31. schôdza NR SR - 2.deň - B. popoludní
Dátum: 2018-05-10
Poslanec: Zimenová, Zuzana (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

50. Ďakujem za slovo. Vážená pani ministerka, vážené dámy, vážení páni, začnem najprv číslami, ktoré sú známe. V prvom roku zavedenia duálneho vzdelávania, to je v školskom roku 2015/2016, bolo vytvorených 1 448 miest pre poskytovanie duálneho vzdelávania, pričom sa doň zapojilo len 450 žiakov. V nasledujúcom roku bolo vytvorených 2 700 miest, zapojilo sa len 1 122 žiakov. A v tomto školskom roku sa do duálu zapojilo podľa aktuálnych údajov 1 370 žiakov, pričom vieme, že na to, aby sme neprišli o eurofondy, sa do duálu musí zapojiť 12-tisíc žiakov. Vy sama ste, pani ministerka, pre médiá povedali, že bude potrebné dostať do systému niekoľko tisíc žiakov, aby sa tento cieľ naplnil a že ste pripravili také systémové opatrenia, ktoré tomu pomôžu. Predpokladám, že ide o zmeny navrhované v tejto novele. Preto mi dovoľte vyjadriť sa k nim ako k systémovým opatreniam. Veľmi kvitujem, že navrhujete odstrániť diskrimináciu stredných odborných škôl, ktoré majú krátený normatív v prípade, že niektorí z ich žiakov uzavrú zmluvu s firmou v rámci duálneho vzdelávania, pretože na to, že ide o kontraproduktívne opatrenie, sme upozorňovali už dlhodobo viacerí. Takisto sa dá považovať za pozitívum, že navrhujete vypustenie vzorových učebných plánov a vzorových učebných osnov zo zákona a ich nahradenie oveľa flexibilnejšími školskými programami. To otrocké držanie sa centrálne kreovaných učebných osnov pri príprave na povolanie naozaj nemohlo priniesť dobré výsledky. Nie je mi však jasné, prečo, ak sa má naozaj zefektívniť celý systém odborného vzdelávania a prípravy na povolanie, Slovensko stále nerešpektuje odporúčania OECD, ktoré sú nám rok čo rok v dobrom úmysle adresované a ktorých naplnenie by mohlo viesť k vytvoreniu flexibilnejšieho a na budúcnosť lepšie pripraveného systému odborného vzdelávania. Spomeniem len niektoré z týchto odporúčaní z roka 2017. Prvé sa týka skutočnosti, že nám na Slovensku akútne chýbajú programy vyššieho odborného vzdelávania, v ktorých by mohli šikovní a ambiciózni absolventi stredných odborných škôl pokračovať vo vyššom vzdelávacom stupni. Hoci v Slovenskej republike, hoci v Slovenskej republike existujú takéto programy vyššieho odborného vzdelávania, nie je ich dostatok, nie sú kvalitné a nie sú do nich zapojené dostatočné počty absolventov stredných odborných škôl. Pritom dopyt po odborných zručnostiach vyššej úrovne stále stúpa a vieme veľmi dobre, že do budúcna sa bude záujem zamestnávateľov o vysoko kvalifikovanú pracovnú silu už len zvyšovať. Naše súčasné programy na pokračovanie vzdelávania po absolvovaní strednej odbornej školy však nie sú na úrovni zreformovaných systémov odbornej prípravy vyspelých európskych krajín a Slovensku sa bez tejto systémovej zmeny svet veľmi ťažko dobieha. Chcem zároveň upozorniť, že toto je jeden z vážnych dôvodov, prečo sa žiaci do odborných škôl nehrnú tak, ako by bolo v niektorých odvetviach žiaduce, ak teda majú ambíciu, že chcú mať vysokoškolský diplom a aj v dospelosti chcú vo svojom zvolenom odbore rásť, obídu radšej voľbu strednej odbornej školy a idú na vysokú školu cez gymnázium, ktoré im ponúka viac šancí pri výbere vysokoškolského vzdelávania. Nám potom na trhu práce chýbajú práve šikovní stredoškolskí absolventi odborného vzdelávania, schopní a ochotní na sebe pracovať a flexibilne sa prispôsobovať dynamickým zmenám vo svete práce. Druhé upozornenie, ktoré nám OECD adresuje, je, že na Slovensku dvojnásobne platí smutné pravidlo, že kto nevie, ten učí. Svet práce sa mení naozaj dramaticky rýchlym tempom úplne od základu, čo si vyžaduje od učiteľov a majstrov odbornej prípravy neustále dopĺňanie zručností a vedomostí. Keďže však nie sú naše stredné odborné školy prepojené dostatočne s praxou, a teraz nemám na mysli len ťažko sa rozbiehajúce duálne vzdelávanie, ale celkový systém prípravy na povolanie v školách, má Slovensko vážny problém s kvalitou pedagógov, ktorí v nich neodovzdávajú žiakom žiaduce zručnosti. Vo vašom – vraj systémovom – návrhu mi chýbajú komplexné opatrenia, ktoré by riešili tento vážny problém. A teraz moja srdcovka. OECD nás opakovane upozorňuje na to, že Slovensko zanedbáva inklúziu mladých ľudí ohrozených sociálnym vylúčením a nepripravuje ich adekvátne na samostatný život a pracovnú aktivitu. Inými slovami – z mladých ľudí, ktorí žijú v sociálne vylúčených komunitách, najmä v rómskych osadách, ale aj z tých, ktorí majú zdravotné znevýhodnenie, vyrába Slovensko stále poberateľov dávok namiesto toho, aby im pomohlo prekonávať tieto bariéry. Pritom pri skutočných systémových zmenách v oblasti vzdelávania a prípravy na povolanie by mohli žiť mnohí z nich plnohodnotný život, z čoho by profitovala celá naša spoločnosť. Posledná výhrada z dielne OECD, ktorú spomeniem, sa týka konkrétneho návrhu, ktorý ste, pani ministerka, zakomponovali do tejto novely. OECD nás dlhodobo upozorňuje na to, že na Slovensku panuje nesúlad medzi štruktúrou dopytu a ponuky na trhu práce, čo môže v konečnom dôsledku vyústiť do zníženia miery ekonomického rastu. Je zrejmé, že niečo v tejto oblasti treba urobiť, aby sa tieto disproporcie minimalizovali. Ja však, pani ministerka, nemôžem súhlasiť s tým, ako si váš rezort vyložil naplnenie tohto odporúčania. Navrhujete, aby sa v rámci plánovaného procesu určovania potrebného počtu žiakov stredných škôl pre jednotlivé študijné a odborné; a učebné odbory vychádzalo z tzv. dodatočnej potreby zamestnancov na trhu práce, ktorú modeluje pre Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny Trexima. Tieto čísla, ktoré Trexima modeluje z viacerých dát, ktoré – a to zopakujem – ja osobne nepovažujem za úplné, pretože mi v nich stále chýba informácia o reálnom uplatnení sa absolventov škôl na trhu práce, vy tieto čísla navrhujete zákonom považovať za bernú mincu, ktorú treba do bodky naplniť. Trošku teraz preháňam, samozrejme, ale viem, že približne taká je predstava veľkých zamestnávateľov a že sa im ministerstvo snaží vyhovieť. Zároveň demontujete mechanizmus, v rámci ktorého vstupuje do hry pri vytváraní ponuky učebných miest príslušný samosprávny kraj, konkrétne zastupiteľstvo vyššieho územného celku. Rada by som upozornila na to, že v tomto návrhu sú zabudované dva omyly, ktoré sa nám v konečnom dôsledku vypomstia, pretože systém nieže nezefektívnia, ale ony ho vlastne skomplikujú. Prvým omylom je predstava, že model od Treximy je berná minca. Ak na tomto staviate, pani ministerka, bude Slovensko unikátom, v ktorom sa makromodel určujúci iba trendy má považovať za reálny podklad pre tzv. plánované hospodárstvo. Skutočná potreba zamestnancov na trhu práce sa v iných krajinách prognózuje oveľa sofistikovanejšie. Druhým omylom je snaha nadiktovať zhora VÚC-kam, resp. konkrétnym školám počet žiakov, ktorých majú vyvzdelať pre svoj región. Vieme totiž, že spomínaný model, resp. čísla odhadovaného počtu chýbajúcich zamestnancov v budúcnosti sa tvoria na základe istého výpočtu pre celé Slovensko a na základe ďalšieho mechanického prepočtu sa stanovujú pre jednotlivé kraje. To však vôbec nie ja záruka, že tieto mechanicky napočítané čísla budú aj v realite ladiť so skutočnou ponukou voľných pracovných miest v konkrétnych regiónoch. Vieme veľmi dobre, že prognózované čísla s modelom tzv. dodatočnej potreby od Treximy nikdy presne nesedeli, nesedia a nebudú sedieť. Lebo stále ide iba o model na odhad trendov, nie skutočnosti. Veď predsa stačí, aby do regiónu prišiel nový veľký investor alebo aby kľúčový investor z neho odišiel, a všetko je inak. A model, ktorý neberie do úvahy realitu, že napríklad na východe Slovenska je oveľa neistejší trh s pracovnými ponukami ako všade inde, alebo že Bratislava môže doslova vysať stredoškolských absolventov trnavskej VÚC-ke, taký model nemôže byť smerodatný natoľko, aby štát nútil na jeho základe VÚC-ky otvárať a zatvárať triedy a školy. Na záver si dovolím položiť vám, pani ministerka, v tejto súvislosti otázku, na ktorú nepoznám odpoveď, lebo vaša dôvodová správa ju neponúka. Ako si v realite predstavujete, že sa v konkrétnych školách naplnia žiacke kvóty, ktoré budú VÚC-kam nadiktované, keď všetko závisí v konečnom dôsledku od výberu samotných žiakov, resp. ich rodičov a keď robí váš rezort tak strašne málo na to, aby ich k odbornému vzdelávaniu skutočne pritiahol? Veď toto je ten problém, pre ktorý predkladáte novelu. A druhá otázka znie: Čo vlastne čaká školy, ktoré tieto kvóty nesplnia, lebo jednoducho nebude o ich voľné miesta záujem? Ďakujem vám za pozornosť.