8. schôdza NR SR - 5.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2020-06-10
Poslanec: Šeliga, Juraj (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

40. Panie poslankyne, páni poslanci, ďakujem pekne. Ja som si so záujmom prečítal Správu o činnosti Ústavu pamäti národa a najprv chcem oceniť pár vecí. Chcem oceniť to, akým spôsobom sa Ústav pamäti národa zapojil do pripomenutia si výročia Novembra ´89. To množstvo sprievodných akcií a ten celý spôsob, myslím, že to je posun oproti minulosti. Verím, že ten trend bude pokračovať, že o Ústave pamäti národa budeme počuť podstatne, podstatne viac. Rovnako chcem trochu nadviazať na to, čo povedal pán poslanec Šefčík, a to v súvislosti so súdnymi spormi, ktoré Ústav pamäti národa, alebo v ktorých Ústav pamäti národa je účastníkom. Ja za azda najzásadnejší ten súdny spor považujem rozhodnutie Ústavného súdu v súvislosti s evidenciou osôb vo zväzkoch ŠTB s tým, že veľmi jasne Ústavný súd povedal, že Ústav pamäti národa nemá byť žalovaným subjektom, že ak má byť niekto žalovaným subjektom, tak to má byť Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky, prípadne Slovenská republika ako nástupnícky subjekt po bývalom ministerstve s tým, že samozrejme som zachytil tie snahy niektorých ľudí, v tomto prípade českého premiéra, sa napriek tomu, že to ústavné, že to rozhodnutie Ústavného súdu už bolo dané, že sa stále snaží bojovať, a tu myslím, že Ústav pamäti národa je na strane toho prvého rozhodnutia. Verím, že to tak bude, pretože tu nejde o Babiša ako-takého, tu ide o princíp, že jednoducho nemôže niesť Ústav pamäti národa zodpovednosť za to, že je de facto, a to, prosím, nezoberte v zlom, archívom, ktorý má spracovávať a prinášať historickú pamäť, a nie tým, kto aktívne vytvára zväzky ŠTB, prípadne zväzky Verejnej bezpečnosti a podobne. Že to si myslím, že je veľmi správny postup a že treba v ňom, treba v ňom pokračovať. Čo sa týka súdneho sporu s pánom Lackom, priznám sa, že tam ja nemám až taký prehľad. Registrujem v tomto smere aj to, čo hovorí pán poslanec Šefčík, aj to, čo hovorí tu pán Kotleba. Tam verím Ústavu pamäti národa, že bude zastávať záujmy ústavu, keďže tam ide vlastne o peniaze, ak to takto môžem povedať na konci dňa, s tým, že azda to, čo ma najviac zaujíma a to, prečo som vystúpil, je naozaj aj taká snaha povzbudiť Ústav pamäti národa, prípadne položiť pár otázok, pretože pripomínanie si histórie je naozaj kľúčovou, kľúčovou záležitosťou aj v dobe, keď sa nám rozrastá extrémizmus, dezinformácie alebo hoaxy, keď mladí ľudia nevedia o svojej historickej pamäti, keď nevedia o tom, čím Slovensko a Slovenská republika musela a náš národ, krajina musela prejsť za posledných sto rokov. Ja by som bol veľmi rád, to hovorím aj odtiaľto, keby sa aj to skúmané obdobie Ústavu pamäti národa zvýšilo alebo rozšírilo aj na obdobie od Mníchovskej dohody až po zánik ŠTB, ako niektorí hovoria, že tam naozaj je ešte o čom hovoriť. Rovnako by som bol veľmi rád, keby sa do dispozície Ústavu pamäti národa dostali nielen zväzky ŠTB, ale aj zväzky Verejnej bezpečnosti, kde Ústav pamäti národa so svojím odborným aparátom by mohol a vedel spracovať aj toto historické obdobie, respektíve podklady z obdobia komunizmu a viac rozšíriť ten rámec. No na konci dňa si myslím, že, nechcem to zredukovať, že je to aj o peniazoch, že Ústav pamäti národa je dnes podfinancovaný, že je záväzkom aj tejto vlády a tejto vládnej koalície, že urobíme všetko pre to, aby Ústav pamäti národa dostal konečne svoju budovu, kde sa bude môcť udomácniť. Ja verím, že napriek tomu, že je kríza, že sa nám podarí zvýšiť, respektíve navýšiť rozpočet Ústavu pamäti národa, a ostatne to považujem, a vlastne všetko so všetkým súvisí, za úplne kľúčové, je múzeum zločinov totalitných režimov, kde naozaj vyspelá krajina, ktorá, ako hovoril tu pán kolega, sa chce vysporiadať so svojou minulosťou, by mala hlavne mladým ľuďom poskytnúť priestor, kde sa o tejto minulosti môžu dozvedieť, a to atraktívnym spôsobom. Ja iste nemusím hovoriť ani kolegyniam, kolegom, že vo svete sú múzeá, ktoré sú na vysokej úrovni, ktoré dnes už interaktívnym spôsobom vedia priblížiť nie tak dávnu minulosť. A toto by mohla byť inšpirácia pre nás. Ja verím, že keď pán riaditeľ bude budúci rok predkladať tú správu, že budeme ako keby počuť viac pochvaly ako kritiky a že hlavne, a to je do našich vlastných radov, táto vládna koalícia, táto vláda navýši financovanie a začneme naozaj kroky k tomu, aby sme vybudovali múzeum zločinov komunizmu, nacizmu, fašizmu, múzeum zločinov totalitných režimov, aby sme boli schopní ako krajina, ako národ sa vysporiadať so svojou vlastnou historickou minulosťou, lebo potom niektorí z nej vytĺkajú len lacný kapitál. Ďakujem.