8. schôdza NR SR - 2.deň - B. popoludní
Dátum: 2020-06-04
Poslanec: Kmec, Peter (SMER - SD)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

81. Vážený pán predsedajúci, vážené dámy, vážení páni, venujeme sa dnes problému, ktorý v podstatnej miere odhalí, ktorým smerom vykročí politická kultúra a demokracia na Slovensku. V minulom období zažila táto sieň celý rad happeningových akcií zo strany vtedajšej opozície a dnešnej koalície v ohrození demokracie a nastolovaní tyranie. Verejnosť mala možnosť počúvať celý rad negatívnych prívlastkov na štát a zároveň verejných deklarácií, ako to bude robiť inak, ako budete demokratickí, ako vytvoríte nezávislosť polície, súdnej moci a prokuratúry. Radi ste používali slovo zmena, sľubovali svetlejšie, transparentnejšie začiatky, ale dnes všetci vidíme, že opak je pravdou. Vaše viaceré mocenské rozhodnutia a kroky sú zmenou, áno, to súhlasím, ale k horšiemu. V priamom prenose verejnosť vidí, ako vám deň po dni zachutila moc, a vytvárate si svoje pravidlá. Nanucujete svoje vnímanie spravovaniu veci verejných. Chcem tu pri tejto príležitosti jasne povedať, že už vám dávno nejde o verejný záujem, ale účelovo už len o ten úzko mocenský a stranícky. Vláda pod vedením predsedu zneužíva koronavírus na šírenie strachu do spoločnosti, aby sa pod rúškom boja proti nemu okliešťovali demokratické práva a presadzoval scenár tzv. riadenej demokracie. Dnes už neplatí, že chceme nezávislého policajného prezidenta, ale práve naopak ho má menovať priamo minister. Dnes už neplatí tak ako pred voľbami, že ľudia majú právo zhromažďovať sa, ale, naopak, treba im toto právo obmedziť. A dnes už rovnako neplatí, že obsadzovanie okresných úradov bude na základe odbornosti. Idete zriadiť politické komisie, ktoré dosadia tých politicky správnych OĽANO ľudí do úradov. Čudujem sa koaličným partnerom, že sa nečinne pozerajú, ako sa Slovenská republika mení na OĽANO štát, ktorý ovláda neomylný premiér. Rovnako nevychádzam z údivu, ako dokážete mocensky ignorovať odporúčania prezidentky a právnych expertov, dokonca samotnej ministerky spravodlivosti, ktorí vás varujú pred dnešným krokom, a tým je politizácia Generálnej prokuratúry. Chcem apelovať na časť koaličných poslancov, ktorí vnímajú riziká krivenia slovenskej demokracie v súvislosti s prijatím tejto legislatívy, aby nepodporili tento zákon. Chcem tu jasne povedať, som zástancom Pellegriniho politiky zodpovednej zmeny, ktorá prispela k očiste súdnictva, prokuratúry a uvoľnila ruky polícii v zmysle pravidla, padni komu padni, nech tí, ktorí zlyhali vo verejných funkciách, sú spravodlivo vyšetrení a potrestaní. Ale apelujem, nerobme z toho verejné divadlo a nekrivme v mene toho zákony a demokraciu na Slovensku. Nepodporte tento návrh, pretože je výsmechom nielen do tváre vašich voličov, ktorí uverili vami ponúknutej politickej zmene, ale aj poškodzuje záujem Slovenska v zahraničí. Apelujem na vás, nepodceňujme tento aspekt, pretože sa nám môže tvrdo vrátiť. Dobre viete, že zahraničná politika Slovenska môže byť iba taká silná, aká je silná domáca politická a ekonomická scéna. Musím jednoznačne povedať, že vaše rozpory vo vládnej koalícii, neschopnosť riešiť ekonomiku, ako aj nedemokratické tendencie uchopovania moci vyvolávajú otázniky nad smerovaním krajiny, a obávam sa, že môžu postupne oslabovať pozíciu Slovensko na zahraničnopolitickom poli. Vláda Petra Pellegriniho vám odovzdala štát s vysokým zahraničnopolitickým renomé a Slovenská republika sa tešila a rešpektu rovnako v Bruseli, vo Washingtone, v Moskve alebo v Pekingu. Preto sa obraciam aj prostredníctvom môjho vystúpenia v Národnej rade na slovenskú verejnosť, že správanie sa vládnej koalície je v ostrom rozpore so zahraničnopolitickými záujmami Slovenskej republiky a v krátkom čase môžeme čeliť veľmi nepríjemným otázkam zo strany strategických zahraničnopolitických partnerov. Na pondelkovej tlačovej konferencií som vymenoval niekoľko prešľapov tejto vlády, ktoré už vyvolávajú negatívny záujem medzinárodného spoločenstva, a v mojom dnešnom vystúpení sa zameriam na pokus predkladateľov o politizáciu prokuratúry, ktorá má vysoký potenciál zaznamenať ďalšie negatívne reakcie zo zahraničia. Poviem aj prečo. Predkladatelia v dôvodovej správe uvádzajú, že sa pri novelizácií zákona o prokuratúre riadia odporúčaniami Benátskej komisie Rady Európy a taktiež praxou iných členských štátov Európskej únie. Tu musím skonštatovať, že selektívny výber, zdôrazňujem, selektívny výber odporúčaní Benátskej komisie je na mnohých miestach neúplný až zavádzajúci a prax v iných členských krajinách ukazuje, že konečný cieľ predkladateľov dosadiť za generálneho prokurátora pána advokáta Lipšica je v úplnom rozpore s aktuálny stavom profesného obsadenia pozície generálneho prokurátora v členských štátoch Európskej únie. Dôvodovú správu predkladateľov by som teda označil za účelovú správu. Táto účelová správa totiž opomína aj viaceré všeobecne akceptované princípy identifikované v odporúčaniach Benátskej komisie, ktoré sú považované za nevyhnutné k tomu, aby pôsobenie prokurátorov nepodliehalo politickým tlakom. Boli tu rôzne ohlasy ohľadom Rady prokurátorov na Slovensku, tak by som odporučil prečítať si právne stanoviská, odporúčania poradného výboru európskych prokurátorov, ktorí asi nebudú skorumpovaní, ktoré sa týkajú nezávislosti prokuratúry a z ktorých Benátska komisia často vychádza. Poradný výbor európskych prokurátorov prijal v roku 2014 tzv. Rímsku chartu, ktorá obsahuje európske normy a princípy fungovania nezávislej prokuratúry. Uvediem len niektoré z nich. Jedným zo základných princípov podľa bodu 4 Rímskej charty je zabezpečiť čo najväčšiu nezávislosť autonómiu prokuratúry ako neoddeliteľnú súčasť nezávislosti súdnej moci, zdôrazňujem, súdnej moci, a nie exekutívnej alebo legislatívnej moci. Túto všeobecnú zásadu, ktorú zdôrazňuje aj Benátska komisia, sme povinní neustále posilňovať. To vyplýva aj z našich záväzkov v Rade Európy. Naopak, aktuálna novela ide v príkrom rozpore s touto zásadou a posilňuje právomoci Národnej rady na zasahovanie do nezávislého výkonu funkcie generálneho prokurátora. Navrhované nové subjektívne dôvody na odvolanie generálneho prokurátora z funkcie môžu viesť k politizácii výkonu jeho alebo jej funkcie a oslabujú princíp vonkajšieho nezasahovania do nezávislosti jeho alebo jej práce. Návrh na rozšírenie okruhu kandidátov na post generálneho prokurátora obsiahnutý v navrhovanej novele je tiež otázny a veľmi kontroverzný. Rímska charta aj Benátska komisia totiž hovoria o tom, že spôsob výberu generálneho prokurátora musí získať širokú dôveru a rešpekt verejnosti, ako aj členov súdnictva, prokuratúry a právnických povolaní. Berúc do úvahy už spomínané výhrady pani prezidentky, ministerky spravodlivosti, rady prokurátorov a mnohých významných právnych expertov, som presvedčený, že v prípade prijatia vašej novely je aj tento základný všeobecne akceptovaný európsky princíp vážne ohrozený. Vrátim sa k dôvodovej správe, kde sa odvolávate na britský systém, ktorý jediný vyberá prokurátora aj z radov advokátov a ktorého menuje predseda vlády. Tento systém je však založený na anglosaskom práve, tzv. common law, na rozdiel od slovenského systému, ktorý sa riadi európskym kontinentálnym právom. Common law vychádza z tradície podávania žaloby priamo zo strany exekutívy, to jest z polície, a nie nezávislého verejného žalobcu. Výrazu attorney general ktorý sa používa vo Veľkej Británii alebo v USA skôr zodpovedá slovenský výraz generálny advokát, a nie generálny prokurátor. Viem, že pán advokát Lipšic je zástancom anglosaského práva, ale v prípade jeho záujmu o post generálneho prokurátora si zmýlil krajinu. Nemali by sme kvôli tomu meniť príslušný zákon ani náš právny systém. Ak by sme dôsledne čítali odporúčania Rady Európy, pán Lipšic ako dlhoročný vysokopostavený politik by sa nemal stať ani členom Súdnej rady, nieto ešte generálnym prokurátorom. Ak sa odvolávame na prax iných krajín EÚ, tak dnešný generálni prokurátori pochádzajú z radov prokurátorského, 23 krajín, alebo súdneho stavu, 4 krajiny. Takže vidíme, že pôvod prokurátorského stavu výrazne prevyšuje, a mali by sme sa skôr venovať štandardom a výnimkám. Výber generálneho prokurátora týchto, mimo týchto dvoch stavov jej považovaný skôr za výnimku než za pravidlo. V dôvodovej správe je tiež odvolávka, že sú takéto prípady, ale jediný individuálny prípad, ktorý som našiel a v ktorom Benátska komisia uvítala rozšírenie profesií na výber prokurátorov, bol prípad Čiernej Hory, avšak aj tu išlo o výber hlavného špeciálneho prokurátora, ktorý je u nás zástupcom generálneho prokurátora a jeho podriadených, a v tom čase odporúčaní išlo o novovznikajúcu krajinu s obmedzeným počtom sudcov a prokurátorov, a ktorá si nevedela rady s vonkajším, zahraničným organizovaným zločinom. V dnešnom, v dnešnom, v dnešných časoch to už nie je prípad Slovenska ani všeobecne uznávané pravidlo Rady Európy. Súčasná právna úpravy voľby aj odvolávania generálneho prokurátora z roku 2001 plne zodpovedá európskym demokratickým štandardom, je vyvážená a minimalizuje politické zasahovanie do výkonu prokuratúry. Samotný pán Lipšic sa ako vtedajší vedúci úradu ministra spravodlivosti na tvorbe existujúceho zákona aktívne podieľal. Pán podpredseda Grendel spomenul pána generálneho prokurátora Milana Hanzela, ktorý sa stal ako politik, ako jediný politik v histórii Slovenska prokurátorom. Práve kvôli tomu bola prijímaná táto legislatíva v roku 2001 aj za účasti pána, pána Lipšica, aby sa predišlo nástupu politických nominácií na post generálneho prokurátora. Takže buďme preto rozumní a hľadajme také riešenia, ktoré potvrdia, že Slovenská republika je naďalej demokratickým štátom, kde sa ctia pravidlá a kde politika nie je povýšená nad právo a spravodlivosť. Je to náš záväzok voči voličom, a tak ho aj napĺňajme. Ďakujem za pozornosť.