37. schôdza NR SR - 10.deň - B. popoludní
Dátum: 2014-09-24
Poslanec: Mikloš, Ivan (SDKÚ – DS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

22. Ďakujem pekne. Vážená pani podpredsedníčka, panie poslankyne, páni poslanci, dovoľte mi vystúpiť k tomuto bodu z dôvodov, ktoré vlastne už avizoval Jožo Kollár vo svojom vystúpení. A on už vlastne aj povedal celú tú chronológiu toho rokovania výboru včerajšieho, aj viaceré veci, ktoré som chcel povedať ja, takže budem môcť byť stručnejší. Dovoľte mi teda začať návrhom na doplnenie uznesenia. Teda predkladám návrh, aby Národná rada požiadala NKÚ okrem kontroly, tak ako je vlastne navrhovaná uznesením výboru, aby bolo toto uznesenie doplnené o bod 2, ktorý by znel: Národná rada Slovenskej republiky žiada NKÚ vykonať kontrolu procesu prípravy definitívneho uzavretia privatizačnej zmluvy medzi vládou Slovenskej republiky a spoločnosťou Enel s dôrazom na to, či štátne orgány, teda Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky, Fond národného majetku a vláda Slovenskej republiky konali vo verejnom záujme. Teraz mi dovoľte, aby som to zdôvodnil krátko, a pokúsim sa povedať najmä veci, ktoré Jožo Kollár nehovoril, a možno niektoré základné zopakujem. Ako bolo povedané, talianska spoločnosť prevzala kontrolu nad 66 % akcií Slovenských elektrární v apríli roku 2006, teda pred vyše ôsmimi rokmi. A dokonca od schválenia konečnej podoby transakčných dokumentov o privatizácii vládou Slovenskej republiky už ubehlo takmer 10 rokov, pretože vláda schválila tieto transakčné dokumenty 8. decembra roku 2004. Takže o chvíľu uplynie 10 rokov, odkedy vláda vlastne schválila túto privatizáciu. Ako bolo povedané aj Jožom Kollárom, v roku 2010, čiže vlastne dva roky po prevzatí úplnej kontroly nad akciami, ministerstvo hospodárstva za ministrovania vtedajšieho ministra pána Jahnátka predložilo do vlády návrh na nulové, na nulový closing, nulové uzavretie, definitívne uzavretie transakcie. Podľa návrhu ministerstva hospodárstva teda nemal nikto nikomu nič platiť a transakcia by bola uzatvorená definitívne. Teda zhruba to dvojročné časové obdobie od prevzatia, definitívneho, akcií po návrh ministerstva hospodárstva to by bolo ešte ako-tak v norme, lebo väčšinou pri takýchto veľkých a zložitých transakciách od prevzatia akcií, od prevzatia akcionárskych práv po definitívny closing to zvykne trvať okolo roka, roka a pol. Takže tie dva roky by boli ešte v zásade v poriadku. A je to prirodzené, pretože ten nový vlastník si robí hĺbkové audity a oboznamuje sa so situáciou v podniku a môžu vyjsť najavo nové skutočnosti, ktoré neboli známe pri podpise transakčných dokumentov a preberaní vlastne akcionárskych práv. Čiže to je úplne normálny, štandardný postup, že od prevzatia akcionárskej kontroly po definitívne uzavretie transakcie zvykne pri takýchto zložitých transakciách prejsť rok aj dva. Čiže na tom nebolo nič zvláštne. Čo bolo ale zvláštne, bolo to, že napriek predloženiu tohoto návrhu do vlády, vláda o tom vôbec nerozhodla. Potom prišli voľby v roku 2010, nastúpila vláda Ivety Radičovej. Jožo Kollár tu poukázal na túto skutočnosť a pán poslanec Muňko reagoval, vtedy si tu nebol pán poslanec, neviem či si počul, lebo pán poslanec Muňko reagoval teraz vo faktických poznámkach, že dôvod, prečo vláda Roberta Fica, prvá vláda Roberta Fica, tento návrh ministra hospodárstva neschválila, bol ten, že tento návrh nebol, respektíve bol v rozpore s verejným záujmom. Jednoducho nebol pre Slovenskú republiku výhodný. To potvrdil pán poslanec Muňko a ja s ním plne súhlasím. To, že tento návrh ministerstva hospodárstva nebol výhodný, bol nevýhodný pre Slovenskú republiku, bol výhodný pre Enel, pre investora, potvrdila analýza, ktorú si dal Fond národného majetku za vlády Ivety Radičovej vypracovať nezávislou firmou, a tento audit, nezávislý, povedal, že Enel by mal doplácať zhruba 150 až 230 mil. eur Slovenskej republike. Čo je značná suma, keď si vezmete, že privatizačná kúpna cena bola asi 860 mil. eur. No to je všetko pekné, len sa potom pýtam, aj vás všetkých, aj pána poslanca Muňka, ktorý to potvrdil, a ja s ním plne súhlasím, ako je možné, že premiér Robert Fico nevyvodil žiadne dôsledky voči ministrovi, ktorý oficiálne predloží dokument a návrh, ktorý je nevýhodný pre Slovenskú republiku rádovo v rozsahu desiatok až stoviek miliónov eur? Naopak, ubehnú dva roky a tento istý človek sa stane znovu ministrom, už nie hospodárstva, ale tentokrát pôdohospodárstva. Takže áno, je evidentné, že vtedajší minister hospodárstva Jahnátek konal v rozpore s verejným záujmom a konal v súlade so záujmom investora, čo mimochodom potvrdzuje aj skutočnosť, lebo tu upresním a poopravím, čo Jozef Kollár povedal – on, ak sa dobre pamätám povedal, že zrejme s tým súhlasil aj Enel, s tým nulovým riešením –, no nielenže zrejme s tým súhlasil, Enel tvrdo tlačil, aby takéto nulové riešenie bolo uzavreté. Keď sme nastúpili do vlády Ivety Radičovej, čiže niekedy v júli alebo v auguste 2010, ma požiadali vrcholní predstavitelia Enelu o prijatie. Tak som ich prijal. A žiadali, že všetko bolo dohodnuté, že s vládou Roberta Fica, len sa to nestihlo uzavrieť, žiadali našu vládu, aj mňa osobne, aby som podporil, aby sme uzavreli ten nulový variant, ktorý bol pripravený ministrom hospodárstva. Ja som to odmietol. Fond národného majetku dal pripraviť analýzu, ktorú som už spomínal, ktorá hovorila o tom, že doplácať má Enel, a teda čiastku, ktorá je značná. Následne prebehli aj rokovania. Na jednom z takých rokovaní som sa zúčastnil s najvyšším vedením Enelu, kde sme informovali, že žiadame o doplatenie takejto sumy. Tieto rokovania ale neboli uzavreté, pretože prišlo hlasovanie o dôvere vlády, pamätné, vláda padla a nastúpila druhá vláda Roberta Fica. Druhá vláda Roberta Fica je pri moci viac ako dva roky a my stále nevieme, pretože za tie dva roky, vyše dva roky, odkedy je pri moci vláda, druhá vláda Roberta Fica, som nezískal žiadnu informáciu o tom, či nejaké rokovania vôbec prebiehajú, aký je pokrok, alebo nie je pokrok. Jediné, čo je nové, je to, že sa objavili informácie, ktoré nakoniec nepriamo potvrdzuje aj tento návrh, že Enel sa chystá predať svoj podiel, a teda zo Slovenských elektrární odísť. Pričom, opakujem, desať rokov od toho, odkedy o tom rokovala vláda, a vyše osem rokov, odkedy prebrali plné akcionárske práva talianski investori, nebola táto transakcia uzavretá. Preto som presvedčený, že je veľmi dôležité, aby ak sa ide vykonať kontrola NKÚ, a nech sa, samozrejme, kontrolujú tieto veci, aby sa urobila aj kontrola postupu štátnych orgánov, zainteresovaných štátnych orgánov, teda ministerstva hospodárstva, Fondu národného majetku a vlády Slovenskej republiky, v procese prípravy definitívneho uzavretia zmluvy. Pretože to, že zmluva definitívne uzavretá nebola, je naozaj nonsens, je to naozaj vec, vec nevídaná a zjavne si niekto z týchto inštitúcií neplnil svoje povinnosti. A ja nežiadam, aby sa kontrolovalo len obdobie Ficovej, prvej Ficovej, druhej vlády. Nech sa prekontroluje úplne celé obdobie od druhej Dzurindovej vlády, kedy ku transakcii došlo, cez prvú Ficovu vládu, Radičovej vládu a druhú vládu Roberta Fica. Ja viem, čo sa robilo a ako konali inštitúcie počas vlády Ivety Radičovej, pretože som bol toho súčasťou. Viem, že Fond národného majetku takúto analýzu urobiť dal. Čo sa dialo za prvej vlády Roberta Fica, za druhej vlády Roberta Fica, to neviem. Vieme, že za prvej vlády ministerstvo hospodárstva pripravilo návrh, ktorý bol v rozpore s verejným záujmom, ktorý by podaroval talianskemu investorovi sumu v hodnote desiatok až stoviek miliónov eur. A vôbec netuším, čo sa deje alebo dialo za posledné dva roky. Takže z tohoto dôvodu predkladám tento návrh, ktorý, opakujem, ktorým by Národná rada požiadala, aby sa popri tej kontrole, ktorú žiadal, schválil výbor, vykonala kontrolu procesu prípravy definitívneho uzavretia privatizačnej zmluvy medzi vládou Slovenskej republiky a spoločnosťou Enel s dôrazom na to, či štátne orgány, teda ministerstvo hospodárstva, Fond národného majetku, vláda Slovenskej republiky, konali vo verejnom záujme. Verím, že takéto uznesenie by ste nemali mať problém podporiť. Včera možno poslanci vládneho SMER-u boli prekvapení a nečakali, že takéto návrhy prídu, možno preto zareagovali tak, ako zareagovali. Ale myslím si, že po tomto vysvetlení by sme nemali mať problém. A verím, že takéto uznesenie schválené bude. Ďakujem pekne. Nech sa páči (vystupujúci odovzdáva predmetný návrh spravodajcovi).