11. schôdza NR SR - 3.deň - B. popoludní
Dátum: 2012-11-29
Poslanec: Švejna, Ivan (MOST-HÍD)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Takže, vážené dámy, vážená jedna dáma, a páni, dovoľte, aby som sa ujal slova. No trošku mi je ľúto, že nie je tu viacej kolegov, ktorí sa venujú tejto problematike. A tiež aj za vládu možno by bolo lepšie predsa len, keby niekto tu bol, aj keď chápem všetko, kto sa venuje ekonomike, lebo jednoducho to bude mať najväčší dopad na ekonomiku. Aj s kolegami zo SaS by som si rád pohovoril, čo sa týka zdaňovania. Dobre, ja si myslím, že mali by sme sa držať toho dobrého starého Wericha, keď hovoril „kľud, rozvaha, glanc“. Ja viem, že politika je emotívna, ale jednoducho teraz sa zásadným spôsobom mení daňový systém. Táto zmena bude mať teda veľké dôsledky na fungovanie celej spoločnosti. A práve preto by sme skôr mali rozmýšľať, či už opozícia, koalícia a tak ďalej, teraz nejde o to, aké dôsledky, resp. následky to bude mať. Ja by som sa pokúsil teda bez tých emócií podať nejaký svoj, nazveme to, odborno-intelektuálny pohľad na to, čo ideme urobiť. Ja som, samozrejme, vystupoval dvakrát v tom prvom čítaní a nerád by som sa opakoval pre tých, ktorí počúvali to moje vystúpenie. Zase na druhej strane nie všetci počuli tie moje vystúpenia. Pozdravujem, pán minister. (Podanie ruky rečníka ministrovi a reakcia z pléna.) Budete mať väčší sociálny rozmer, nebojte sa. Dobre, takže by som zhrnul tie moje výhrady, čo som sformuloval v prvom čítaní. Keby som mal povedať len jednu hlavnú výhradu, to je to, že prílišné zvýšenie daní demotivuje platiť tieto dane. Keby ste to zvýšili o 1 % sem, o 1 % tam a tak ďalej. Ale jednoducho toto zvýšenie je až také radikálne, že tí podnikatelia to pocítia. A, samozrejme, potom ich motivácie budú iné. Dokonca túto vetu ale inými slovami hovorí aj rada, čo sme založili, Fiškálna rada. Dokonca v jej správe, považujem ju za odborný orgán, bolo jasne napísané, že vidia strašne veľké riziká v tzv. dynamických efektoch. To znamená, to je de facto to, čo hovorím ja, len inými slovami, že jednoducho automatickým alebo prílišným zvýšením sadzby dane nevyberie sa toľko. A, samozrejme, nechcem teraz odborne hovoriť, koľko sa vyberie alebo či sa vyberie menej ako doteraz a tak ďalej, neverím, že niekto je schopný presne povedať alebo presne odhadnúť ten skutočný výber, resp. stratu. A skôr by som povedal, že viac-menej tie čísla alebo tie vyjadrenia sú, by som povedal, emotívneho charakteru. Takže ten dynamický efekt bude zreteľný. Otázka je, ako bude zreteľný. A určite treba si uvedomiť, že tá tzv. reálna alebo efektívna miera zdaňovania bude v rôznych podnikoch iná. Ale je to v podstate od podniku k podniku od 30 do 50 %. Inými slovami, v porovnaní s týmto rokom budúci rok, keď budem mať taký istý zisk, tak jednoducho zaplatím štátu o 30 až 50 % viacej, pretože to je to kumulované. Samozrejme, sú tam daň z právnických osôb, zdravotné odvody a, samozrejme, aj iné faktory ako zvýšenie poplatkov a tak ďalej, nehovorím už o osobitnom zdaňovaní, o osobitnom odvode. Alebo v prípade bánk je to už úplne enormné číslo. Takže to je tá hlavná výhrada. A, samozrejme, ja určite spochybňujem aj výpočty Inštitútu pre finančnú politiku, ako dopadnú príjmy napríklad z titulu výberu od dohodárov. Jednoducho ja som presvedčený, že sa toľko nevyberie. To, že ľudia neprestúpia z 2. piliera do 1. piliera, ja si myslím, aj veľkí optimisti by jednoducho mali pochopiť, že jednoducho to tak nebude. Už je to tretíkrát otvárané a už tí ľudia sú rezistentní. A to už teraz nekomentujem, či je alebo nie je to správne. Ale jednoducho tie prepočty sú ďaleko na vode. No ďalšia vec, ktorú chcem spomenúť a ktorá nebola jasne zdôraznená, je, že mám obavy alebo som presvedčený, že sa tu podceňuje, by som to nazval, psychologický efekt selektívneho prístupu k zdaňovaniu. To znamená, že my nahradzujeme systém tzv. rovnej dane systémom selektívneho zdaňovania. A jednoducho to bude mať psychologicky veľký vplyv, pretože tie podniky, však ony to vidia, ony vidia nielen to, že sa im zmenia pravidlá, ale ony vidia aj to, že niektoré sú vybraté, že jednoducho v ten deň, keď sa schváli zvýšenie daní vo vláde, tak v ten istý deň sa schvália pre 10 vybraných podnikov úľavy. Jednoducho niekto platí viacej, niekto nemusí platiť. Ja nehovorím, že majú sa zlikvidovať nejaké stimuly, ale jednoducho určite to treba prehodnotiť. A určite by som sa zamyslel nad tým, prečo napríklad fabrike v Ružomberku proste odpustí dane. Nechcem teraz demagogicky hovoriť, ale však spomeňme si na privatizáciu. Spomeňme si na privatizáciu, keby sa robil nejaký zoznam schránkových firiem. Však ten Ružomberok, možno si pamätáte tú privatizáciu, však to bola taká "jasná" privatizácia. Teraz to myslím ironicky, samozrejme. A ja nevidím najmenší dôvod, aby bohatí podnikatelia, spoluvlastníci, ktorým ešte aj tá firma vykazuje desiatky miliónov zisku, proste dostávali 25 miliónov daňových úľav, 25 miliónov, ešte raz. Ostatní to proste vidia. Však to aj ostatní zamestnávatelia kritizovali. A jednoducho to vidia, to si povedia. Ja, samozrejme, sa obávam, že si povedia skôr negatívne veci, teda negatívny budú mať na to pohľad, nehovoriac o tom, že keď niekto trošku tak senzibilne počúva, čo sa rozpráva aj na ministerstve financií, teraz vôbec nechcem byť osobný, keď jeden poradca, ja by som to povedal aj takto priamo, škoda že tu minister nie je, tak oficiálne povie, že konsolidovať sa má výlučne na príjmovej strane, to znamená, že konsolidovať máme tak, že sa zvýšia len dane. To hovorí jeden poradca. Druhý poradca, ešte raz, nechcem byť osobný, tak navrhuje zrušenie zdravotných odvodov a premietnuť toto zrušenie do daňového systému, kde priamo explicitne hovorí o premietnutí do spotrebných daní. Keby som bol demagóg, tak poviem, aha, veď vy chcete zvýšiť tie spotrebné dane. Nie som ním. Ale jednoducho však tí ľudia reagujú, cítia. A to znamená tú neistotu, čo bude so zdaňovaním. Proste logicky každý bude rozmýšľať: „No tak, dobre, teraz zdania nás a budúci rok príde, však ten deficit treba ešte raz znížiť.“ Aj keby toto vyšlo, záväzok náš je zase znížiť deficit. No čo si povedia, kde sa zoberú tie peniaze? No tak zase budeme rozmýšľať, koho zdaníme. Takže obávam sa, že tá budúca neistota, ktorá je v tom, akým spôsobom sa bude zdaňovať, jednoducho bude mať fatálne následky. A som presvedčený, že jednoducho sa už budú ťažko dať ustrážiť proste desaťtisíce podnikov a tak ďalej. Ja by som ešte k takým konkrétnym veciam povedal, čo sa týka niektorých daní alebo zdaňovania tých vybratých skupín, tak by som trošku prešiel na živnostníkov. Ja súhlasím s tým, že treba oddeliť, ja to nazvem tak, echt živnostníkov od tých kvázi živnostníkov, vieme, o čom hovoríme, to znamená, kde je tá alternatíva tých proste k tomu pracovnému pomeru. Ale jednoducho nie každý je živnostník, by som povedal, ktorému treba naložiť. A mne je niekedy aj smutno a dokonca aj za minulej vlády mi bolo smutno, keď sa niektorí vyjadrovali a vyjadrujú k živnostníkom a k živnosti ako takej všelijako, jednoducho pretože v postate sa urobila zásadná chyba. Ja to poviem tak, aby som to prirovnal s niečím. Einstein hovoril kedysi, že existuje miera zjednodušenia, za ktorú sa už nedá zájsť. To znamená, že nedá sa to hodiť dokopy. Rovná daň nie je to, lebo systém rovnej dane sú tiež rôzne systémy. To nemáte rovnú daň v tých 30 krajinách. V každej z nich je nejaká úplne iná, ale nie je v tom, že živnostník má presne toľko isto platiť ako zamestnanec. Jednoducho živnostník je úplne iné poslanie. A nemá zmysel nad tým rozmýšľať, že proste ho zdaníme a zodvodníme. Proste má iné poslanie. A teda za stranu MOST – HÍD a ja osobne, aj keď sme boli v tých odborných skupinách, tak tí, čo si pamätáte, viete, tak 4 mesiace sme sa dohadovali najmä o tom, o živnostníkoch a o dohodároch, pretože jednoducho aj ja aj naša strana sme mali iný pocit. Proste my sme chápali to poslanie. A jednoducho bolo stále to, kde je tá miera, čo sa vyjednávala. A, žiaľbohu, napríklad s týmito živnostníkmi, ja si myslím, jednoducho nebol dobrý pohľad, tak ako som to vysvetlil. Na druhej strane tým živnostníkom, samozrejme, sa zvyšuje teraz vymeriavací základ, znižujú sa paušálne výdavky. Faktom je to, že vláda urobila veľmi dobrý mediálny ťah, keď jednoducho vyhlásila, že sa s nimi dohodla, aj keď, samozrejme, možno teda spochybňovať, kto je reprezentant a tak ďalej a s kým sa dohodla. Ale mediálne to bol zaujímavý ťah. Ale tiež sa nepovedala jedna vec, že táto vláda ten paušál zvýšila, ale zvýšila aj dane z 19 na 23 %. Takže ja si myslím, že nič na tom nie je zlého, keď jednoducho živnostník platí menej ako zamestnanec. To nevadí. No tak mu aj menej zostane. Ale na druhej strane predsa v normálnom systéme by mal byť nejaký základný minimálny dôchodok, ktorý by mal platiť aj pre živnostníka. Však to je tiež odpracované, keď niekto je živnostník a je ním 25 rokov, tak predsa on tiež pracoval 25 rokov a podľa mňa jednoducho by mal mať nárok na nejaký presne zadefinovaný základný minimálny dôchodok po odpracovaní určitého počtu rokov. Takže podľa mňa toto je veľká výzva. Proste mali sa ste snažiť ako živnostníci to presadiť. Takže ja som len tým chcel povedať, že možno aj ten prístup, ktorý čiastočne aj táto vláda prebrala v tom slova zmysle, že hľadá všetko, čo všetko sa hýbe, treba zdaniť alebo zodvodniť. Podľa mňa to vôbec nie je správny prístup. Filozoficky správny prístup to vôbec nie je. Jednoducho, to som povedal zjednodušene, nemôžete zase vymýšľať rôzne druhy príjmov. Napríklad keď niekde sa neplatia z dividend zdravotné odvody vo väčšine krajín, tak jednoducho neviem, prečo by sme to my mali platiť. Jednoducho aj v tej oblasti by sme mali byť konkurenčne schopní my. To znamená, že by sme nemali mať žiadnu inú vyššiu daň markantne alebo teda nejaký povinný odvod ako, povedzme, v nejakých okolitých krajinách. Takže teraz k tým dohodárom. Napríklad s tými dohodármi, ako sme rokovali, tak v prípade dohôd si myslím, že bol vyrokovaný teda, myslím, v minulej vláde, keďže som spomenul, že sme aj my ako strana jednoducho boli iného názoru, veľmi rozumný kompromis, ktorý jednoducho hovorí o tom, že do určitej miery, teda do výšky životného minima, jednoducho sa odvody teda nieže neplatia, ale platia sa po starom. A nad to už jednoducho vlastne berieme to, ako keď som spomínal echt živnostníkov verzus tí kvázi živnostníci. Tak hovorím o echt dohodároch verzus kvázi dohodári. Jednoducho dohodári v princípe by mali vlastne si privyrobiť, je to, samozrejme, sezónne a tak ďalej. Však sa to týka práve tých nízkopríjmových skupín dôchodcov a tak ďalej alebo tých, ktorí proste majú nízke iné príjmy, alebo študentov, ale aj iných ľudí. Ja fakt nevidím dôvod, ako nedať im možnosť privyrobiť si proste aspoň teda bez tých vysokých daní, povedzme, na to životné minimum. A ja sa obávam, že to tu bude mať strašne negatívny dopad, to som aj povedal aj v tom prepočte, že z dohôd sa vyberie toľko a toľko, neviem, či to bude 130 miliónov alebo 140 miliónov, to uvidíme. A ja som sám zvedavý, ktoré tzv. predpovede budú správnejšie. Takže obávam sa, že aj pri týchto dohodároch jednoducho tu bola urobená zásadná chyba. Čo sa týka tých ďalších daní, možno by som spomenul 5-percentnú daň na poslancov. No určite nemám najmenší problém, aby som ja osobne dal zo svojho čistého platu 100 eur. Ale však robíme z toho trhací kalendár. Hovorí sa o dvoch sadzbách dane z príjmu. No nie sú dve, lebo sú tri, pretože ešte vyberiete určitú skupinu ľudí, de facto 150 poslancov a makroekonomický efekt je z toho nula. To už považujem za totálny, čistý populizmus, ale úplne totálny. Ešte nechcem robiť návody. Ale keby ste chceli dosiahnuť to zníženie, tak by sa dalo ináč, elegantným, čistým spôsobom urobiť. Ale najväčší problém je to, že jednoducho ja už tretí rok som v politike a však my sami seba dehonestujeme v kuse, my, poslanci. A jednoducho mali by sme trošku si aj sami seba vážiť. Však aj toto je remeslo. Ešte raz, však my sme tí, ktorí robia pravidlá hry pre všetkých. Však vážme si sami seba a jednoducho nebičujme sa. Nič z toho nebude. Jednoducho ja si myslím, že aj tak sme vybičovaní, nebudem teraz spomínať jednotlivé nápady a podobne. Ale fakt žiaden makroekonomický úžitok to nemá. A ja napríklad nemyslím si, že ja neviem aj, poslanci strany SMER, vy môžete za deficit, za krízu a tak ďalej. Nerobme to, lebo nabudúce niekto príde, tak bude ja neviem tak špeciálna daň doživotná na poslancov alebo tak nie mínus 5 %, ale mínus 25 %. A teraz sa budeme predbiehať v tom, kto viacej naloží zase. Ešte raz, mne nejde o môj príjem, mne ide o ten prístup k tomu. Takže ja to považujem za dehonestujúce, nehnevajte sa. A napríklad pri tomto, keď hovorím o tých poslancoch, poviem aj niečo pozitívne, čo som stále navrhoval a navrhujem. A roky tvrdím, že jednoducho sociálny systém má byť adresný. To znamená, sociálny systém má byť pre tých, ktorí to potrebujú. A poviem príklad, čo tým chápem. Na jednej strane, keď si povieme, že my sme vyššia príjmová skupina, lebo máme síce zmrazené platy, ale trojnásobné, tak jednoducho prečo tzv. vyššie príjmové skupiny jednoducho majú prídavky na deti, prečo máme nárok na stavebnú prémiu? Viete, koľko poslancov si ešte píše do aktív, že majú aktíva, stavebnú prémiu. No tak akože namiesto toho, aby ste povedali, že beriete ľuďom, tak jednoducho radšej im z toho sociálneho systému proste netreba dať. A proste verte mi, to nie je žiadny problém, to znamená, aby proste sme nechali ten daňový systém čo najčistejší. Samozrejme, už systém rovnej dane sa nahradil systémom selektívnej dane. Ale o tej adresnosti. Určite nebudete súhlasiť s tým, keď hovorím o nízkych daniach ako pravica, ale rozumná pravica, rozumná ľavica sa musí dohodnúť, že sociálny systém má byť adresný. Ja som o tom presvedčený. A jednoducho tam by sa dalo ušetriť strašne veľa peňazí. A verte mi, že tie vyššie príjmové skupiny viacej mrzí to, že im zvyšujete odvody, zvyšujete dane. A menej by ich mrzelo, keby proste nemuseli si pýtať nejakú dávku. Verte mi, že je to tak vrátane mňa, to vám hovorím rovno. To znamená teda, že manželka síce poberá príspevok na dieťa a nemyslím si, že by mala problém sa ho vzdať. No to je veľká oblasť. No aby som zase nebol dlhý, ja by som ešte zopár poznámok povedal. Dovoľte mi tak povedať niečo pozitívne aj v tejto emotívnej atmosfére. Oceňujem ministra, že sa dohodol s neziskovými organizáciami, že posunul účinok toho zákona. Hovorím teraz o 2 % vo financovaní o rok. Myslím, že pán kolega Kamenický bude robiť pozmeňujúci návrh, za ktorý budeme hlasovať, teda určite hlasovať zaň budem ja a, môžem povedať, celý klub strany MOST – HÍD. Takže ešte posledné poznámky. Keby sme mali viesť tu nejakú odborno-intelektuálnu debatu, ako má vyzerať daňový systém, tak určite by som len tak na záver prispel nejakými takými myšlienkami, čo by som povedal za seba, že cieľom daňového systému určite nemá byť zodvodovať, zdaňovať všetko, čo sa hýbe. Určite treba dávať pozor, keď niektorí kolegovia majú aj nejaké nápady, oddeliť ja neviem pri dávkovom systéme rovnosť od rovnostárstva, to sú dve rozdielne veci. Určite by som bol veľmi opatrný, pokiaľ nechce niekto zožať teda zdrvujúcu kritiku, bol na tému zrušenia zdravotných odvodov a presunutie zdravotných odvodov teda do daní, do daní z príjmov, spotreby a tak ďalej. Nebudem to rozvádzať. Ale je to veľmi zlý nápad. Je to odborne nesprávne. A má to veľmi negatívny dopad na široké vrstvy obyvateľstva. Takže pokiaľ sa toto bude rozoberať, tak hovorím dopredu, že budeme mať veľmi negatívny názor. Takže ja by som ukončil tento môj príspevok zase tým, čo som povedal na začiatku, tým werichovským „kľud, rozvaha, glanc“. Jednoducho fakt treba sa zamyslieť nad tým, aké dôsledky to bude mať. A na tú minulú rozpravu sa nepamätám. Vtedy niekto hovoril, že rovná daň bola experiment. No problém je v tom, že obávam sa , že toto je experiment. A to, ako to dopadne, je veľmi otázne. A ja nie som škodoradostný, ja nechcem, aby to dopadlo zle, lebo keď to dopadne zle, tak jednoducho to zase dopadne zle nejakým zvyšovaním daní a tak ďalej a prehlbovaním deficitu. Ono už aj tak pri tých verejných financiách keď sa pozrieme na ten dlh a tú dlhovú brzdu, podľa mňa už je to tak napäté, že neverím, že toto bude bez problémov. Takže ďakujem za pozornosť.