52. schôdza NR SR - 13.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2026-06-12
Poslanec: Mesterová, Zuzana (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Ďakujem pekne za slovo. pán predsedajúci. No keďže nám život priniesol túto príležitosť prázdneho papiera, o ktorom môžeme rokovať, tak ju treba využiť a keď už ideme robiť reparát z rokovacieho poriadku, tak viete, čo sa tam v poslednej schválenej zmene nedostalo? Kontrola alkoholu v krvi poslancov Národnej rady. Tak keď už ideme opäť meniť rokovací poriadok, kolegovia, kolegyne, vtedy tu zaznievalo, že aj by to bolo treba a to s radou koalície, že aj by to bolo treba, len akosi nevieme, ako to spraviť. Tak možno, keď už to ideme opravovať, by bolo dobré sa zamyslieť aj nad tým, ako to treba spraviť, lebo kvalita legislatívneho procesu závisí aj od miery triezveho úsudku poslancov a poslankýň Národnej rady, to spolu jednoducho súvisí, keď tu vykonávame prácu, duševnú činnosť tohto druhu. A zhodou okolností pán poslanec Kéry a ešte pár poslancov zo SMER-u na mňa podali podnet na mandátový a imunitný výbor, že som si dovolila sa na konci minulého roka rozčúliť nad tým, že tu bolo cítiť alkohol a cigarety. Vtedy pán Kéry asi v triezvosti svojho uvažovania mi odkázal, že keď mi to vadí, tak si mám odsadnúť, a potom to tak prehodnotil a povedal si, že vlastne by som sa vám za to mala ospravedlniť, kolegovia. No tak, tak to vám poviem. Ja sa vám nebudem ospravedlňovať za to, že tu bolo cítiť alkohol a cigarety. Vy by ste sa mali ospravedlniť za to, čo ste tu minulý rok na konci schôdze predvádzali. Ale toto by sa tu nemuselo diať, keby sme túto otázku mali vyriešenú v rokovacom poriadku. Tak keď už tu máme tento návrh, ktorý bude v druhom čítaní, som porozumela, priestorom práve na takéto návrhy, tak kým tam dôjdeme, toto prvé čítanie je priestor pouvažovať, ako by sme mohli ten pozmeňovák potom v tom druhom čítaní urobiť, tak, jak si tu pán Danko vtedy vravel, že to je ťažko presadiť, lebo niektorí môžu byť pod vplyvom alkoholu a nemusí to byť na nich vidno. A to je nespravodlivé voči tým, na ktorých to vidno je, takže aby to bolo spravodlivé. Ja napríklad navrhujem, aby sme dvakrát do dňa podliehali testu na alkohol v krvi, napríklad pred hlasovaním. Lebo hlasovanie je ten moment, kedy Národná rada prijíma legislatívu, ktorá má zásadný dopad na život ľudí, tak minimálne v týchto dvoch momentoch v priebehu dňa by mali mať poslanci Národnej rady triezvy úsudok a triezve hodnotenie toho, čo robia, lebo mohlo by sa potom stať, že niektorí si nepamätajú, čo schválili. Lebo stalo sa nám už opakovane v rôznych televíznych diskusiách, že poslanci koalície si nepamätali, že schválili taký zákon, ktorý pomohol Tiborovi Gašparovi. Svätosväte tvrdili, že žiadny taký zákon neschválili, pritom schválili novelu trestných kódexov, ktorá objektívne prispela k tomu, že toho času obžalovaný Tibor Gašpar, ak by bol v budúcnosti niekedy odsúdený, tak za tie skutky, za ktoré je obžalovaný, dostane nižší trest, ako by dostal, keby tieto novely neboli. Tak aby sa nezabudlo, za čo sa tu hlasovalo, možno by bolo dobré sa vysporiadať s tým alkoholom preventívne. Preventívne. Ja nehovorím, že sa to tu deje, ale môj hodnotiaci úsudok z pozorovania tohto pléna hovorí, že sa mi javí, že niekedy to tak je. A nejaví sa to len mne. Ja som zaznamenala rozhovor pána Rašiho, ktorý to tiež priznal, že sa to tak kde-tu udeje v Národnej rade, ale nedá sa s tým veľmi nič robiť, a aby poslanci SMER-u sa necítili, že hlas ich tu tak od boku nabáda. Zdalo sa to aj pánovi Kaliňákovi, ministrovi. Ten tiež v nejakom rozhovore povedal, že je jasné a zrejmé, že v Národnej rade sa pije a bolo by s tým treba niečo spraviť, ale akosi nevieme, že čo. Táto príležitosť sa otvára tu pred nami, tento zákon. Možno by sme mohli nad tým porozmýšľať, že čo s takým alkoholom. Keď už tu máme túto možnosť. Lebo to je nehoráznosť, aby tu pán Kéry podával podnet, že ja sa mám ospravedlniť za to, že oni tu pijú. Akože za čo sa vám mám ospravedlniť, že vám málo nalievajú, veľa nalievajú alebo zle vám nalievajú? Ja neviem, hej? Vtedy mi povedal, že si mám odsadnúť, keď mi to vadí, neviem kde. Tak ale potom vytriezvel z tohto uvažovania a si vyhodnotil, že vlastne nie, mám sa radšej ospravedlniť, ako si odsadnúť. Toto, kolegovia, toto je vaša činnosť, podávať podnety na kolegov, že sa vám majú ospravedlniť za to, že tu bolo cítiť alkohol a cigarety. No ja sa k tomu vrátim. Na konci roka 25 to tu smrdelo ako v krčme. Smrdelo to tu ako v krčme. Bolo tu cítiť alkohol, cigarety, aj to vyjadrovanie, to nebolo tu úplne triezve. A čo sme vtedy... O čom sme vtedy hlasovali, kolegovia, si spomeňte. Hlasovali sme o kajúcnikoch a hlasovali sme o rušení úradu na ochranu oznamovateľov, čo po novom roku, po Silvestri, keď sa asi triezvejšie uvažovalo, sa zistilo, že treba zrušiť zrušenie úradu na ochranu oznamovateľov. Vidíte? Keď vytriezvieva úsudok, aké potom prichádzajú nápady? Budete rušiť rušenie úradu na ochranu oznamovateľov? Tak sa treba s tým alkoholom evidentne vysporiadať. A to, kde sa treba s ním vysporiadať, je práve rokovací poriadok. Tak dávam do pléna túto možnosť. Tí, ktorí budú pripravovať pozmeňujúce návrhy za koalíciu v druhom čítaní v septembri k tomuto prázdnemu papieru, jedna z možností – alkohol. Ak nevieme, ako sa s tým vysporiadať, navrhujem dvakrát do dňa fúkať pred každým hlasovaním. Myslím, že teraz sú technológie také, že to trvá aj veľmi krátku dobu, veď už v autách sú montované tie všetky senzory, ktoré dokonca auto vám vie povedať, že vám nenaštartuje, keď ste pod vplyvom alkoholu, tak snáď v Národnej rade zvládneme odkontrolovať, či poslanci Národnej rady pijú alebo nepijú. A ďalšia vec, ktorou by sme sa už v rámci nejakého rokovacieho poriadku, alebo však vieme, že prilepiť sa dakedy, čo mohli vysporiadať. Asistentke poslaneckej kancelárie, poslaneckej kancelárie, napríklad pýtam sa ja tak do pléna, či poslanci Národnej rady by mali mať ešte separátne kancelárie v Bratislave, pokiaľ majú pridelenú štátom kanceláriu na hrade. Neviem. Národná rada platí niekomu dve kancelárie v Bratislave, pritom vlastne celé gro činností je v Národnej rade, verejnosť vie prísť aj sem. Je toto efektívne podľa vás? Pýtam sa. Alebo koľko kancelárií by mali mať poslanci Národnej rady pre riadny výkon svojho mandátu? Tri mi príde pomerne dosť, neviem kedy. Ako tam máte úradné hodiny rozdelené? To by ma zaujímalo. Ako stíhate obhospodárovať tri alebo štyri kancelárie po Slovensku a zároveň byť v Národnej rade a prijímať kvalitné legislatívne návrhy a tvoriť legislatívu na Slovensku? Aj o tom by sme sa mohli porozprávať a že či majetok strany by sa mal takýmto spôsobom prenajímať cez poslancov od Národnou radou cez poslancov od politickej strany, neviem. Môžeme v rámci tohto rokovacieho poriadku sa porozprávať aj o tom, lebo to súvisí. To tiež súvisí s činnosťou Národnej rady. To tiež súvisí s tým, čo sa tu deje. Lebo sa mi nezdá úplne efektívne a hospodárne, aby sedem poslancov SMER-u malo kanceláriu na hrade zadarmo od štátu, zadarmo, za ktorú neplatia, ale štát za ňu platí, a potom ešte štát platí za ďalšie kancelárie v rámci Bratislavy. Neviem. Ale už rozumiem, kde ste, keď tu nie ste. Asi ste v tých kanceláriách, lebo obhospodáriť štyri kancelárie po Slovensku, to chce čas. Ja potom rozumiem, že nesedíte v pléne Národnej rady. A toto sú napríklad veci, o ktorých by sme sa mohli rozprávať. Nie o tom, že vám vadí, že tu niekto si dovolí diskutovať o zákonoch. A treba meniť rokovací poriadok. Treba meniť rokovací poriadok, aby poslanci sa mohli len raz vyjadriť k zákonu. Nie, tu nemôže byť diskusia. Tu proste ideálne by bolo, aby vy, čo... len ani sa nevyjadrovali. Tu piktogramy si budeme ukazovať. Áno, nie. Červená, zelená, alebo ja neviem. To je zakázané, vlastne vizuálne pomôcky. Tak neviem, kolegovia, ale je vás tu dnes pomerne veľa zo SMER-u. Možno by sme sa fakt mohli zamyslieť nad tým, či to takýmto spôsobom, naozaj takýmto spôsobom sa má prijímať legislatíva a upravovať vôbec chod tejto inštitúcie. Ale už keď tu máme túto možnosť, tak by sme sa mohli porozprávať aj o prílepkách. Čo také prílepky? Rokovací poriadok je zákon, ktorý jasne hovorí, že prílepky sú zakázané. Takže hlasovanie za prílepok je porušenie zákona. Opakovane sa nám to tu deje, že spravodajca upozorní plénum Národnej rady, že tento pozmeňovací alebo tento návrh je prílepkom, ktorý neumožňuje rokovací poriadok. Navrhovateľ zakričí námietka, však má na to právo. Koalícia mu túto námietku schváli, čiže vedome, vedome hlasujete za to, že idete porušiť zákon. Tak ak je raz niečo... Logika tohto celého: ak je raz niečo v rozpore so zákonom, tak by potom námietka proti niečomu takému nemala byť prípustná, predsa. Veď normálne sa pozrite do bežného života, ak nejaký človek poruší zákon. Tak on môže kde namietať?, keď ho raz porušil. On sa môže odvolať a odvolací orgán povie, že zákon neporušil a rozhodnutie zruší. Ale nikdy nepovie, že zákon porušil a napriek tomu rozhodnutie zruší. A prílepok, to nie je niečo vecou úvahy. Tu vám spravodajca hovorí, je to prílepok. Tak by sa to tu malo len skonštatovať a automaticky by sa o tom nemalo hlasovať, predsa, keď je to v rozpore so zákonom. Už keď otvárame rokovací poriadok, tak poďme sa porozprávať aj o takýchto veciach ako sú výbory. Ako sú výbory, kde výbory ani neotvárate. Vy ani neumožníte prerokovať nejakú vec. To už nie sme ešte pri konečnom rozhodnutí, či áno, či nie, prijať uznesenie, neprijať. Ani neotvárate. Tak sa poďme rozprávať o tom, či by nebolo demokratické, aby výbor mohla otvoriť tretina poslancov. Tak, aby výbor mohla otvoriť opozícia. Ja už som to tu hovorila. V minulom ===== Nejakú vec. To už nie sme ešte pri konečnom rozhodnutí, či áno, či nie, prijať uznesenie, neprijať. Ani neotvárate. Tak sa poďme rozprávať o tom, či by nebolo demokratické, aby výbor mohla otvoriť tretina poslancov. Tak, aby výbor mohla otvoriť opozícia. Ja už som to tu hovorila. V minulom, v minulých voľbách koalícia dostala 1 300 000 hlasov, opozícia dostala 1 200 000 hlasov. To nie je tak veľký rozdiel, aby ste takýmto arogantným spôsobom blokovali rokovania výborov, že ich ani neumožníte otvoriť. To tu nehovorme o tom, ako máte na konci o niečom hlasovať. Hovoríme o procese otvorenia rokovania. Bolo by na mieste sa zamyslieť, či by nebolo spravodlivé a či by nebolo demokratické, aby tretina poslancov mohla výbor otvoriť. Už potom hlasujte väčšinou, neviem čím všetkým, otvoriť. Alebo sa môžeme rozprávať o tom, že za akých podmienok je možné odvolať nejakého nominanta opozície koalíciou, napríklad na predsedoch výborov. Lebo to, že vám sa niekto nepáči, to ešte neznamená, že objektívne máte pravdu a máte právo ho odvolať. Alebo sa môžeme rozprávať o tom, ako sa tu skracuje bez odôvodnenia rozprava. Alebo ako sa tu ruší rozprava, že príde predseda, povie v zmysle paragrafu x, y, ruš, navrhujem zrušiť, odhlasujú zrušiť a kde je odôvodnenie? Veď to nie pre nás máte odôvodniť. Toto je verejná inštitúcia. Ľudia musia rozumieť, prečo rušíte rozpravu. Oni vás za to platia. Oni majú rozumieť, prečo tento zákon pre vás nie je dôležitý natoľko, že useknete rozpravu len tak. Toto sú všetko otázky, ktoré by sme si mali otvoriť, už keď sme si tu vytvorili tento, aj keď zvláštny, ale priestor na diskusiu o rokovacom poriadku. Tak keď už, kolegovia, druhý pokus, tak nech je kvalitnejší. Nech je kvalitnejší. Lebo ja viem, že pán Michelko vydáva noviny a on je možno zvyknutý, že drží prázdnu stranu inzerentovi, že kto viac zaplatí, tam si môže dať reklamu, ale toto nie sú noviny. Táto prázdna strana tu nie je na to, aby, že kto dá viac, tak tam si napíše to, čo chce v druhom čítaní. Lebo toto sa tu deje. Toto sa tu deje aktuálne. No tak, keď už sme si vytvorili túto možnosť, treba ju využiť a treba sa porozprávať o tom, ako by mal vyzerať rokovací poriadok. Alebo či je možné donekonečna meniť program tak, aby neprišli, aby ľudia, ktorí vám tu majú dať správu o nejakej činnosti alebo stave nejakej inštitúcie, neprišli niekoľko rokov, niekoľko rokov a niekoľko mesiacov na rad. Alebo vyslovovanie nedôvery ministrom. Ako dlho sa môže odsúvať v programe návrh na vyslovenie nedôvery členovi vlády. Čo to je, že vládna koalícia takto arogantne odsúva právo opozície? Pýtať sa, nie odvolať. Pozor, nie odvolať, pýtať sa. Pýtať sa na jeho činnosť, na konci až rokovania, tam si hlasujte slobodne alebo v zmysle koaličnej zmluvy, to je úplne jedno. Pýtať sa neumožňujete. Vy neumožňujete, aby tu člen vlády zodpovedal na otázky. Pritom máte plne v rukách to, koľko to bude trvať. Rok naposledy, kým sme sa k tomu dostali, ubehol takmer rok. Tak, keď už ideme tu rokovať o rokovacom poriadku na krásnej zelenej lúke, ktorú sme si tu tak vysiali. No tak sa poďme nad tým pozamýšľať ešte, čo všetko by bolo treba upraviť. Čo všetko by bolo treba upraviť, aby to bolo efektívne? A čo napríklad znamená, keď výbor alebo skracovanie lehôt, druhé a tretie čítanie? Tu už to berieme ako normu. Tu už nikto nevníma, že to má byť niečo výnimočné, ak sa skracuje norma, ak sa skracuje lehota medzi druhým a tretím čítaním. Tu už to ide automaticky. Nikto sa nad tým nezamýšľa, automaticky sme v druhom čítaní, navrhujem tretie, bum, vybavené. Hneď. A potom, a potom ste prekvapení, že sa tu niekto prihlási do rozpravy do tretieho čítania a vy ste nervózni z toho, že tu musíte sedieť, lebo už tak predpokladáte, že to má byť prirodzené a automatické, že prichádza hlasovanie. Lenže takto nie je napísaný rokovací poriadok. Rokovací poriadok tam práve preto dáva lehotu, aby mohlo prebehnúť tretie čítanie. To, že vy ste si to takto zautomatizovali, že rad radom očakávate hlasovania a potom vás vyrušuje, že si tu dovolí niekto v treťom čítaní diskutovať a ste nervózni z toho, lebo už ste mali hlasovať, tak to nie je napísaný, kolegovia, rokovací poriadok. Tak to nie je napísaný. Tak, ak hlasujete za skrátenie lehoty medzi druhým a tretím čítaním, tak s vedomím toho, že to tretie čítanie nastane a že vy si pekne počkáte, kým poslanci a poslankyne, ktoré sa chcú do tretieho čítania prihlásiť, k tomu povedia to, čo chcú k tomu povedať. A ak ste z tohto procesu nervózni, tak ho nerobte. Neskracujte lehoty. Ale čo sa tu deje? Príde tretie čítanie, prihlásia sa tam poslanci a poslankyne. Jedného necháte dohovoriť, potom príde pán vaš a bez slova to utne. V treťom čítaní napríklad tento návrh zákona. Toto je prvé čítanie. Už teraz vieme, že to, čo tam je napísané, tam napísané nebude. Príde druhé čítanie, kde sa dozvieme to, čo tam v skutočnosti bude napísané, ale to sa môžeme dozvedieť na konci druhého čítania o všetkom. A potom príde tretie čítanie a tam už sa nič nedozvieme, lebo vy už budete chcieť hlasovať, už bude treba odchádzať, takže už tu jeden, maximálne jeden šťastný, ktorý prvý stlačí gombík, tak môže k tomu niečo povedať, všetci ostatní už vybavené. Takže sa tu o tom budeme rozprávať, kým sa o tom rozprávať dá, lebo to sú vážne veci, kolegovia. To sú vážne veci. Lebo takto, keď vyzerá činnosť Národnej rady, tak sa nečudujte, že tu ľudia nemajú dôveru v inštitúcie. Že politik je nadávka. A že nikto už neverí tomu, že tu má niekto dobrý úmysel s tým, ako sa spravuje krajina. To sa nečudujte, to sa ani ja tým ľuďom nečudujem. Keď toto tu vidia. To sa teda nečudujem, ale takto to nemá byť. Takto to nemá byť a my na toto nerezignujeme. Nerezignujeme, hoc nám obmedzíte čas na 5 minút, no tak budeme efektívnejší. Ale keď takto má vyzerať Národná rada, tak to potom nie je žiadna demokracia. To potom nie sú žiadne tri piliere moci. To je proste továreň vlády na prijímanie legislatívy. Toto nie je žiadna svojbytná inštitúcia, tak by ten, kto na jej čele stojí, nemal byť ústavným činiteľom najvyšším v krajine, jedným z troch. Proste by to mal byť normálny referent predsedu vlády. Vy by ste mali byť normálny referent Úradu vlády a vybavené. A vybavené, žiadne tu statusy, ponosy, neviem, čo všetko, inštitúcia. To nie je žiadna inštitúcia. Keď má takto fungovať, toto nie je žiadna inštitúcia. Toto je továreň na legislatívu, ktorú vám nadiktujú z vlády. Tak patrične tomu, že chcete tu mať z tohto montážnu dielňu, znížte si platy. Môžeme si tu obliecť montérky a môžeme montovať. Môžeme montovať. Môže tu byť pásová výroba. A dáme si normy. Koľko zákonov prijmeme denne? 100, 200, 500, rýchlo, rad radom. Kto najefektívnejšie stlačí gombíky, dostane na konci mesiaca bonus. Takto to má vyzerať? Takto to má vyzerať? Ale nemôžete sa tváriť ako veľkí ústavní činitelia, trvať na tom, aké drahé, aké pekné obleky máte mať na sebe a zároveň sa takto správať. To mi nevychádza, kolegovia. To k sebe nepasuje. To k sebe nepasuje. Tak sa rozhodnite, čo chcete byť. A keď chcete byť najvyšší zákonodarný orgán, tak sa tak začnite k tomu aj stavať. Začnime tú legislatívu tvoriť kvalitne a keď nechcete byť, tak to povedzte. Tak to povedzte, že tu nie je žiadna demokracia, lebo Národná rada neplní svoju úlohu najvyššieho zákonodarného orgánu, nekontroluje legislatívu. Veď toto je vrchol. Tu prázdny zákon. Všetci vedia, že je prázdny. Vy viete, že už vám to pán Michelko povedal, tak už ani nebudete môcť povedať, že ste o tom nevedeli. Normálne tu rokujeme o niečom, o čom sa v druhom čítaní už nebudeme rozprávať, lebo tam bude niečo úplne iné. No, do septembra môžete porozmýšľať, čo by sa dalo ešte v tom rokovacom poriadku vylepšiť. Máme tu tento krásne otvorený priestor. Ja navrhujem vysporiadať sa s alkoholom, lebo minimálne triezvy úsudok potrebujete k tomu hlasovaniu. Ďakujem pekne.