3. schôdza NR SR - 10.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2012-07-03
Poslanec: Matovič, Igor (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

26. Vážená pani podpredsedníčka, milé dámy, milí páni, peniaze dokážu rozhádať aj tých najlepších priateľov, a teda to my tu priatelia asi príliš nie sme, možno niektorí, a tým pádom táto téma o to viacej dokáže asi medzi nami vyvolávať rôzne emócie. Ja by som išiel možno na to iným spôsobom, jako sa na tento pohľad či na tento problém pozrieť možno z toho pohľadu budovania demokracie. Niekto z nás alebo niektorí ľudia na Slovensku, alebo v tejto sále si myslia, že čím menej politických strán na politickom spektre, tým lepšie pre demokraciu. A niektorí z nás sa v tomto duchu pozeráme po Západe a myslíme si alebo zbožňujeme ten ich stav veľakrát, kedy majú dve politické strany, kedy raz jedna ťahá pílku a potom druhá ťahá pílku, a dve silné strany a nemajú zbytočne veľa politických strán v politickom systéme a považujú to za prospešné pre demokraciu. Ja osobne sa tomu nenazdávam, alebo teda nezdieľam tento názor a myslím si, že rôznorodosť politických názorov je na prospech veci. A inak povedané, ja by som bol najradšej, ak by v tomto pléne, možno tento celý stred bol o 50 nezávislých poslancov, ktorí budú naozaj volení priamo ľuďmi a budú sa zodpovedať svojim vlastným voličom a nebudú viazaní svojou zodpovednosťou voči žiadnej politickej strane. A možno tam by bola ľavica a tam by bola pravica akokoľvek rozdrobená, by to bolo v podstate jedno, a myslím si, že práve tých 50 nezávislých poslancov by prinútilo možno tie politické strany navzájom aj spolupracovať a hľadať také prierezové riešenia a tie šarvátky by tu práveže ustali. Takže nezdieľam názor, že iba je dobré mať čo najmenej politických názorov, a myslím si, že tých politických názorov treba mať viacero, lebo čím viac názorov pri akejkoľvek diskusii zaznie, tým skorej sa dopátrate k pravde. Z tohto pohľadu by som sa chcel opýtať, že či si myslíme, ktokoľvek z nás, kto sa o túto tému zaujíma, či súčasný systém financovania politických strán prospieva vlastne k tomu, aby sme podporovali variabilitu politických názorov, alebo či skôr betónuje systém alebo usmerňuje politické strany k ceste možno k jednej, dvom politickým stranám dominantným a takýmto spôsobom vlastne bojuje proti variabilite politických názorov v politickom spektre. Osobne si myslím, že B je správne, lebo skúsme sa pozrieť reálne na financovanie a zoberme si dva príklady v súčasných voľbách: SMER 44 % a nejaká najslabšia strana 5,88 % SDKÚ. Rozdiel vo financovaní zo štátneho rozpočtu je, približne zodpovedá aj rozdielu výsledku týchto dvoch strán. Čiže keďže SMER získal približne osem razy viacej, ako získalo SDKÚ, približne osem razy financií aj dostane. Z tohto pohľadu na prvý pohľad by si ľudia povedali, že áno, však je to spravodlivé, ale rozmeňme to na drobné. Myslím si, že nikto z nás v tejto sále nebude spochybňovať to, že viesť politickú kampaň plus-mínus vyžaduje približne rovnaké peniaze. Ak chceme, aby na začiatku, v čase predvolebnej kampane tie politické strany stáli približne na rovnakej čiare. Ale už tu dovolím si povedať, že tá silná politická strana, ktorá má väčší priestor v médiách, prirodzene, lebo tie médiá tak rozdeľujú ten mediálny priestor, tak už je vo výhode voči vlastne slabej politickej strane. A teraz, hovorím, naozaj používam príklad SMER a SDKÚ. Inak povedané, povedzme, že aspoň rovnaký objem peňazí by mali dať do kampane, aspoň tej vizuálnej, do bilbordov, do tlače, do spotov v televízii, do spotov v rádiách a približne táto suma na Slovensku sa pohybuje okolo 2 mil. eur. Keď si zoberieme, túto položku keď odrátame od príspevku, a naozaj dávam celý príspevok za štyri roky, čo politické strany dostanú, čiže na jednej strane SMER 24 mil. a SDKÚ približne 3 mil., tak SMER 24 mínus 2, naďalej zostane 22 mil. eur na politickú činnosť na štyri roky. SDKÚ 3 mínus 2 zostáva milión. A teraz by sme sa mali pozrieť na to, či to je spravodlivé. SMER-u, ktorá je osem razy silnejšia strana z pohľadu volebného výsledku ako SDKÚ, odrazu ostáva 22-krát viacej peňazí na politickú činnosť počas štyroch rokov ako SDKÚ, ktorá má osem razy menší výsledok. Tým som chcel poukázať na to, že síce na prvý pohľad sa nám to zdá, že to je spravodlivé, že však rozdiel vo financiách je osemnásobok. Ale keď odrátame rovno tie vstupné náklady, ktoré pri vstupe na politickú scénu alebo cez volebnú kampaň, keď tá strana prejde, ktoré automaticky vzniknú približne 2 mil. eur, tak vám zostáva 22-krát viac, ako zostane SDKÚ. A tu je ten problém. Tu je problém, ktorý ubíja rozvoj malých politických strán. Je to podľa mňa zároveň aj, nieže ubíja, že teda tie politické strany nemajú peniaze, ale zároveň to zbytočne vytvára tlak na malé politické strany, ktoré takýmto spôsobom si hľadajú možno iné cestičky, ako by sa financovali a nie práve čisto. A potom sa nečudujme, že možno malé politické strany alebo s malými politickými stranami je veľakrát spojené, práve sú otázky ohľadom nejakého čierneho financovania a pofidérnych nejakých účtov niekde vo Švajčiarsku alebo v Anglicku. Keď raz sme nespravodliví na začiatku pri rozdelení peňazí medzi veľkých a malých a vytvárame takto tlak na malé strany, aby sa financovali nejakým iným spôsobom, a na druhej strane nadelíme veľkej strane toľko peňazí, ktoré sa reálne minúť nedajú, lebo naozaj, nehnevajte sa, 22 mil. eur keď máte na štyri roky, je to približne 14 mil. korún mesačne. To sa minúť na politickú činnosť zmysluplne nedá. Na druhej strane politická strana, ktorú som spomínal, teda ten príklad SDKÚ, tak má na tú politickú činnosť možno 700-800-tisíc korún mesačne. Porovnajte si sami rozdiel. To, čo som spomínal vo faktickej, veľká politická strana, osem razy silnejšia politická strana nepotrebuje osem razy mať väčšie kancelárske priestory, nepotrebuje mať osem razy viacej právnikov, nepotrebuje mať osem razy viacej bilbordov, nepotrebuje osemkrát drahšie alebo osemkrát viacej televíznych spotov a rádiových spotov, akejkoľvek vlastne reklamy v politickej kampani. Ak by to potrebovala, tak vlastne naozaj my sme vytvorili systém financovania politických strán, ktorý iba upevňuje moc a postavenie silných a utláča tých slabých. Z tohto pohľadu tento návrh ja vítam, že vlastne zavádza nejakú tú progresivitu, a čudujem sa, kolega Martvoň, že spomenul niečo také, že vlastne nebude zvýhodňovať, že návrh, ktorý teda, ten alternatívny, ktorý si predstavil, že nebude zvýhodňovať žiadnu politickú stranu, keď zavedieme vlastne kvázi ako kebyže rovnú daň pre všetky politické strany. Tento argument by ste nemali hovoriť, lebo naozaj vy hovoríte voči rovnej dani, že rovná daň zvýhodňuje tých bohatých, tak nehovorme o tom, teda že vlastne rovná daň pre politické strany neznevýhodňuje nikoho, lebo to je v presnom opaku voči tomu, čo tvrdíte pri zdaňovaní fyzických osôb alebo právnických osôb. Čiže podľa môjho názoru systém financovania politických strán na Slovensku neprospieva rozvoju demokracie, ubíja malé strany a zbytočne veľa prispieva veľkým stranám. Ešte iný príklad použijem. A to, alebo ešte tak to poviem. Keďže sme si to uvedomovali už pred voľbami a chceli sme sa vyhnúť možno podozreniu akejkoľvek retroaktívnej, nepriamej retroaktivity, ktorú tu kolega Martvoň spomenul, tak sme tento návrh alebo obdobný návrh predkladali už pred voľbami. Všetky politické strany okrem SaS-ky vtedy sa k nám postavili, že nie, netreba tento problém riešiť, jednoducho je to dobré tak, ako to je. Ale dnes, ja si myslím, že aj tie menšie strany, ktoré dostali na fraka, ktoré vtedy boli veľké strany a možno mysleli si, že budú veľkými stranami, tak dnes asi zistili, že sa dostali do toho štádia, že s peniazmi, ktoré dostanú od štátu, budú veľmi ťažko vyžívať a možno ešte dva roky budú splácať dlhy, ktoré majú z volebnej kampane. Čo nás mrzí a prečo sme aj vtedy predkladali ten návrh, tak sme videli vlastne v konaní predčasných volieb čisto biznis politických strán. Keď si zoberiete, vtedy sme na to upozorňovali, že to tak dopadne a presne tak to dopadlo. Na predčasných voľbách politické strany podľa nášho názoru nezaslúžene zarobili, teda niektoré, samozrejme, podľa výsledku, ale keďže nám neišlo o to, že trestať spätne niekoho za to, že bol úspešný vo voľbách, sme chceli zmeniť tie pravidlá dopredu, aby teda toto nás vlastne v tomto nikto nemohol z tohto upodozrievať. Upozorňovali sme na to, že vlastne ak dopadnú výsledky tak, ako by mohli dopadnúť podľa prieskumov, tak najbohatšia strana SMER získa príspevok za hlasy, ktorý je vlastne jednorazový, de facto je to ako príspevok na politickú, na predvolebnú kampaň, získa možno 8 až 10 mil. eur, zadarilo sa vám, získali ste 10 mil. eur, minuli ste dva. Naozaj čistý biznis. 10 mil. eur SMER zarobil na predčasných voľbách či získal, 2 minul, 8 zostalo čisto do vačku pre politickú stranu. Toto nie je fér. Takisto len teda v iných číslach sa to týka aj ostatných politických strán, možno niektoré prejedli viacej, na tú kampaň minuli viac, ako dostali, čiže možno tam ten biznis to nebol, ale čo sa týka SMER-u, jednoznačne to bol čistý biznis organizácie alebo zúčastniť sa predčasných volieb. 8 mil. eur, skoro štvrť miliardy korún alebo 240 mil. korún má SMER čistý zisk z konania predčasných volieb. Ešte raz hovorím, ja si to teraz už uvedomujem, že je za tým, že je za predčasnými voľbami, aj vy teraz taký ten pocit môžete mať, preto sme to navrhovali pred voľbami, aby sme s týmto pocitom nežili, že niečo sa ide krátiť spätne. A krátiť sa, v podstate vy to máte v rukách, takže krátiť sa pravdepodobne nebude, ale chcel som teda svojím vystúpením poukázať na to, že rovnostárstvo kvázi nejaké vo financovaní politických strán nie je spravodlivé, neprospieva demokracii a naozaj tie malé strany ubíja, veľkým nadeľuje zbytočne veľa a z tohto pohľadu naozaj zaviesť taký nejaký progresívny prvok kvázi zdaňovania príspevkov politických strán je namieste.