42. schôdza NR SR - 1. deň - B. popoludní pokračovanie 4
Dátum: 2014-11-10
Poslanec: Kaník, Ľudovít (SDKÚ – DS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

398. Ďakujem. Vážená pani podpredsedníčka, vážené plénum, už tretí deň teraz sedíme a zaoberáme sa touto kauzou alebo kauzami, pretože tieto hodiny rokovania, už 38 hodín alebo viac než 38 hodín rokovania ukázalo, že je tu nesmierne množstvo vecí, ktoré aj každá jednotlivo si zaslúži návrh na odvolanie či už príslušného ministra, alebo celej vlády. A keď sa to dalo dohromady a z toho vyplýva, že danie dohromady zahŕňa celú vládu, len potvrdzuje táto skutočnosť fakt, že hovoríme o odvolaní celej vlády. Hovoríme o odvolaní celej vlády prostredníctvom vyslovenia nedôvery predsedovi vlády. Práve preto je veľmi smutné, že pán premiér pokračuje v tom svojom prístupe k parlamentu, ktorý tu demonštratívne predvádza od samotného začiatku. Nie je jednoducho prítomný napriek tomu, že parlament je tým vyšším orgánom, pod ktorý vláda podlieha, a mal by tu sedieť a reagovať, brániť, vyvracať naše tvrdenia, ktoré tu zaznievajú. Nie je tomu tak, aj dnes ráno sa tu ukázal na pár minút a hneď odišiel. Ja sa znova len musím spýtať, že či toto je hodné premiéra krajiny, aby nedokázal stáť tvárou v tvár k parlamentu, k plénu, k poslancom. Neviem, či takéhoto premiéra si predstavovali aj jeho voliči, premiéra, ktorý čaká za bučkom a ktorý nedokáže sa postaviť a vyvrátiť, pokiaľ považuje tieto argumenty za nepravdivé, to, čo tu zaznieva. Zaznelo tu zatiaľ 38 hodín argumentov, škandálov, korupčných tendrov, zlyhaní, jednoducho zaznelo tu množstvo, množstvo dôkazov, ktoré potvrdzujú to základné a sumárne, sumárny dôvod na odvolanie a vyslovenie nedôvery pánovi premiérovi. A to je to, že strana SMER pod jeho vedením vytvorila korupčný systém na Slovensku, klientelistický systém, na základe ktorého funguje ako vláda, tak všetky verejné inštitúcie, ktoré sú ovládané politickými nominantmi strany SMER a ktoré sú kryté politickými nominantmi strany SMER, ktorí zasa ovládajú kontrolné inštitúcie, ktoré majú moc v tomto štáte kontrolovať. Pretože demokracia, ako sme si povedali už viackrát, nie je len to, že máme raz za štyri roky voľby, v ktorých kandiduje niekoľko politických strán. Demokracia vo svojom výkone znamená, že moc, ktorá vznikne na základe slobodných volieb, je kontrolovaná, aby nebola zneužitá. Toto na Slovensku vďaka Robertovi Ficovi a jeho vláde nefunguje. Nefunguje to stále viac a viac. Začalo to počas jeho prvej vlády, postupná demontáž liberálnej demokracie, a pokračuje to počas jeho druhej vlády. A posúva nás to úplne iným smerom. K neliberálnej demokracii. Aj to sa nazýva demokraciou, aj to je demokraciou, ale nie je to demokraciou, ktorá zabezpečuje slobodu. Nie je to liberálnou demokraciou, ktorá zabezpečuje kontrolu moci. Neliberálnou demokraciou nazývame veci vtedy, keď síce moc vzniká na základe volieb, ale už potom nie je možné kontrolovať, či táto moc nie je zneužívaná. A to je prípad Slovenska, ktorý sa stále viac a viac zvýrazňuje a prehlbuje. A proti tomuto sa treba postaviť. Treba sa proti tomu postaviť tak, ako sa pred 25 rokmi postavili proti komunistickej vtedajšej moci ľudia na celom Slovensku. Na námestiach, v každej obci, v každom meste tejto krajiny. Pripomíname si 25. výročie, a preto je našou povinnosťou upozorňovať na to, že sa vraciame dozadu. A že to nie je dobrý smer, že to nie je dobrý jav. Tá demonštrácia toho, že tu dochádza k takémuto systému, je najzjavnejšia na príklade zdravotníctva, o ktorom sa tu najčastejšie hovorí. A nie je to len príklad toho jedného prístroja, toho jedného škandálu, ktorý sa tu prezentoval, je to rezort, na ktorom najviac vidieť zneužitie moci na obohacovanie prostredníctvom politických nitiek, ktoré siahajú k najvyšším miestam strany SMER. Zaznelo tu množstvo súvislostí, príkladov, dôkazov, ktoré sú dostatočné na to, aby bolo jednoznačné, že to tak jednoducho je. Tu už, myslím si, že netreba k tomu ani nič ďalej dodávať, a kto pochybuje o tom, že to tak je, nech vyjde na ulicu a nech sa spýta kohokoľvek, koho stretne, čo si myslí o tom, ako to funguje v zdravotníctve. Čo si myslí o tom, ako to funguje aj kdekoľvek inde, či napríklad keď niekto chce získať projekt financovaný z eurofondov, či má reálnu šancu, keď len tak napíše projekt a ho podá. Alebo či nie je každému podnikateľovi, v samospráve, hocikomu jasné, že kým nedostane informáciu, ktorá je tá správna sprostredkovateľská firma, ktorej treba, samozrejme, za služby zaplatiť x-percentnú províziu, 20-, 30-percentnú províziu, tak jednoducho nech ani nestráca čas. Spýtajte sa bežných ľudí, starostov, primátorov, podnikateľov, či vám každý nepovie, že takto funguje na Slovensku rozdeľovanie financií a takto je riadený prístup k financiám na Slovensku. A kto vytvoril takýto systém? Kto ho vytvoril? Vytvorila ho vláda Roberta Fica a všetci tí, ktorí sa pod ňou skrývajú, všetci tí, nad ktorými drží záštitu. Nič sa tu nepohne, nič sa tu neudeje bez toho, aby táto chobotnica, ktorá nad všetkým drží ochranný pancier, vyslovila súhlas a nezobrala si z toho príslušný podiel. Takto nemá fungovať slobodná spoločnosť. Slobodná spoločnosť nemá fungovať na princípe "vyhraj voľby a môžeš všetko". Jednoducho toto určite naši občania nechceli. Za toto nestáli na námestiach a kvôli tomuto nedúfali v lepší život. Oprávnene sa preto cítia podvedení a sklamaní. A oprávnene preto musíme tu stáť a musíme hovoriť o tom, že takto pokračovať ďalej vládnutie nemôže. Vláda a predstavitelia vládnej strany, keď sme prišli s týmto návrhom, si pomysleli, no však my s vami vypečieme, a zvolali túto schôdzu prvý raz v histórii Národnej rady Slovenskej republiky na sobotu. Na sobotu večer. To sa nikdy nestalo. To vám všetci potvrdia, že takáto situácia ešte nebola. A, samozrejme, kalkulovali s tým, že veľmi rýchlo v čase, keď to verejnosť nebude vnímať a nebude sledovať, vybavia túto schôdzu ako povinnú jazdu a dnes, pondelok, že sa už ani nebude vedieť o tom, že nejaká schôdza reálne bola, že sa vysmejú do tváre opozícii zo všetkého, čo tu bolo prednesené. Ukázalo sa, že to bola veľmi chybná stratégia. Ja si myslím, že netreba sa k opozícii správať tak, ako sa správate, a keby ste tu zaviedli iný spôsob, spôsob, ktorý znamená korektnú debatu a hľadanie riešení, tak ušetrili by sme mnoho času a hlavne bolo by možné dosahovať konštruktívne riešenia. Ale keď ste nastavili systém konfrontácie, systém ignorácie a pohŕdania parlamentom, systém fungovania na báze bábkového divadla, ktoré možno chcete, poslanci SMER-u, aby to tak fungovalo, a my v rámci opozície určite nič také nechceme, tak výsledok je taký. Rokujeme tu 38 hodín a každá jedna hodina skoro prináša ďalšie a ďalšie odhalenia. Každá hodina prináša ďalšie a ďalšie zistenia, čo sa všetko udialo v rezortoch ovládaných nominantmi strany SMER. Je možné kľudne takúto schôdzu viesť aj ďalej. Nebol by problém, aby sme celý týždeň takto diskutovali a prinášali ďalšie a ďalšie zistenia a uvideli by sme, kto dlhšie vydrží. Kde je teraz vláda? Kde sú tí ministri, ktorí boli mnohokrát konfrontovaní s realitou, s tým, čo sa všetko udialo v ich rezortoch? Prečo svojim voličom nevysvetľujú, ako to teda naozaj je? Prečo neobhajujú svoje konanie? Prečo sa len spoliehajú na to, že všetko prehrmí a veci pobežia ďalej? Nemá to tak byť, tak ako to nemá byť ani v prípade Žiliny, ktorá tu bola spomínaná, keď vidím pána Martvoňa, ktorý vždy povinne sa pokúsi prekrútiť slová, ktoré zaznievajú, znova poviem, v čom je problém Žiliny. Nie je problém Žiliny v tom, že vláda prevzala na seba dlh mesta, ktorý nebol spôsobený nejako samovoľne a súčasným vedením mesta. To určite nie je problém a keby som bol na mieste premiéra, konal by som rovnako. Ale to, čo by som určite neurobil, a to, čo je zneužitím politického postavenia, zneužitím moci, je povedať tak, ako to citoval môj predrečník Jozef Mihál a citoval to veľmi presne, že tak urobil len preto, lebo primátorom Žiliny je poslanec strany SMER, je nominant strany SMER. A že keby nebol, keby nebol primátor zo strany SMER, tak by to vlastne neurobil. Nebolo by to možné. Čo iné to je, ak nie snaha o manipuláciu komunálnych volieb? Čo iné to je, ak nie snaha zastrašiť všetkých tých, ktorí majú iný politický názor a ktorí nechcú voliť poslancov, primátorov nominovaných stranou SMER? To je politický klientelizmus. Uprednostňovanie svojich ľudí, prekračujúc hranice, ktoré sú v slušnej spoločnosti vyznačené s cieľom zvýhodniť prostredníctvom politickej moci svojich ľudí. Už tu zaznelo a rozoberalo sa to, že moc korumpuje. A absolútna moc korumpuje absolútne. A nezaznelo tu ešte jedna vec, ktorú doplním, ako mal SMER dokonale premyslené, ako sa dopracuje k tej absolútnej moci, a keďže tu hovoríme o korupcii SMER-u a o vytváraní korupčného systému, ktorý vytvoril SMER, tak ako by sa vlastne získaním absolútnej moci dostal k absolútnej korupcii a skorumpovaniu tejto spoločnosti. Prečo kandidoval Robert Fico na prezidenta Slovenskej republiky? To je posledná inštitúcia, ktorú v súčasnosti SMER neovláda. Jeho cieľom, samozrejme, a veľmi dobre vykalkulovaným cieľom bolo ovládnuť aj túto poslednú nezávislú inštitúciu. Vedel, že keď sa mu to podarí, udrží SMER nad hladinou, udrží SMER pri politickej moci a dosiahne prostredníctvom absolútneho ovládnutia všetkých mocenských zložiek a kontrolných inštitúcií aj absolútnu politickú moc a nič už nebude brániť, aby s ňou súvisiaca absolútna korupcia a politický klientelizmus mohla pokojne prekvitať a aby ju nikto nemohol odhaliť, aby nikto nemohol poukázať na to, čo sa deje a aby to, samozrejme, ani nikto nevedel, pretože pre takéto správanie je ideálny stav, keď o ňom nikto nevie. Keď občanom sú predkladané krásne vízie, kombajny, ktoré chodia po lánoch polí, tak ako sme to vídavali počas desiatok rokov pred Novembrom. Ako sa plní plán, ako šťastní ľudia tlieskajú svojim predstaviteľom a ako ich vítajú chlebom a soľou. Ako tu vládne pohoda a láska. Takto si to predstavoval zrejme Robert Fico a takto sa videl v Prezidentskom paláci, ktorý vždy svoju vládu podrží, zakryje, vytvorí prostredníctvom nástrojov, ktoré má prezident v rukách, poslušnú súdnu moc, ktorá v žiadnom prípade neodsúdi nikoho, nech by sa dopustil čohokoľvek, ktorý má posvätenie zo strany SMER. Prokuratúru už ovládli, Najvyšší kontrolný úrad drží pod kontrolou a bráni výmene jej najvyššieho predstaviteľa, aby sa nebodaj nestalo to, že táto kontrolná inštitúcia začne plniť svoju úlohu, a keby už bol ovládnutý aj úrad prezidenta, tak by bolo všetko dokonané. Chvalabohu sa to nestalo. Ľudia na Slovensku ešte majú dostatok rozumu a dostatok schopností rozlišovať a zbadali, že vláda jednej strany nás ťahá opäť tam, odkiaľ sme sa chceli natrvalo a definitívne vzdialiť. Z monopolizácie moci, ktorá zákonite krok za krokom oberá krajinu o slobodu. Aj preto tu dnes stojíme, aj preto o tom hovoríme, aj preto tieto slová možno nie sú tak jednoducho vnímateľné, ako keď poukážeme, tam ukradli milión, tam ukradli 100-tisíc, tam zvýhodnili svojho človeka, ale toto je potrebné, aby sme vnímali súvislosti, prečo sa tieto veci dejú. Pretože keby ten korupčný systém nebol vytvorený a keby ten korupčný systém nefungoval, tak by množstvo tých škandálov sa nestalo, pretože by tam neboli tí ľudia. Neboli by nominanti v správnych radách takí, ako sme ich videli včera aj tu na televíznej obrazovke. Neboli by ľudia, ktorí sú ochotní takmer na čokoľvek s cieľom zabezpečiť si svoj osobný zisk alebo zisk svojich donorov, sponzorov, svojich veliteľov, ktorých vysielajú do týchto pozícií. Preto sa musíme proti takejto chobotnici vždy stavať, a preto sa proti takejto chobotnici aj budeme vždycky stavať. Pán premiér Robert Fico, mali by ste prísť do tejto sály. A mali by ste vystúpiť. Mali by ste povedať poslancom, ako si predstavujete vládnutie. Mali by ste odpovedať na tieto otázky, kam chcete túto krajinu zaviesť. Pretože ja si myslím, že nie preto vám dali ľudia hlasy, aby ste túto krajinu viedli tým smerom a takým spôsobom, ako to robíte. A ak to tak nie je, ak sa mýlim, tak vystúpte a obhájte svoj spôsob vládnutia a svoje kroky, ktoré tu neustále kritizujeme. Ďakujem.