je malá čiastka a akákoľvek efektivita, aj keby to bola len 10-percentná, tak 50 miliónov k dobru poteší každého ministra financií, ktoré môže potom prerozdeliť na niečo iné a vyhovieť ministrom. Takže ďakujem veľmi pekne a skončil som.