54. schôdza NR SR - 10.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2015-10-01
Poslanec: Viskupič, Jozef (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

157. Ďakujem, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi krátko sa vyjadriť k nápadu ctených kolegov zo strany MOST-u – HÍD, a to zriadenia kultúrneho fondu pre podporu kultúry národnostných menšín možno z dvoch rovín. Prvá rovina bude hovoriť o, keďže predkladám na túto schôdzu tiež návrh zákona, ktorý sa zaoberá a mal by riešiť situáciu rovnako vo financovaní kultúry a týka sa zjednotenia tzv. kultúrnych fondov, keďže dlhodobo kritizujeme oblasť fungovania, resp. financovania kultúry tak, že vytvára, len za toto volebné obdobie vznikli dva inštitúty, a keď dva nové inštitúty, keď si to dobre pamätám, ktoré mali zabezpečovať, nazvem to jednoducho, nejakú sociálnu situáciu vyčlenených kultúrnych alebo ľudí pôsobiacich v kultúre a druhá, ktorá išla pod nejakým titulom odpolitizovania rozdeľovania kultúrnych grantov, a to je, ako bolo aj spomínané v úvodnom slovo, Fond na podporu umenia. Naša cesta alebo môj pohľad na zmenu financovania kultúry a pohľad na to je viac-menej vytvoriť jednu silnú inštitúciu, preto aj predkladám na túto schôdzu zjednotenie kultúrnych fondov, pretože má to dve chyby podľa mňa. Naše kultúrne fondy fungujú s tromi manažmentmi, s pravidlami, ktoré platia pre každého ako keby zvlášť. Vyzerá to tak, ako keby si naše financovanie kultúry všímalo oblasť kultúry, ktorá sa venuje literatúre, umelcom tvoriacim hudbu, čiže kultúrny alebo teda fond pre..., hudobný fond, literárny fond a tzv. výtvarný fond. Máme ešte jeden ďalší, ten nevznikol v tomto volebnom období, ale vznikol za predchádzajúcej vlády Roberta Fica, venuje sa kinematografii, tzv. audiovizuálny, no a teda toto volebné obdobie vznikol Fond pre podporu umenia. Myslím si, že mali by sme sa vydať, a to je ten filozofický pohľad alebo možno pohľad z hľadiska riadenia, cestou, že by sme sa pozreli z nadhľadu na financovanie kultúry a vytvorili jednu silnú inštitúciu, volajme ju Fond na podporu kultúry a v nej by mohli byť nielen oblasti, ktoré som vymenoval, lebo vieme, že kultúra z akéhokoľvek pohľadu sa nevytvára len pri písanom texte vzniku obrazov alebo hudby, ale má pri, ak sa budeme baviť o kreatívnom priemysle, omnoho širší zásah. Preto z tejto roviny, i keď súhlasím s novými argumentmi, ktoré kolega z kultúrneho výboru predložil, že podpora kultúry národnostných menšín má nesporne svoje špecifiká, že by mal existovať mechanizmus, ktorý bude prerozdeľovať prostriedky rešpektujúce tieto špecifiká. Napriek tomu som skeptický k tomu, aby sme vytvárali novú inštitucionálnu jednotku, a to je samostatný Fond na podporu menšinovej kultúry. To je tá prvá rovina a dúfam, že, ani by som to nenazval veľmi kriticky, ale tá miera skepsy, že či sa vydávame ustanovovaním novej organizačnej jednotky do prikrajovaní nejakého ďalšieho fondu, ktorý bude mať v tomto stave podtitul na podporu menšinových kultúr, či je to dobrá cesta. Ale v tejto miere si myslím, že je to na diskusiu, pretože, či vytvárať novú inštitúciu, alebo zjednotiť viaceré fondy do jedného a vytvoriť tam gesčnú bázu aj pre podporu národnostných menšín, je len pri zvolenom princípe. Druhá, druhá rovina je rovina financií. Keďže dlhodobo sa bavíme o tom alebo fungujeme s pocitom, že o peniaze ide až v poslednom rade, zaujal ma ten moment vyrátania 8-miliónovej podpory pre národnostné menšiny. Veľmi podrobne som skúmal ten mechanizmus, chápem, z čoho ste vychádzali, ale teda na druhú stranu si povedzme, že sme sa dopracovali po dlhodobých diskusiách k tomu, že kapacita fondu na podporu umenia je zavesená takpovediac na štátnom rozpočte priamo, ak odrátame ten TIPOS alebo podobne 10 mil. eur, a druhú časť jeho 20-miliónovej kapacity má z hľadiska jeho fungovania tvoriť táto zložka. Preto sa mi zdá, že by som možno o tomto momente, kedy vy argumentujete s tým, že na podporu kultúry aj tak už v súčasnom stave ide 3,8 mil. eur, a na dosiahnutie cieľovej sumy, ktorá je navrhnutá v zákone, by malo ísť 8 mil. eur je pre mňa, mierne povedané, trošička prehnané, ale možno, že budú existovať argumenty. Druhá téma v miere financovania je, že z hľadiska podpory kreatívneho priemyslu, ak to budeme volať tak, a teda kultúry, sa nám v začiatkoch, pretože viaczdrojové financovanie máme zadefinované len v Audiovizuálnom fonde, ale európsky priestor minimálne, ale možno aj keď sa pozrieme globálnejšie, tak zabezpečenie viaczdrojového financovania dáva často odpoveď na to, akým spôsobom hľadať finančné zdroje na to, aby sme prepotrebné finančné zdroje do kultúry vedeli nájsť. Ja som teda, a skúste ma opraviť, pri kreácii a z hľadiska toho, ako má fungovať zamýšľaný vznik tohto kultúrneho fondu, tu viaczdrojovosť veľmi nevidel, a preto by som chcel upozorniť na ten moment, že možno by sme mali začať asi v opozícii, keďže sa to dlhodobo nestretáva s pochopením u kolegov v SMER-e, začať rozmýšľať nad tým, že nielen šport, kde sa teraz stal výsek nejakého možného sponzorstva a zavedenie donorskej politiky, je tou oblasťou, ktorá by mala byť podporená aj tým, že budú existovať pre súkromný sektor úľavy, a ak sa teda rozhodnú podporiť napríklad kultúrnu činnosť, a tým pádom by sme mali vyriešenú jednu z mnohých nôh, ktoré pri viaczdrojovom financovaní je. Je to a tu by som, asi to nezvládneme toto volebné obdobie, ale absolútnou prioritou z hľadiska financovania kultúry by mal tzv. zákon o sponzoringu, pretože ja som to nevidel vôbec ani v snahe v otváraní, spomeniem jeden príklad, kedy si to uvedomila štátna správa, najviac je pri zamýšľanom, teda pri príprave slovenského predsedníctva, kde sa prvýkrát s týmto problémom stretol organizátor slovenského predsedníctva, ako koordinátor v tomto prípade ministerstvo zahraničných vecí, a zistil, že je to obrovský problém, že nevieme obstarať sponzorov, a možno si pamätáte, že aj v tejto sieni sme museli ad hoc kvôli predsedníctvu meniť zákon o verejnom obstarávaní, aby vôbec sme boli schopní zabezpečiť z hľadiska kultúrneho, kde patria aj nejaké výrobky, aj účasť zo súkromného sektora, určite patrí aj súkromný sektor a viaczdrojové financovanie. Čiže z hľadiska financovania sa mne zdá 8 mil., tak ako je to vyrátané, ako to stojí a beží, mierne prehnané, tak to poviem, a chýba mi tam tá druhá až tretia noha zabezpečenia možno z viaczdrojového financovania, aby sme sa dostali do cieľovej roviny, že aj podpora kultúry národnostných menšín je finančne poddimenzovaná, a preto hľadať zdroje, či v donorskej politike, v sponzorskej politike, možno z odvodov ľudí, ktorí, alebo organizácií, ktoré pôsobia v našom priestore a chcú sa venovať kultúre, by vyriešila to, čo predpokladám, že tento fond chce vyriešiť, a to je, aby bolo kam podávať žiadosti, poviem to jednoducho, aby o nich rozhodovali odborne zdatní ľudia, rešpektujúc špecifiká jednotlivých národnostných alebo kultúr národnostných menšín, a zároveň z 3,8 mil. súčasnej, nazvem to dotačnej politiky, asi vieme, o čom hovoríme, navýšili tento parameter o 4,2 mil. a išli k sume 8 mil. eur. Posledná poznámka a to je, nazvime to tak, že hľadám spojencov v jednej téme, a to je spojenectvo ohľadom širšieho zámeru zmena financovania kultúry, pretože keďže som spomínal naše kultúrne fondy asi pre ľudí z kultúrneho fondu to nebude tajomstvo, ale pre viacerých ľudí tohto cteného pléna áno, je, že u nás sú tieto kultúrne fondy tri, ktoré som spomínal, absolútne nestoja na viacdruhovom financovaní, a absolútne to zjednoduším, stoja na financovaní koncesionárov pre RTVS. Čiže aby bolo jasné, tak naše tri kultúrne fondy na základe zákona z roku ’93, ktorý sa, koncom roku ’93, ktorý sa doteraz nezmenil, ja ho teda teraz chcem meniť a avizoval som to častokrát v rozhovoroch, či už s generálnym riaditeľom RTVS, alebo ministrom kultúry, aby sme sa na to pozreli a aby tieto kultúrne fondy neboli zavesené na odvode zo zástrčkového zákona, ale aby sme vyriešili minimálne v tej miere, že nielen používatelia verejnoprávnej televízie, čiže samotná verejnoprávna televízia používa diela kultúrneho významu z hľadiska literatúry, obrazov alebo hudby, ale aj súkromný sektor, čiže vysielatelia zo zákona, a prečo sa za, od vzniku Slovenskej republiky, čiže od toho ’93. roku nevieme dohodnúť na tom, že by sme minimálne túto zložku do financovania kultúry a vylepšenia financovania kultúrnych fondov mali, mali zaviesť. Táto téma ale bude sa preberať pri podávaní toho môjho návrhu zákona. Preto len avizujem, a ako som avizoval, hľadám spojencov pri tejto téme, že ak máme na mysli to, že či to budú ľudia pôsobiaci v kreatívnom priemysle z akejkoľvek oblasti kultúry, a jedna z nich je aj špecifická kultúra národnostných menšín, sadnime si za stôl a skúsme vymyslieť to, že naozaj budeme potrebovať prekopať financovanie kultúry, ak chceme vôbec napĺňať tú stratégiu, ktorú si definovalo samotné ministerstvo kultúry za tejto vlády. Pretože, a tu je obrovská kritika, pretože ak budem hovoriť o stratégii a nepoviem, kto to zaplatí, tak nehovorím o stratégii, ak sa budeme baviť na pôde teórie riadenia, ale hovorím o nejakej možnej vízii. A vízií tu bolo a veľa debát odznelo, preto vítam, že niekto zo svojho výseku zastávania alebo obhajoby verejného záujmu sa vôbec púšťa do debaty otvárania alebo financovania kultúry, a ak by sme sa na to pozreli viacej z tej vyššej perspektívy, tak budeme súhlasiť s tým, čo bolo pri programovom vyhlásení vlády, že kultúra ako taká je z hľadiska nielen verejných financií, ale aj činnosti neustálou popoluškou rozpočtových kategórií nášho rozpočtu, čo je obrovská hanba, pretože ak niečo zo spoločnosti a z ľudskej snahy a životov v spoločnosti zostáva, sú priamo tie kultúrne artefakty, a ak sa týmto zaoberať nebudeme, tak to popoluškovské postavenie, či už kultúrneho prostredia ako takého, ale aj postavenia kultúry národnostných menšín nás môže v budúcnosti veľmi nemilo prekvapiť, pretože záznam o tom, akým spôsobom sme sa k tejto otázke postavili, nám tá budúcnosť, ale aj naša možno veľmi skorá alebo priamo teraz minulosť, ktorú tu formujeme za posledných 25 rokov, veľmi skoro vystaví k tomuto zrkadlo. Čiže ak by som, ak by som chcel povedať, či tento návrh získa podporu nášho klubu, ja by som chcel povedať, že mám na mysli to, aby všetky oblasti kultúry získali viac financií, a ak odpoveď z hľadiska obhájenia toho finančného nárastu s tlakom na verejné financie bude dostatočná, myslím si, že v rámci tej aktivity hľadania spojencov pre rozvoj kultúrneho prostredia, ak to neni vymyslené čisto účelovo a politicky, že treba aj toto volebné obdobie prísť s nejakou témou, ktorá môže byť pre národnostné menšiny, tak jedného spojenca vášho zamýšľaného nápadu s kultúrnym fondom pre národnostné menšiny máte. Tu asi skončím a držím palce všetkým, ktorí sa chcú a môžu zaoberať odstránením popoluškovského stavu kultúry ako celku. Ďakujem.