37. schôdza NR SR - 9.deň - B. popoludní
Dátum: 2014-09-23
Poslanec: Mezenská, Helena (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

62. Vážená pani predsedajúca, vážení prítomní poslanci, dovoľte mi k tak závažnej a citlivej téme, akou je aj formovanie nášho diplomatického postoja k dianiu a situácii na Ukrajine zaujať aj môj postoj. Tento môj postoj som formovala na základe viacerých diskusných príspevkov, ktoré som si mala možnosť – či už od vládnych poslancov, alebo aj od zástupcov opozície – vypočuť. V priebehu doterajšieho rokovania o situácii na Ukrajine tu naozaj odznelo na parlamentnej pôde viacero argumentov a v zásade medzi opozíciou a vládnou stranou ide o postoje protichodného obsahu. A aj keď zásadné stanovisko, resp. vyhlásenie Národnej rady Slovenskej republiky k situácii na Ukrajine a postoj Slovenska znie veľmi všeobecne, až takmer frázovito, ja dobre viem, že k jednoznačnému postoju postupu Slovenska a konkrétnym krokom vstupu do riešenia konfliktu sa i tak Slovensko nevyhne. Je potrebné zaujať rozhodný a jasný postoj a bude nevyhnutné zaujať, nie je možné zaujať ho bez toho, aby sme si povedali pravdu o tom, aký skutočný a pravdivý význam a prínos má pre nás Európska únia a spoločný postup s NATO. Kreovať toto stanovisko bez vyhodnotenia reálnych dopadov nášho vstupu do Európskej únie a spolupráce s NATO jednoducho nie je možné. Už nie je možné ostať viac v klame. Nepostačí a nepomôže už ani žiadna prázdna a plochá propaganda. Je potrebné ísť hlbšie po poznaní a vyhodnotení konkrétnych argumentov. Postoj k Ukrajine považujem za kľúčový, a to nielen preto, že zahraničné, zahraničnopolitická orientácia je určujúca pre určenie vnútroštátnej politiky, ale aj preto, že sa týka možností záchrany životov zbytočne umierajúcich ľudí. Aj preto, že tento nehumánny proces môžeme pozitívne ovplyvniť a dokonca aj zastaviť. Formovanie spoločného politického postoja k situácii na Ukrajine, ako sa ukázalo i v priebehu spoločného rokovania výborov a v parlamente, nie je možné oddeliť od dlhodobo nastolenej a napriek tomu účelovo prehliadanej spoločenskej objednávke. Nie je možné oddeliť ho od požiadavky vykonať objektívnu previerku a audit významu a výhod nášho členstva v prozápadne a proeurópsky orientovaných integračných zoskupeniach. Ak sme túto požiadavku doteraz úspešne obchádzali a zahmlievali skutočnosť, ja verím, že teraz je už všetkým jasné, že ďalej sa to jednoducho nedá. Je čas vyložiť karty na stôl. My nevyhnutne pre formovanie správnych a korektných zahraničnopolitických postojov k uskutočňovaniu potrebných spoločensko-politických a občianskych zmien u našich susedov potrebujeme nastaviť zrkadlá a mať odvahu vidieť skutočnú podobu, obsah a dopady integračných procesov i v našej krajine. Diskusia z leta k vyhodnoteniu desiatich rokov členstva Slovenskej republiky v Európskej únii sa tak ukazuje byť nepostačujúca. Pre nedôslednosť sa nám opäť vrátila na pôdu parlamentu a vyhodnotiť, vidieť skutočnú podobu obsahu a dopadov integračných výsledkov, pozrieť sa pravde do očí si vyžaduje naozaj obrovský diel politickej odvahy. Politickej odvahy spojenej so schopnosťou pokory, sebakritiky a schopnosťou priznať si zodpovednosť za zjašenosť, účelovosť, propagandu a uskutočnené omyly. Ja som presvedčená, že bez odhalenia skrytej pravdy a reálneho posúdenia súčasnej situácie, dopadov, zmyslu a významu globalizačných procesov a integračných snáh Slovenska nemožno správne a zodpovedne ani formulovať zahraničnopolitické postoje k Ukrajine a ani východiská pre budúcnosť a osud našej krajiny. Objektívne vyhodnotiť záujem Ukrajincov vstúpiť do Európskej únie nemožno bez objektívneho posúdenia toho, čo sme my ako krajina dosiahli a čo už máme za sebou. Nevyhneme sa bilancii toho, čo nám integračný proces skutočne priniesol a do akej miery sa naplnili predsavzaté ciele, ku sledovaniu ktorých nás v referende o vstupe do Európskej únie a NATO vyzvali, ku ktorej, ku ktorým v referende boli vyzvaní aj naši občania. Rozpor občanov na Ukrajine, čo sa týka otázky pristúpenia k Európskej únii, ako aj nízka účasť našich občanov v európskych voľbách sú veľmi vážnymi signálmi. Signálmi, ktorým práve pre eskaláciu diania a situácie na Ukrajine je potrebné sa venovať, ktorým je potrebné venovať zvýšenú pozornosť, a to nielen preto, aby sme realizovali snahu formulácie jednotného stanoviska pre dosiahnutie udržateľného prímeria, ale aj preto, že Slovensko v tomto mierovom procese zohráva z môjho pohľadu a presvedčenia nezastupiteľnú, ak nie priam rozhodujúcu úlohu. Väčšina opozičných poslancov vo svojich vystúpeniach poukazovala v snahe presadiť spoločný postup Slovenska s vojenským zoskupením NATO na význam európskej integrácie a potrebu uskutočnenia civilizačných zmien. Ich podstatou, ako sa minule vyjadril a predniesol aj pán Mikuláš Dzurinda, je preniesť na Ukrajinu to, čo sa už na Slovensko prinieslo, a to sú idey a hodnoty Západu. Ak som tomuto odkazu pána poslanca Dzurindu, ale aj iných opozičných poslancov ako, pripúšťam, mladá politička správne rozumela, ak som ich správne pochopila, za tie najdôležitejšie hodnoty označil demokratizáciu našej spoločnosti, pluralitu a prosperitu. Porovnávajúc spokojnosť niektorých opozičných poslancov s dosiahnutým stavom, s dosiahnutým naplnením, s dosiahnutím a naplnením týchto ideí a hodnôt, porovnávajúc to s reálnym stavom a skutočnosťou, ja postoje, poznajúc aj teda postoje a nálady obyčajných ľudí, mám stotisíc dôvodov pochybovať o naplnenosti prezentovaných ideí a hodnôt Západu. Ak sa pozrieme na jednu z tých dosiahnutých mét, o ktorej tu opoziční poslanci rozprávali, a to je demokratizácia spoločnosti, mám skúsenosť s tým, do akej miery sú postoje ľudí, v ktorých sa prejavujú ich záujmy formou petície, a to boli rôzne petície, či už o vode, o pôde, aj teraz prebiehajúca petícia za zachovanie mieru, mám osobnú aj pracovnú skúsenosť s tým, akým spôsobom sú tieto petície zohľadňované. Moja skúsenosť a poznanie skôr svedčí o tom, že priama účasť občanov cez organizované petičné akcie je ignorovaná. Mrzí ma, že aj niekoľko státisícová petičná akcia, ktorá bola predložená novozvolenému prezidentovi, túto petíciu čaká rovnaký osud. Akú teda demokratizáciu spoločnosti sme naozaj na Slovensku dosiahli, ak v celej spoločnosti vládne iba jedna strana a zneužívajúc svoju dominanciu, si uzurpuje moc, kde sa len dá? Aká demokratizácia spoločnosti, keď v deň oslavy ústavy do parlamentu nepustíme občanov a ani legitímne demokraticky zvoleného poslanca? Aká demokratizácia spoločnosti, ak ľudí, čo majú iné názory, nepustíme už ani na parlamentný balkón? Aká demokratizácia spoločnosti, ak rastúca potreba účasti občanov na rozhodovaní o osude našej krajiny, ak volanie po zmene zákona o referende sledujúcej zníženie kvóra sa pre politickú nevôľu stalo skôr sci-fi fikciou a utópiou? Aká demokratizácia spoločnosti, ak elementárne a oprávnené nároky občanov sú nevymožiteľné pre prieťahy a mocenské ovplyvňovanie, v úvodzovkách povedané, tzv. nezávislých súdov. K tomuto skvelému obrazu demokratizácie spoločnosti už len prispieva porušenie a účelová likvidácia mnohých ľuďom prospešných občianskych združení, ktoré už nielenže, nielenže neparticipujú pri legislatívnej činnosti, sú z nej vynechávané, ale rovnako zápasia pre neexistujúcu podporu štátu s vlastným prežitím. Ani s ďalšou hodnotou a ideou Západu prenesenou do našich podmienok nie sme na tom vôbec lepšie. Bola tu spomenutá pluralita názorov. Pluralita názorov sa ukázala a aj v súčasnosti pekne ukazuje v priereze stále tých istých vystupujúcich politikov pred verejnoprávnou, ale aj komerčnými finančnými skupinami kúpenými kamerami. Televízie všetky doradu sú mocensky zneužívané a finančne ovládané a už dávno spravodajsky a informačne nie sú žiadnou zárukou prísunu objektívnych informácií. Ďalšou hodnotou alebo ideou Západu, ktorá sa mala, a mala sa po tých 10 rokoch naplniť, je dosiahnutá prosperita. O dosiahnutej prosperite v podobe vytunelovaných strategických podnikov a z nich vyneseného stámiliónového kapitálu za hranice nášho štátu už ani radšej nehovorím. Ja verím, že v spustenej propagande nikto z poslancov nezájde až tak ďaleko, že vytunelované "zmodernizované" hospodárstvo bude príkladom prosperity Slovenska. Či už pre Ukrajinu alebo ďalšie iné o asociácii k Únii zvažované štáty. Dúfam, že nik z opozičných, ale ani vládnych poslancov nemá na mysli prosperitu v podobe státisícov Slovákov hľadajúcich útočište v zahraničí. Prosperitu vykúpenú obeťami rozdelených rodín, výkonov podradných prác v mnohých prípadoch kvalifikovaných ľudí. Ja som presvedčená, že o takej prosperite naši občania pri referende v roku 2004 vôbec nesnívali a vôbec po takomto druhu prosperity ani netúžili. Čo nám teda Západ a dlhoročné integračné úsilie devalvované rastúcou a bujnejúcou korupčnou oligarchickou mocou doma vlastne priniesli? Nedostupné eurofondy. Ako jediná záruka investícií a rozvoja sú dnes pre korupciu na všetkých vládnych a politických úrovniach nedostupné. Regionálne sociálno-ekonomické rozdiely medzi regiónmi a medzi ľuďmi nadobudli ešte väčšie, priepastné až obludné rozdiely a práve dostupnosť týchto rozvojových prostriedkov európskych fondov, ako aj vykompenzovanie, vyrovnanie sociálno-ekonomických rozdielov to boli najzávažnejšie a tie primárne ciele, s ktorými sme do EÚ, únie vstúpili. Ako sa nám podarilo tieto ciele naplniť? Ako sa nám ich podarilo naplniť v kontexte ťaživých sociálno-ekonomických dopadov, keď naši občania disponujú päťkrát nižšou minimálnou mzdou, aká je mzda v iných členských európskych krajinách? Ak naši dôchodcovia živoria z 200-, 300-eurových príjmov? Ak naši dôchodcovia, preto aby prežili, sú nútení odchádzať a slúžiť nemeckým a rakúskym dôchodcom? Ak dotácie v našej krajine do poľnohospodárstva sú päťkrát nižšie ako dotácie do poľnohospodárstva v iných starých členských európskych krajinách? Aké hodnoty Západu tu prišli, ak sa nevieme vysporiadať s ľuďmi, ktorí sú poškodzovaní úžerou? Mnohí stratili svoje domovy. Bezdomovci hladní v chlade vyspávajú na uliciach a na týchto uliciach mnohí z nich aj umierajú. Ktoré hodnoty Západu nám tu chýbali? Ktoré chceme ponúknuť ako vzorový príklad ako krajina Ukrajine? Čo tej Ukrajine ako dobrí susedia a bratia chceme vlastne ponúknuť, ak nechceme byť nepravdiví, pomýlení, zlomyseľní, zastretí a falošní? Prečo sa čudujeme niektorým Ukrajincom, ktorí sa bránia pred prínosom, prívozom týchto hodnôt a ideí Západu do ich vlastnej krajiny, pred poznaním toho, čo sme my v dobrej viere, manipulácii a v nevedomí, sledujúc ciele politickej propagandy dosiahli? Tento druh demokratizácie, plurality, prosperity? Áno, demokratizáciu v spoločnosti, pluralitu, prosperitu s trpkou príchuťou a otáznym zhmotnením prezentovaných ideí a hodnôt. To naozaj chceme aj my Ukrajinu hnať do bludiska, v ktorom sme sa my sami ocitli a z ktorej, z ktorého sa nevieme my sami ako krajina vymaniť? Aká to len môže byť slobodná vôľa Ukrajincov pristúpiť k hodnotám a ideám EÚ, ak je poliata ich vlastnou krvou? Krvou ľudí, ich životmi, čo je to za slobodu? Čo sú to za hodnoty? Sebakriticky priznávajúc povedzme, nakoľko sme oprávnení spoločensko, politicko, občianskej, obchodnej a hospodárskej klíme byť dobrým príkladom a vzorom Ukrajine. Nakoľko im môžeme byť my sami vzorom? Veď sami s neduhmi, ktoré im vyčítame, si po 10 rokov aj s pomocou Európskej únie nevieme poradiť. Možno som mladá politička, tak ako na to upozornil pán poslanec a expremiér Dzurinda, ale som dosť zrelá na to, aby som zodpovednosti za pozíciu, na ktorej som so skúsenosťou a s prežitím oboch režimov, keď sme patrili raz k Východu a teraz zase k Západu, prezentovala svoj vlastný postoj a načrtla aj možné východiská. Som presvedčená, že tento môj postoj súladí s prianím mnohých bežných ľudí, ktorí volajú po vyváženom udržiavaní a rozvíjaní plnohodnotných vzťahov so všetkými krajinami východu, západu, severu a juhu. Neprajú si žiadne napätie a vyostrené konflikty a jednostrannú vnútroštátnu ani zahraničnopolitickú orientáciu. Jednosmerná orientácia je vždy na škodu pre toho, kto sa pre ňu odhodlá. Nerobme preto stále tie isté chyby, tie isté omyly. Som za všestranný rozvoj priateľských, mierových, hospodárskych a kultúrnych vzťahov so všetkými krajinami. So všetkými, ktoré nás ako svojprávneho plnohodnotného, rovnocenného a slobodného partnera a krajinu uznajú. Minulosť a súčasnosť spojená s krviprelievaním pre otázku vstupu Ukrajiny do Európskej únie... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR Páni poslanci; prepáčte; prosím vás vzadu vpravo, keby ste trošku rešpektu voči vystupujúcej. Ďakujem. Mezenská, Helena, poslankyňa NR SR Ďakujem vám veľmi pekne, pani predsedajúca. Snažila som sa abstrahovať od týchto ruchov, ale vidím, že asi majú svoj účel, lebo naozaj vyrušuje to, kolegovia. Ďakujem vám veľmi pekne. Som za všestranný rozvoj priateľských, mierových, hospodárskych a kultúrnych vzťahov so všetkými krajinami. So všetkými, ktoré nás ako svojprávneho, plnohodnotného, rovnocenného a slobodného partnera a krajinu uznajú. Minulosť a súčasnosť spojená s krviprelievaním pre otázku vstupu Ukrajiny do Európskej únie je jasným signálom, že model jednostranného pridružovania sa krajín, ako je aj naša, k Východu alebo k Západu je v koncoch. Zlyhal a čoraz viac sa stáva prežitkom. Za duálnou optikou videnia sveta a Európy, za jej delením na Východ a na Západ je treba dať raz a navždy bodku. Takéto prístupy v tvorbe novodobej politiky a diplomacie sú podľa môjho presvedčenia zastaralé. Múdri ľudia nezaťažení zlobou, krivdami z minulosti a predsudkami majú prirodzenú potrebu sa spájať, nie rozdeľovať. Ani Ukrajina a ani my nepatríme k Západu ani k Východu. Patríme sebe samým a máme právo ako suverénny štát slobodne vstupovať do vzájomne výhodných a priateľských vzťahov s krajinami celého sveta bez toho, aby nás niekto – zneužívajúc svoju dominanciu – obmedzoval. Do jednostrannej zahraničnopolitickej orientácie nás nemá právo nik nútiť. Negatívne skúsenosti, čo máme za sebou a ktorým, žiaľ, aj dnes musíme čeliť, nás majú poučiť, že viac nedovolíme byť svedkami a obeťami ani východnej, ani západnej propagandy, že odmietame byť pokusnými králikmi. Studená vojna skončila pred 60 rokmi a tí, ktorí v tom zastaralom a prežitom, v štvavom a ľudí zbytočne deliacom vzorci chcú ostať žiť, pre tých je odkaz: Nepochopili výzvy formovania a tvorby nového sveta. Tie nestoja na delení ľudí na východných a západných, na takých či onakých. Nedopusťme viac, aby sa naši potomkovia povinne raz desaťročia učili ruštinu a potom odrazu vývoj dejín otočíme naruby. Sme stred Európy, dokonca sme jeho križovatkou, jej križovatkou a naším historickým predurčením je sa v tomto poznaní a v tejto prirodzenosti aj ukotviť. Stáť pevne na svojom mieste, na svojich základoch, bezhlavo odtrhujúc sa od svojich základov, nevrhať sa doprava ani doľava. Mať ustálené dobré a vzájomne prospešné vzťahy so všetkými, ktorí nás v našej autenticite a suverenite uznajú. Ak naši predstavitelia budú múdri, ak my všetci budeme múdri, pochopíme, že máme byť mostom a potrebujeme východ, západ, sever a juh Európy a celého sveta spájať, spájať do jedného celku. Integrita na princípe vzájomného rešpektu a uznania je budúcnosť a ustálené riešenie, lebo je postavené na dobre, uznaní, stabilite a slobode každej krajiny, a to prispieva k stabilizácii Európy a celého sveta. Ďakujem.