31. schôdza NR SR - 5.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2018-05-16
Poslanec: Heger, Eduard (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

6. Ďakujem pekne, pán predsedajúci, pán minister, kolegyne, kolegovia aj hostia z ministerstva financií, pozdravujem. Som rád, že prichádza tento návrh zákona do Národnej rady práve kvôli tej téme, ktorej sa týka, pretože naozaj toto je téma, ktorá je potrebná, hodná zreteľa aj diskusie, pretože sa naozaj dotýka mnohých obyčajných ľudí, a preto je, myslím, že veľmi vhodné, aby sme na túto tému diskutovali aj na samotný návrh. Vy ste, pán minister, teraz v úvode povedali teda, že vychádzate z programového vyhlásenia vlády, ide o ochranu spotrebiteľa, ide o zvýšenú transparentnosť. Ide o to, aby sme sledovali práve tie distribučné náklady a zamedzili nejakému nezmyselnému zvyšovaniu nákladov distribučných, o stabilizáciu poistných kmeňov a naozaj nech sa nepredáva produkt; teda nech sa predáva produkt a nie provízia. S mnohým z týchto sa dá súhlasiť, pretože môžme povedať, že je to naozaj na ochranu zákazníka, teda konečného spotrebiteľa, ale ja by som chcel možno, aby sme sa trošku tak pozreli ešte konkrétnejšie na niektoré konkrétne situácie, ako to na trhu vyzerá, aby sme rozumeli, prečo je táto diskusia naozaj tak potrebná, aby sa ten problém riešil. Pretože tak ako ste aj povedali, tak naozaj vidíme tú prax u finančných sprostredkovateľov, jednak že do tohto segmentu prichádzajú ľudia, ktorí nie sú nevyhnutne v tomto segmente vzdelávaní, proste majú to či už ako vedľajší úväzok, alebo idú to vyskúšať a idú ponúkať finančné produkty. Mnohokrát si na to trúfnu aj ľudia, ktorí v tejto profesii nikdy predtým nepracovali a dostanú nejaké krátke školenie, a naozaj potom sa ľahko stáva, že ľudia, teda títo sprostredkovatelia, idú potom, aby si zarobili, čo je prirodzené, ale na druhej strane je to na úkor samotného klienta. Problém je aj to, že tá finančná gramotnosť dnešných klientov nie je na takej úrovni; neviem, nemám to zmerané, neviem, či ministerstvo financií niečo také zmerané má, že koľko percent našej populácie je ako finančne vzdelané, ale naozaj sa ľahko môžu stávať a stávajú sa mnohé prípady, o ktorých ja počujem, že klient, vlastne dôjde k nemu ten sprostredkovateľ, ktorý je možno, ako sa hovorí aj v škole, že o 15 minút vzdelanejší ako samotný klient a vlastne vysvetľuje mu nejaký produkt, ale tým, že aj samotný klient nie je vzdelaný v tej veci, nerozumie sa tomu, tak môže sa ľahko nechať práve nahovoriť na to, že si zruší zmluvu, ktorá má naozaj len pár rokov. A práve tu je teda ten samotný problém, ktorý ste popísali, že súčasný stav je taký, že prvé dva roky sa platia len poplatky, tak klient, ktorý zruší zmluvu po dvoch rokoch, tak vlastne všetko, čo zaplatil, išlo firme, sprostredkovateľom, ale on z toho nič nemá. A ja som naozaj videl viaceré prípady, kde proste prišli títo sprostredkovatelia, však väčšinou to funguje na odporučenie cez známych. A teraz dobre, ľudia sú k tomu otvorení, tak sa stretnú a ten povie, ó, zlý produkt si uzavrel, musíš uzavrieť nový, neboj sa, to dobehneš, však pozri sa, bude zhodnotenie, za tých 20 – 30 rokov, čo to budeš ešte sporiť, to dobehneš aj tie poplatky, ktoré si tie prvé dva roky zaplatil; ak mu to vôbec takto povie. A v takom prípade sa naozaj môže stať, že klienti vymenia produkt za obdobie 10 rokov trikrát a vlastne trikrát zaplatia distribučné poplatky, čiže viac-menej tú istú sieť živíme trikrát, keby som to povedal tak zjednodušene. A toto je, naozaj si myslím, problém. Čiže na jednej strane vidíme, že tento, toto riešenie, ktoré chce natiahnuť vyplácanie poplatkov a zároveň vlastne už dať možnosť, aby tie peniaze, ktoré klient platí, aby od prvého momentu boli investované, sa javí ako určitý krok smerom ku klientovi. Otázka je a o tom sa môžme porozprávať, že čo to spraví s trhom, ale preto si myslím, že tá debata je veľmi dôležitá, aby sme sa o tom rozprávali, naozaj vypočuli, aby prišli na stôl všetky pohľady. A teda vy ste sám povedali, že teda tie rokovania prebehli u vás na ministerstve. Mňa by možno aj zaujímalo, ak teda bude priestor tu v diskusii, počuť aj tie argumenty, ktoré zaznievali, keď ste hovorili, že sa nevedeli dohodnúť, že možno viacej vidieť, že ako samotné rokovania prebiehali a čo bol teda najväčší problém tých jednotlivých stakeholderov toho trhu, aj keď môžme do veľkej miery tušiť. Takže aby som sa vrátil k tým prípadom. Takže vidíme, že naozaj najväčší problém, si myslím, tých klientov je, že sa mení, že sa menia tie zmluvy príliš často a v konečnom dôsledku klient na to dopláca a dopláca na to práve preto, lebo nie je dostatočne vzdelaný, aby nepodľahol, keď tak poviem ľudovo, šarmu jednotlivých sprostredkovateľov a nedovolil tomu, aby tie zmluvy sa dali, aby sa tie zmluvy rušili, lebo z pohľadu sprostredkovateľa, samozrejme, nová zmluva, najväčšie zárobky, akonáhle má len robiť nejaké malé úpravy v zmluve, tak preňho to nie je finančne zaujímavé, takže tá motivácia tam, prirodzene, prirodzene, klesá. Ja by som chcel uviesť aj pár príkladov. Také najväčšie produkty, na ktorých tento trh zarába, teda podľa mojich informácií, je, sú jednak hypotéky, ktoré ste spomenuli, a sú to poistenia, či už životné, alebo rizikové na dlhšie obdobie. Zastavil by som sa najprv teda pri tých hypotékach. A tie hypotéky, keď sa pozrieme, tak napríklad ja som si tu vypísal pár spoločností, nie je potrebné ich menovať, ale povedzme že banka A, B, C, D a teraz uzatvorí hypotéku práve na ten, alebo sprostredkovateľ teda uzatvorí pre danú banku hypotéku na výšku 100-tisíc euro, tak v takom prípade dostáva jednorazovú odmenu medzi 520 až 680 eur. Môžme sa tu zamýšľať nad tým, či to je dobrá, zlá cena. Myslím si, že toto nie je ani tak podstatné, pretože naozaj šikovnejší to má rýchlejšie, ale zase má skúsenosti. Menej šikovný začína, trvá mu to dlhšie, automaticky tá hodinová cena, cena je nižšia. Čo je tu však zaujímavé; a ešte spomeniem aj druhý ten produkt. Napríklad pri poistení, kde, zobral som si modelový príklad na 30-eurové životné poistenie mesačné, čiže ročné 360, tak tá provízia za takto uzatvorené poistenie na 25 rokov sa pohybuje u podriadeného finančného agenta, čiže je to sprostredkovateľ nejakej sprostredkovateľskej firmy, ktorý neni ani začiatočník, ale nie je ani v vrchole svojho kariérneho pôsobenia, čiže je niekde uprostred, tak sa pohybuje od tých rádovo 230 až 270, tie modelové spoločnosti, ktoré som tu si dal ja vypracovať. Takže čo tým chcem povedať? Opäť môžme zvažovať; to je za tú jednu konkrétnu zmluvu, ktorú on napíše, a môžme zvažovať, či to je málo alebo veľa. Ale to neni ani tak podstatné. Čo je podstatné, že toto nie je celková cena nákladov za sprostredkovanie tejto zmluvy, pretože to je len odmena toho daného sprostredkovateľa a ten sprostredkovateľ má nad sebou ešte stupne, svojich nadriadených pracovníkov, a zároveň pracuje pre nejakú firmu. Ako vieme, títo sprostredkovatelia fungujú na systéme multi level marketing, čiže znamená, že každý ten nadriadený stupeň dostáva určitý podiel podľa toho, ako sa vysoko v stupni nachádza, majú na to nejakú odmeňovaciu schému a v konečnom dôsledku tú províziu si berie ešte aj samotná firma. No a tu je teraz tá, myslím si, že ten háčik, že my sa v súčasnosti, alebo klient sa v súčasnosti nevie dopátrať k tomu, že koľko tá služba stojí, že on si objedná službu, ale on nevie, koľko za to v konečnom dôsledku zaplatí. On teraz podľa týchto, aj nového zavedenia vlastne, že bude povinnosť, aby videl, koľko je provízia daného sprostredkovateľa, je síce fajn, ale nevieme celkovú cenu, tá je stále zahmlená. A myslím si, že na to, že toto je cesta, ktorým sa musíme hýbať, aby sme naozaj ten trh stransparentnili natoľko, že ten klient bude vedieť, dobre, tak takáto služba v celkových nákladoch stojí toľkoto. Proste toľkoto ma to bude stáť alebo, respektíve toľkoto obstaranie tej služby stojí skrze túto sprostredkovateľskú firmu. A hovorím to aj preto, lebo práve vtedy môžme objektívne porovnávať porovnateľné. Pretože naozaj tie schémy aj v tých firmách, ak sú nastavené tak, že dobre, tento sprostredkovateľ je na takejto úrovni, ten samotný klient nevie, kde v tej mape toho multi levelu sa nachádza daný sprostredkovateľ, čiže on môže ľahko naraziť aj na to, že tu s ním uzatvára človek z nižšej pozície, tak bude mať nižšiu províziu, ten z vyššej, a môže, už toto môže samotného klienta vyrušiť a nie je tam celková tá cena tej, toho sprostredkovania. Takže toto vidím ako veľkú vec. A druhá vec je tá, že ten klient alebo ten, pardon, ten sprostredkovateľ často hovorí, že dobre, že však ale to, že ja ti poskyt; to, že ja dostávam tú províziu, to neni len za túto danú zmluvu, veď ja, väčšinou tieto sprostredkovateľské firmy podpisujú zmluvu o spolupráci s daným klientom a viac-menej argumentujú tým, že budem ti predsa robiť finančné poradenstvo. Vypracoval som ti nejaký určitý finančný plán a teraz budem sa s tebou starať o tvoje financie, čo je fajn až do momentu, kedy príde nejaký iný finančný poradca a teraz povie mu, že ale tak poď ku mne, ja sa o teba lepšie postarám, pozri sa, tuto urobili také chyby a podobne. Čiže v konečnom dôsledku ten klient platí za to poradenstvo viacerým firmám skrze tieto svoje produkty, lebo tá filozofia je nastavená tak, že teda z tých produktov sa odvádza provízia, ktorá by mala slúžiť na celkové poradenstvo. No a tuto je podľa mňa ďalší problém, jednak nevieme tú celkovú cenu, čiže nevieme, koľko to poradenstvo toho klienta stojí, lebo keď si uzavriem so spoločnosťou A teraz urobíš mi, na začiatok mi urobíš nejaké zmluvy, tak si to môžem narátať. Momentálne som tvojej firme a tebe dal celkovo zarobiť na týchto zmluvách, keďže si narátam všetky provízie, 4-tisíc euro. Štyritisíc euro je, povedzme akože teraz modelovo to môže byť, alebo, ja neviem, je to 2-tisíc, teraz tá suma nie je podstatná, nech je to suma x, ale tá suma x je vlastne za to, že táto firma sa o mňa bude starať, pretože keď už neuzatvorí ďalšie produkty, tak aj tak by mi mal radiť. Čiže dobre, môžem si povedať, okej, na začiatku si vybral peniaze, ja ti to platím v splátkach, čiže viac-menej v tom mojom produkte, okej, ale očakávam od teba tú kvalitu služby, lebo už ďalej ju nedostávam. Ale toto vlastne; čiže jednak nevieme tú celkovú sumu a po druhé, po druhé ten klient vlastne tým, keď preskakuje, tak nemá garanciu, alebo nieže nemá garanciu, je oklamaný práve tými inými sprostredkovateľmi, ktorí skúšajú, ako som hovoril, mnohokrát svoj šarm a svoje obchodnícke umenie na to, aby pretiahli toho klienta a mnoho klientov si ani neuvedomuje, že viac-menej toto je suma, ktorou disponuje. Pretože keby som bol ja klient a príde za mnou sprostredkovateľ, povie, pozri, dáš mi dneska zarobiť na týchto produktoch 4-tisíc euro alebo 2-tisíc eur a tie sú na to, aby som ti ja odteraz najbližších 20 rokov radil, tak to je niečo úplne iné, ako keď ja ti poviem len, že vieš čo, veď uzavrieme túto poistku a ty si budeš sporiť a ja sa s tebou raz za rok stretnem a poradím ti. Že už len tá samotná veľkosť tej sumy spozornie u toho klienta, že aha, tak počkaj, ale toto ja som ti teraz dal ako zálohu dopredu na celé obdobie. To neni len jednorazový teraz poplatok, to je môj kontrakt a ja som ti dopredu vyplatil tie peniaze. A myslím si, že toto sú práve informácie, ktoré môžu pomôcť aj zvýšiť tú samotnú gramotnosť alebo aspoň pozornosť klienta pri uzatváraní týchto zmlúv, lebo toto si mnohí klienti naozaj neuvedomujú a myslím, si, že preto aj doplácajú a preto sú ochotní sa nechať prehovoriť na to, že vypoviem túto zmluvu, uzavriem tamtú zmluvu a podobne. Takže preto tá informovanosť v takomto, v takejto podobe, si myslím, že nie je dostatočná, je čiastková a nepredpokladám, že prinesie až také nejaké výrazné výsledky, ako by sme si mohli sľubovať. Ale určite by ma zaujímal možno, teda určite by ma zaujímal aj váš názor ako zástupcu ministerstva financií, že čo si od toho sľubujete, že aké môžu byť teda následky z hľadiska trhu pri tomto riešení, aj keď teda hovorím, že pozitívne je, že tie peniaze sa začnú investovať už od prvého roka, čiže keď aj pri súčasnej gramotnosti našich klientov na Slovensku je aspoň aká-taká investícia uskutočnená, čiže tí klienti idú do lepšieho z tohto pohľadu. Druhý ten aspekt je, že keď si zoberiete, koľko tlačív sa musí vypísať a koľko tlačív vlastne prevádza ten sprostredkovateľ samotného klienta, tak vidíme, že naozaj tuto je podľa mňa tiež priestor na zlepšenie, pretože tá byrokracia narastá, čo v konečnom dôsledku keď si zoberieme, tak narastá aj cena toho výkonu, pretože ten sprostredkovateľ musí robiť dodatočné úkony a, samozrejme, je to čas, ktorý si on chce dať zaplatiť, takže to zvyšovaním byrokracie zvyšujeme vlastne aj distribučné náklady, čiže tu je podľa mňa tiež priestor na to, aby sa hľadal spôsob, ako čo najjednoduchšie poinformovať toho klienta, aj keď si myslím, že samotné informovanie klienta negarantuje, že klient rozumie tomu, o čom bol informovaný a že vlastne s tým nejakým spôsobom súhlasí. Lebo opäť je to na schopnosti toho sprostredkovateľa. A to poznáme aj z praxe, že proste prevedie ho, prečíta rýchlo, vysvetlí a proste ten klient len pozerá, ak je trochu hanblivý, tak ani sa neopýta na to, že čo tam vlastne je, len nejakým spôsobom slepo podpíše, už sa možno k tomu ani nevráti. Takže myslím si, že to ťažisko z toho dlhodobejšieho merítka je tá odpoveď, by som povedal, že je zvyšovanie finančnej gramotnosti vôbec populácie na to, aby sa dokázala nejakým spôsobom orientovať aj v týchto produktoch, že to by malo ísť ruka v ruke a tam by mala byť práve tá odpoveď na riešenie tohto problému, ktorý tu máme. Lebo ten problém je naozaj, naozaj vypuklý. Takže to, že zavádzame tie tlačivá, v tomto prvom pohľade, keď som sa na to pozrel, si hovorím, ďalšie tlačivo, ďalšie tlačivo, okej, aj keď som videl teda tie samotné návrhy tej tabuľky, myslím, že nepredpisujete presne, ako to má vyzerať, iba hovoríte o tom, aké informácie, ak sa nemýlim, aké informácie majú byť uvedené alebo o akých informáciách má byť informovaný, čo považujem za dobrú vec. Otázka je, koľko klientov tomu bude reálne rozumieť a koľko tých sprostredkovateľov priamo na mieste to aj kvalitne vysvetlí, tak aby ten klient tým neprebehol, len že tuto mi to podpíš, tuto mi to podpíš, nie, to je v pohode, toho sa neobávaj, to tak musí byť, to je, len štát niečo požaduje. Že vieme, ako tieto stretnutia prebiehajú, v reštauráciách, kaviarňach a podobne. Takže myslím si, že toto je vec, ktorá to až tak nerieši. Nerieši ten problém dostatočne. Ešte posledná vec, ktorú, ktorú by som tu chcel povedať, je, že, ten zásah do trhu. To, čo sme hovorili a o tom sme sa bavili už aj, myslím, že minulý rok, neviem, rádovo vyše 20-tisíc je, myslím, tých sprostredkovateľov na trhu, aspoň tak nejak ste hovorili, 25- alebo možno aj viac, ako hovoríte, nemám to presné číslo. Podľa teda informácií, ktoré som sa snažil zistiť, tak sa, v úvodzovkách, avizuje, že budú odchádzať tisíce z trhu. Čo na jednej strane môže znamenať taký výkričník, že okej, ten trh bude ťažšie obslužiteľný alebo bude viacej ľudí, bude menej ľudí v tom pracovať. Na druhej strane, myslím si, že mnohí sprostredkovatelia sa aj potešia, lebo bude viacej roboty, čiže tým pádom budú mať viacej zmlúv. Ja osobne sa tohto kroku až tak neobávam. Áno, je to zásah do trhu, ale keď chceme toto riešiť, musíme sa určitým smerom vybrať. Vy ste sa určitým smerom vybrali a sami budete môcť potom analyzovať práve tie výsledky. A myslím, že bude veľmi dôležité trekovať jednotlivé následky tohto rozhodnutia, aby sa dalo do budúcnosti veci zlepšovať. Pretože ak to spôsobí, že sa ten trh naozaj vyčistí práve od takých, by som povedal, prišelcov do tohto segmentu, ktorí naozaj len o 15 minút vedia o tom niečo viac, tak to bude dobré, lebo je dôležité, aby sme v tomto segmente zachovali alebo aby sme v tomto segmente vychovali kvalitu. Čiže tí sprostredkovatelia aby naozaj jednak rozumeli produktom, aby rozumeli tomu, čo ponúkajú v prospech toho klienta, a hlavne aby išlo im o záujem o klienta. Aby aj oni rozumeli, aj tí sprostredkovatelia rozumeli, že ten klient tým, že podpíše tú zmluvu, a opäť sa k tomu vrátim na chvíľku, že keď podpíše tú zmluvu, tak on mu nedáva len jednorazovú odmenu za daný produkt, ale dáva mu odmenu na celé trvanie jeho vzťahu, aby sa oňho staral. A preto keď možno samotný ani sprostredkovateľ nevie a myslím si, že takmer s istotou asi ne; teda takmer s istotou nevie, koľko ten daný produkt stojí, čiže koľko si zoberú všetci jeho nadriadení, koľko si z toho zoberie sprostredkovateľská firma. Toto je suma, ktorú ten klient zo svojich peňazí zaplatí za tú službu. A táto suma je úplne kľúčová, pretože to je kontrakt na najbližších 10 – 20 rokov, aby sa staral. A preto, keby to vedel teda samotný klient, tak by spozornel, lebo by zistil, že však to neni len nejakých 200 eur za túto zmluvu, ale je to možno 2 000 eur alebo 1 500, lebo tie odmeny sú naozaj vysoké na tých vyšších stupňoch alebo vyššie. Neviem. Hovorím, toto číslo neviem. Čiže určite by bolo dôležité to vedieť, aby sme sa na to vedeli lepšie pozrieť. A po druhé by možno aj ten sprostredkovateľ spozornel, že aký záväzok vlastne uzatvára s tým klientom, keďže toľkoto peňazí mu ide zobrať na, za tú jeho službu. Takže toto by mohlo vyčistiť a zlepšiť samotný obchodný vzťah medzi týmito dvomi aktérmi na trhu a v takom prípade by mohol sa ten trh aj vyčistiť. Teraz na záver už by som chcel len jednu praktickú otázku, pretože tam pri tomto investičnom poistení vlastne hovoríme o tom, že jednak sa rozširujú tie poplatky na viac rokov a taktiež je tam tlačivo, že prečo je vhodný, ale... (rečník sa pozrel do svojich podkladov, jáj, tá odkupná hodnota. Čiže vlastne keď on zruší počas tých dvoch rokov, tak musí dostať odkupnú hodnotu toho, čo bolo investované. Čiže tú výšku tých 50 %, myslím, že je prvé, potom 65 % a v treťom roku 80 percent. Ale teraz zaujíma ma, že či je možné momentálne, lebo nastávajú také situácie, že povedzme, že klient uzavrie zmluvu a počas prvých dvoch rokov potrebuje znížiť tú sumu tej platby. A hovoríme teraz o investičnom poistení, kde je v jednej sume aj poistenie, aj sporenie. Čiže nehovoríme o rizikových pripoisteniach, lebo tie sa dajú odstrániť okamžite. Ale táto tu počas dvoch rokov, neviem, či nemá nejakú ochrannú lehotu, viem, že je to taká technikália, ale je to ako podnet do rozmýšľania aj k druhému čítaniu, aj pre kolegov hore na balkóne, že počas týchto dvoch rokov, ak on chce si znížiť tú sumu, že či už môže a ak nie, tak podľa mňa by stálo za to, aby mohol si ju znížiť už počas tých prvých dvoch rokov, lebo viem, že nastávajú prípady, čo som počul z trhu, že klient napríklad platil rok aj osem mesiacov a teraz už si to nemohol dovoliť, tak musel to celé zrušiť len kvôli tomu, tejto situácii. Už po dvoch... (Reakcia z pléna.) Môže si to znížiť, že hovoríte. To je už súčasný stav? Už súčasný stav je, že si to môže, uhm, okej, tak to je fajn, tak potom poviem danému, danej osobe, že nech si to teda preverí s tou spoločnosťou, pretože taký príklad som teda, sa ku mne dostal. Čo by bola škoda, aby človek proste kvôli tomu vypovedal len preto, že si to nevie znížiť. Čiže taký záver môjho vystúpenia, kde by som to len kratučko zhrnul. To, že tu pridávame ďalšie tlačivá, ja v tom nevidím úplne nejaké zefektívnenie, tak mi príde ako navyšovanie byrokracie. Na druhej strane vítam celú diskusiu, pretože naozaj táto oblasť je vypuklá. Mnohí klienti na ňu doplácajú práve tým, že sa mení ich pobyt v rôznych poistných kmeňoch a stojí to v konečnom dôsledku peniaze len toho samotného klienta. Myslím si, že cesta je k tomu, aby sa transparentnosť zaviedla do takej miery, a to je podnet aj do druhého čítania, aby klient bol informovaný o celkovej sume provízie vrátane všetkých stupňov daného sprostredkovateľa, vrátane sprostredkovateľskej firmy. Toto prinesie transparentnosť, kde už bude sa dať porovnávať, že ten klient bude vidieť, čo to stojí, a bude vedieť aj zaviazať tým pádom aj toho sprostredkovateľa, pozri sa, toto je to, čo ti idem ja zaplatiť a očakávam za to úplne inú kvalitu služieb ako to, že ty mi len raz za rok zavoláš, resp. ja ti musím zavolať na to, aby som niečo riešil, lebo ty už si dávno skončil s touto profesiou a podobne. Čiže buď aby tam bol nejaký záväzok, väčší záväzok tej firmy alebo daného človeka. A posledné, pri tejto oblasti je veľmi dôležité, aby sme naozaj sa zamýšľali o to viac a prinášali riešenia aj v súvislosti s finančnou gramotnosťou, čo súvisí so školstvom a proste je to väčšia oblasť. Ale malo by to ísť nejakým spôsobom ruka v ruke či už nejakými malými čiastkovými riešeniami, alebo niečím väčším. To hovorím, nechávam ako miesto do diskusie. A už len posledné. Zaujímalo by ma, pán minister, ak teda plánujete vystúpiť, popísať trošku viacej, ako prebiehali rokovania s tými stakeholdermi, aby sme vedeli aj my možno počuť tuto, keď sa máme o tom rozhodovať, že čo všetko za tým bolo, za tým rokom práce. Ďakujem pekne za vašu pozornosť. Trošku som to natiahol. Vďaka.