9. schôdza NR SR - 9.deň - B. popoludní
Dátum: 2024-02-14
Poslanec: Kleinert, Dana (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

180. Ďakujem pekne. Vážený predsedajúci, vážené poslankyne, poslanci, ono naozaj tu už bolo veľmi veľa toho povedaného. Ďakujem Zore Jaurovej za naozaj veľmi profesionálne vklady do vysvetľovania, ako fungujú fondy, a ja by som chcela teda k tomu pár vecí povedať, nebude to dlhé. My sme sa v predchádzajúcom návrhu zákona k fondu pre umenie v rozprave vyjadrili teda ku zbytočnosti navrhovaného úkonu zvýšiť počet členov dozornej komisie z tri na päť. Ten návrh pri FPU sa javí ako zbytočný, avšak ja by som pri tomto návrhu zákona spozornela. Ono už v samotnej dôvodovej správe tohto – opäť poslaneckého – návrhu, čo tiež vnímame ako problém, je dôležitá veta a tá je posilnenie kontrolnej právomoci štátu vo fonde. Ono už ten štát v tom fonde má tú kontrolu, lebo má tam jedného člena vlastne dozornej komisie, takže posilnenie kontrolnej právomoci štátu vo fonde je trošku akože na výkričník. Čo to je Audiovizuálny fond? Opäť len veľmi stručne by som chcela teda, povedať teda to, že po tých dvadsiatich rokoch po odštátnení filmového priemyslu vznikol Audiovizuálny fond, ktorý nahradil dovtedy priame financovanie, no a... alebo teda nahradil... poskytuje aj doplnkovú činnosť, doplnkovú časť. Audiovizuálny fond podporuje vývoj, tvorbu a produkciu slovenských filmov vrátane európskych koprodukcií, distribúciu a propagáciu a marketingovú podporu audiovizuálnych diel, prezentáciu slovenskej kinematografie v zahraničí, digitalizáciu kín a technologický rozvoj v audiovízii, filmové festivaly a prehliadky, výskum a vydávanie odbornej literatúry a vzdelávanie, workshopy a tréningy pre profesionálov v audiovízii. Tie čísla o tom, ako úspešný bol tento projekt a ako je naozaj dobré podporiť to celé prostredie a vtedy to fakt začne fungovať ako taká snehová guľa, to vám vlastne už hovorila v predchádzajúcej rozprave moja kolegyňa Zora Jaurová. Cieľom systému prostredníctvom dotačných fondov je najmä eliminácia korupcie a klientelizmu, a to najmä tým, že politickí predstavitelia strácajú možnosť ideologicky ovplyvňovať, aké projekty budú z verejných zdrojov podporované. A my tu až príliš často počúvame všelijaké naše názory, čo sa nám páči, nepáči, čo je kvalitné, nekvalitné, a my tu nemáme byť tí, ktorí rozhodujeme o týchto veciach. Základom zdrojov fondu je spojenie verejných financií, čiže štátny rozpočet a príspevkov od neštátnych subjektov, ktoré vo svojom podnikaní používajú audiovizuálne diela, ako je verejnoprávna televízia, súkromné televízie, prevádzkovatelia kín, distributéri a tak ďalej, pričom platí zásada, teda že príspevok teda mal byť od štátu najmenej tých šesť mil. eur ročne, ale za rok 2023 rozpočet alebo Audiovizuálny fond rozpočtoval vyše 65,5 mil. eur. Ako som už spomínala v predchádzajúcej rozprave, ono treba vnímať kontext. Aktivity ministerstva kultúry, toho, čo sa teraz deje nielen v podobe pani ministerky Šimkovičovej, ale aj generálneho tajomníka služobného úradu pána Machalu, štátneho tajomníka pána Bernaťáka, poslancov za SNS pána Michelka či ostatných z HLAS-u a SMER-u. A, žiaľ, teda je vidno, že až príliš veľa z týchto ľudí chápu ministerstvo kultúry ako dŕžavu, ako možný zdroj financií v rukách tejto aj konšpiračnej družiny, a je to pre nich určite veľmi zaujímavé číslo, o ktorých, o ktorých sa tu rozprávame. A tiež treba spomenúť ideologickú snahu vrátiť Slovensko do čias totality, niektorí by ideálne do čias zločinca Tisa. Už vo svojej rozprave k programovému vyhláseniu vlády sme varovali, že sú tu jasné snahy o pretransformovanie ministerstva kultúry na ministerstvo propagandy, a máme to tu. Neúspešní žiadatelia nekvalitných projektov alebo ľudia, ktorí sa o kultúru celý život ani neobtreli, pretože ich ani nezaujímala, chcú teraz celou svojou politickou silou získanou na konšpiráciách a nenávisti rozhodovať o tom, čo sa tu točiť má a čo nie, čo umenie je a čo umenie nie je. Rovnaké paralely sme tu videli pred a počas druhej svetovej vojny, ale aj za komunistov, a preto my si musíme dať veľký pozor na siahanie na nezávislosť fondov. Orgány fondu, ako má Audiovizuálny fond, zabezpečujú spravodlivú súťaž tým, že sa o rozhodnutiach, o financovaní konkrétnych projektov vo fondoch rozhoduje Rada alebo riaditeľ na základe odporúčania odbornej komisie. Audiovizuálny fond rovnako ako FPÚ nepodporuje konkrétnych žiadateľov, ale posudzuje projekt. Audiovizuálny fond nepodporuje filmy podľa názvu, ako si to mnohí predstavitelia myslia, ako keď sme v médiách počuli, či nebol podporený film o hrdinovi SNP, ale iný podporený bol, názov naozaj nie je podmienkou a ani definíciou kvality projektu. Opäť išlo o účelovo vyrobenú zjednodušenosť prezentovanú ako jasný príklad nepodporenia filmov s tematikou národného hrdinstva, pritom odborná komisia tu mala praktické výhrady k rozpočtovej stránke projektu a nemá problém film podporiť, ten, ktorý ste spomínali, že je nepodporený, v čase, keď žiadateľ doplní to, čo mu bolo odporúčané. Vo sfére audiovízie, kde nám môže skrachovať na detailoch projekt, je úplne normálne a zodpovedne pristupovať k financovaniu z verejných zdrojov. Čo je však skutočnou podstatou tohto návrhu zákona o Audiovizuálnom fonde? No predsa tá snaha o zasiahnutia do jeho nezávislosti. Momentálne má dozorná komisia fondu troch členov, kde jedného z nich vymenúva a odvoláva minister. Už na prvom výbore pre kultúru a médiá sa ministerka Šimkovičová tam vyjadrila, že jeden je pre nich málo. Viac nevedela povedať. No a nepretieklo veľa vody Dunajom a máme tu poslanecký, čuduj sa svete, návrh na zmenu, doplnenie komisie o ďalších dvoch ľudí, a to tak, že spolu troch ľudí z tých celkovo päť vymenúva a odvoláva minister kultúry. A tu sa teda pristavme, lebo traja z piatich, to už je väčšina, čiže návrh hovorí, že ministerstvo kultúry bude mať v dozornej komisie väčšinovú právomoc v tej dozornej komisie. Áno, v dôvodovej správe "s posilnením kontrolnej právomoci štátu vo fonde" je presne toto napísané a v návrhu sa presne toto navrhuje. Vnímame to ako problém z podstaty veci, že ministerstvo si nárokuje na rozhodovaciu väčšinu v komisii, ale ako zbytočnosť v tom, že budeme vynakladať úplne zbytočné a nehospodárne verejné zdroje na nových dvoch ľudí. Rovnako tak pôjde o administratívnu záťaž, ktorú z nášho pohľadu nepotrebujeme. O participácii, prípadne aspoň diskusii s odbornou obcou asi netreba hovoriť, že nebola žiadna, to už sme tu rozoberali viackrát. Tento návrh neprešiel žiadnou diskusiou a zjavne ani náročky žiadnu neočakáva, keďže ho tu máme opäť ako poslanecký návrh. Ak by to bol návrh vlády, ktorého súčasťou je predsa nominantka SNS, samotná ministerka kultúry Martina Šimkovičová, tak by musel ísť cez MPK, alebo odôvodniť skrátené legislatívne konanie a to tu zjavne niekto nechce a my teda vieme prečo. Preto pokladáme tento návrh za nebezpečne ohrozujúci nezávislosť Audiovizuálneho fondu a zaťažujúci štátny rozpočet úplne zbytočne. Čiže máme tu návrh, ktorý je síce zlý, ale za to aj drahší. Prečo ho tu máme, nad tým sa musí zamyslieť každý sám. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)