33. schôdza NR SR - 3.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2025-03-27
Poslanec: Šmilňák, Martin (KDH)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

10. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi dotknúť sa len jedného aspektu z toho, čo povedal pán minister. Ja chcem hovoriť o pedagógoch v prvom rade a o tom, že ako u nás je možné vyučovať, vzdelávať, keď chcete sa stať učiteľom plnohodnotným na Slovensku, musíte mať vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa. A pán minister tu uviedol aj príklad z Británie, kde absolvent bakalárskeho štúdia na prestížnej univerzite má problém na Slovensku, lebo tú jeho kvalifikáciu vzhľadom na to, že má titul iba bakalár, tak ako keby nerozoznávame v plnej miere, aj keď je to častokrát oveľa vyšší odborník ako ľudia z praxe u nás. Ja mám skúsenosti podobne ako pán minister s Britániou vzhľadom na svoju predchádzajúcu činnosť a často navštevujem univerzity v Británii a takisto aj stredné školy, na ktorých vyučujú pedagógovia. Na to, aby ste sa stali učiteľom v Británii, potrebujete tri roky bakalárskeho štúdia v odbore, ktorý študujete, napríklad literatúra alebo francúzština, alebo čokoľvek iné a potom idete na rok do školy, rok do školy, kde pracujete ako, niečo ako asistent učiteľa. Vy spolupracujete s učiteľom, časť hodiny učíte, analyzujete a tak ďalej, čiže ako keby absolvujete, po prvé, plnohodnotnú absolventskú prax a, po druhé, učiteľ má pri sebe pedagóga s bakalárskym titulom, ktorý vykonáva prácu asistenta. Tri roky vzdelávania a jeden rok práce ako asistent učiteľa. A tam sa vlastne ten človek rozhoduje, že či chce učiť, alebo nechce, ale po štyroch rokoch práce je ten človek pripravený učiť a vzdelávať. Ako je to u nás? U nás musíte absolvovať prvý aj druhý stupeň vysokoškolského vzdelávania, čiže päť rokov, v rámci tohto štúdia absolvujete istú prax na základnej aj strednej škole, ale tá prax je veľmi často formálna, je veľmi krátka, ako riaditeľ som mal s tým veľa skúseností, lebo som riadil aj základné aj stredné školy, a ten človek má prideleného učiteľa, ktorý, ktorý sa tam oňho stará, ale učiteľ učí plný úväzok, má veľmi málo času, aby sa tomu človeku, ktorý si tam robí prax, venoval. Keď skončí ten pedagóg vysokú školu po piatich rokoch, príde, príde do virvaru vzdelávania a dostane učiteľa, ktorý, ktorý má na starosti jeho adaptačnú prípravu alebo adaptačné vzdelávanie v priebehu jedného školského roka zhruba, ale zase naňho vôbec nemá čas. A taký ten začínajúci učiteľ, keď je nedostatok učiteľov, veľmi rýchlo ho pošlú, išla na materskú kolegyňa, tak ty pôjdeš a budeš robiť triedneho siedmakom. Nevie ešte robiť nieže len so žiakmi, ale on o dva mesiace už robí rodičovské združenia a čelí rodičom, a nie je na to dobre pripravený. Čiže tá príprava nášho pedagóga skončí po šiestich rokoch, dostane papier o tom, že absolvoval nejaké adaptačné vzdelávanie a hodíme ho do vody. V Británii to vedia spraviť za tri plus jeden alebo za tri plus dva roky, ale máte tam hotového človeka. Len v Británii som sa stretával s tým, že existujú ľudia, ktorí sa môžu venovať príprave mladých učiteľov, existuje tam stredný manažment, my sme toto sa pokúsili zaviesť, tzv. supervízorov, my ich môžme zaviesť, len zabudli sme ich zaplatiť tento rok. Takže pôvodne ste, pán minister, prišli s takou, s takým nápadom že nežná revolúcia v školstve a teraz reagujem aj na to, že ste avizovali nejaké väčšie skoky a ja tu vidím priestor, aby sme možno zmenili tú paradigmu, že do školy môže ísť iba vysokoškolsky vzdelaný človek druhého stupňa, ktorý je omnoho menej pripravený na prax po šiestich rokoch, ako je po štyroch rokoch pripravený pedagóg v Británii. Toľko som chcel povedať, a to je taký námet alebo taká pozvánka k tomu, že ak už ideme niečo prekopať, pán minister, tak možno tu je studňa toho, aby sme ušetrili na asistentoch, aby sme nemíňali zbytočne veľa peňazí na prípravu pedagógov, ktorá je často formálna a neprináša nám príliš veľké hodnoty. Ďakujem pekne.