36. schôdza NR SR - 10.deň - B. popoludní
Dátum: 2014-07-09
Poslanec: Novotný, Viliam (SDKÚ – DS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

42. Ďakujem pekne za slovo. Vážená pani podpredsedníčka Národnej rady, vážený pán minister, vážená pani spravodajkyňa, dámy a páni, ja som k tomuto vládnemu návrhu zákona o sociálnej práci vystupoval aj v prvom čítaní. A začnem optimisticky a pozitívne. Musím uznať naozaj snahu ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny, pána ministra aj pána štátneho tajomníka opravovať tento vládny návrh zákona predtým, ako o ňom budeme hlasovať v druhom čítaní. Nejaké drobné zmeny sa objavili v spoločnej správe. Rozsiahly pozmeňovací návrh tu predkladala pani spravodajkyňa Šedivcová, čiže je tu, aj pani poslankyňa Tomanová pred chvíľou podala pozmeňujúci návrh, čiže je tu určitá snaha to opravovať, meniť tak, ako to bolo prinesené do parlamentu, lebo naozaj v prvom čítaní sme to tu, predovšetkým z opozičných lavíc, podrobili veľmi ostrej a veľmi tvrdej kritike. Napriek všetkej snahe, ktorú teda pozitívne hodnotím, musím povedať, že viete, ono keď je filozofia zákona zlá a som o tom presvedčený, že filozofia tohto zákona je zlá a škodlivá, môžte sa vy snažiť kozmetickými úpravami upravovať jednotlivé formulácie, ten zákon bude naďalej zlý. A ja tento zákon nepovažujem ani za potrebný, ani za prospešný. Vláda navrhuje týmto zákonom, aby sa zo sociálnej práce stala činnosť, ktorú budú môcť vykonávať len tí, ktorí vyštudovali sociálnu prácu na vysokej škole. Ďalej vláda navrhuje zriadenie komory, ktorá bude udeľovať povolenia na vykonávanie sociálnej práce. To sú meritórne dva najdôležitejšie návrhy, ktoré tento vládny návrh zákona prináša. Pán minister v prvom aj druhom čítaní to odôvodňoval tým, že chce zlepšiť a posilniť postavenie sociálnych pracovníkov, čo môže byť na prvý pohľad celkom sympatická ambícia, aby sociálni pracovníci mali lepšie postavenie, o tom sme veľmi často rozprávali napríklad u zdravotníckych pracovníkov aj na tejto schôdzi Národnej rady. Ministerstvo práce má ďalej ambíciu zvyšovať aj prostredníctvom tohto zákona kvalitu sociálnych služieb. Teda vychádzajú z logiky veci, že keď ju budú poskytovať len vysokoškolsky vzdelaní pracovníci, zrejme tá kvalita by mala byť vyššia a mala byť stúpať. Čiže keď aj na prvý pohľad by sa vám zdalo, že tieto dva také nosné argumenty, čo som vybral z vystúpení pána ministra alebo ktoré ma najviac oslovili, sú sympatické a teda vlastne je to dobrý návrh zákona, musím povedať, že riešenie, ktoré ministerstvo práce ponúka, napriek úpravám, o nich ešte budem hovoriť, ktoré sú v pozmeňujúcom návrhu pani poslankyne Šedivcovej a ktoré predpokladám, že schváli väčšina poslancov strany SMER, tak že aj keď to vyzerá na prvý pohľad sympaticky, je to stále zlý zákon, pretože pri zákone by sme si mali povedať takú tú základnú otázku: Komu slúži tento zákon, v koho prospech je predložený tento zákon, komu naozaj pomôže v praxi tento zákon? Ja som v prvom čítaní nazval tento zákon klientelistickým zákonom a ja trvám na tomto svojom označení, pretože tento zákon nepomôže sociálnym pracovníkom. A budem o tom ešte hovoriť, prečo im nepomôže. A nepomôže ani prijímateľom sociálnych služieb, ktorí sú v sociálnych zariadeniach. A o nich by nám malo ísť, o prijímateľov sociálnych služieb v sociálnych zariadeniach, to môže byť váš blízky rodinný príslušník, vaša mama alebo váš otec, a o sociálnych pracovníkov, ktorí tam za mizerné mzdy pracujú, za mizerné mzdy pracujú. Tento zákon im nepomôže. Tento zákon pomôže niektorým funkcionárom v novovzniknutej komore, ktorí budú mať veľmi zaujímavé živobytie ako funkcionári komory. Prvé tri roky budú dostávať finančné prostriedky z ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny a potom budú vydávať povolenia, na základe ktorých si budú zarábať na veľmi zaujímavé živobytie, a pomôže to tým vysokým školám, kde tých úbohých sociálnych pracovníkov naženiete popri zamestnaní študovať. A ako iste viete, zamestnanie popri, štúdium popri zamestnaní nie je bezplatné v Slovenskej republike, čiže ešte od tých ľudí, ktorí majú 300, 400 eur príjmu, 500 eur, nech sú v dobrom sociálnom zariadení, tak ešte od tých ľudí chcete, aby si začali platiť vysokoškolské štúdium, ak ho v súčasnosti nemajú. Preto hovorím, že je to klientelistický zákon, nepomôže sociálnym pracovníkom. Nepomôže klientom, prijímateľom sociálnych služieb v sociálnych zariadeniach, pomôže niekoľkým funkcionárom v komore novovzniknutej a pomôže tým fakultám, ktoré vyučujú sociálnu prácu, pretože im jednoducho naženie študentov, ktorí budú musieť za toto štúdium platiť. V prvom čítaní sme tu mali veľmi zaujímavú diskusiu, ktorá vlastne dnes vyvrcholila pozmeňujúcim návrhom pani poslankyne Jurinovej, pretože ak ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny predkladá zákon o sociálnej práci, tak by sa patrilo logicky zadefinovať, čo to vlastne sociálna práca je. Tá definícia sociálnej práce, ktorú nám ponúka vláda, je podľa mňa deravá ako syr ementál, pretože v zákone sa píše, že sú to činnosti, ktoré vykonávajú ľudia, ktorí vyštudovali sociálnu prácu a konkrétne odbory sociálnej práce určí vláda nariadením. Rozumiete, čiže vláda si nedala ani tú námahu, aby sa pokúsila nájsť nejakú definíciu, definíciu platnú pre slovenskú legislatívu, kde bude zadefinovaná sociálna práca. Ja by som ale chcel poďakovať pani podpredsedníčke Jurinovej, že robotu, ktorú mala urobiť vláda, urobila ona a priniesla nám formou pozmeňujúceho návrhu takúto definíciu, ktorá hovorí o tom, čo to vlastne tá sociálna práca je. Súhlasím s pani, viem, čo chce povedať pani poslankyňa Tomanová, že možno s tým nesúhlasiť, možno to aj lepšie, ináč definovať, ale to mala urobiť vláda! To, myslím si, že malo byť vo vládnom návrhu zákona. Keď so mnou nesúhlasíte, ja to rešpektujem, ale ja zas nesúhlasím s tým, aby to chýbalo v tomto návrhu zákona. Meritórne, ale podstatné je skutočnosť, že sociálnu prácu podľa vládneho návrhu môže vykonávať len ten, kto ju vyštudoval. To znamená, že sociálna práca je niečo – podľa definície zákona –, čo sa študuje na vysokej škole v odbore sociálna práca. Čiže tým pádom máme ako keby explicitne v zákone povedané, že jednoducho musíte mať vysokú školu a vyštudovanú sociálnu prácu a vtedy ste sociálny pracovník. Ale poďme k tomu, čo považujem za najväčšiu nehoráznosť. Tu by sme sa mohli teraz hrať okolo tej sociálnej práce, či je tam treba alebo netreba to takto zadefinovať, ale poďme k tej samotnej komore sociálnych pracovníkov, ktorá tu prichádza. Tak to už na základe pozmeňujúceho návrhu pani poslankyne Šedivcovej platí, čo hovoril aj pán minister v prvom čítaní, že členstvo v komore bude dobrovoľné. Hurá, teším sa, aspoň niečo. Žiadne povinné členstvo, žiadna povinná registrácia, ale dobrovoľné členstvo. Nič sa ale nemení na skutočnosti, že komora bude vydávať povolenia pre sociálnu prácu. A ten, kto takéto povolenie na sociálnu prácu nebude mať, ju jednoducho nebude môcť vykonávať. Čiže ako to bude v praxi fungovať? 1. januára 2015 vznikne komora, tri roky bude financovaná z peňazí ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny. Bude mať niekoľko členov, veľa nepredpokladám, možno niekoľko stoviek, pretože členstvo bude dobrovoľné a zrejme sociálni pracovníci sa nebudú bezhlavo hrnúť do toho, aby platili v nejakej komore členské. Kde bude teda ten samotný biznisplán, z čoho bude táto komora po troch rokoch existovať? No bude v tom, že bude vydávať každému sociálnemu pracovníkovi, ktorý bude chcieť vykonávať sociálnu prácu, povolenie. Jeden kus povolenia bude stáť 66 euro, dámy a páni! Čiže, pozdravujem týmto všetkých sociálnych pracovníkov, prosím, pripravte si 66 euro, komore pána ministra Richtera to bude potrebné zaplatiť, aby vám povedali, že to, čo robíte 20 rokov, môžte robiť ďalej. Budete mať k tomu taký papier, 20 rokov robíte to isté vo vašom sociálnom zariadení, urobili ste si certifikáty, urobili ste si akreditácie, samoštúdium, sa vzdelávate, absolvovali ste kurzy, ale teraz, aby ste mohli ďalej robiť svoju činnosť, budete potrebovať jeden papierik od novovzniknutej komory, kde bude napísané, že vy, ktorí to robíte 20 rokov, to isté môžte robiť ďalej - za 66 euro. Si to pomenujme, hej, akože o čo ide v tomto návrhu zákona. No zaujímavý príjem to iste bude pre túto komoru, čiže ona začne veľmi rýchlo plniť svoj účet. Povolenia sa budú vydávať, samozrejme, tým, ktorí splnia podmienky na vydanie povolenia, teda budú mať vysokoškolské vzdelanie, bakalárske alebo magisterské podľa druhu vykonávanej sociálnej práce. Samozrejme, tak ako aj povedal minister pri uvádzaní tohto zákona, veď musíme nechať nejaké prechodné obdobie, veď to sa nedá, že zajtra. Veď to chvíľu trvá, kým dobehnete. A keď som dobre prečítal prechoďáky k tomuto návrhu zákona, tak do roku 2020 si majú doplniť sociálni pracovníci vysokoškolské vzdelanie. Čiže tu je tá druhá časť tohto krásneho projektu, že teda, milí sociálni pracovníci, okrem toho, že si pripravte 66 euro v budúcom roku 2015, lebo od 1. januára, keď vznikne komora, začne vydávať povolenia a vy budete potrebovať povolenie na to, čo robíte už 20 rokov, okrem toho, prosím, si začnite pripravovať školné, pretože musíte nastúpiť na niektorú fakultu na Slovensku, ktorá učí sociálnu prácu, aby ste stihli si doplniť bakalárske alebo magisterské štúdium do roku 2020, veľa času nie je, 2015, 2020, 5 rokov, keď chcete byť magister, máte na to presne 5 rokov. Čiže rýchlo utekať, hľadať si podmienky na prihlásenie sa, o tom je tento návrh zákona, dámy a páni. A môžme tu rozprávať, ako nám záleží na kvalite poskytovaných služieb. Celý je o tom, aby ten, kto robí 20 rokov alebo 15 rokov svoju prácu, zaplatil najprv 66 euro a potom pravidelne za každý semester školné na fakulte sociálnej práce. Čiže ľudia, ktorí zarábajú 400, 500, 600 euro v čistom, sociálni pracovníci, ľudia, ktorí celý život robili svoju prácu, ľudia, ktorí na to majú certifikáty, ľudia, ktorí si doplňovali svoje štúdium, ktorí si urobili nadstavbové štúdium, jednoducho po schválení tohto návrhu zákona nebudú spĺňať kvalifikačné predpoklady, ktoré budú musieť veľmi rýchlo doplniť do roku 2020. To je pointa tohto návrhu zákona. Dámy a páni, na Slovensku máme tisíce odborníkov a odborníčok, ktorí roky až desaťročia poctivo a kvalitne vykonávajú sociálnu prácu za mizerné platy. Dodnes sme nevyriešili financovanie sociálnych služieb udržateľne. Nejdem do tejto témy, lebo to by bolo na ďalšiu pol hodinu. Snažili sa to riešiť všetky vlády včítane tej, kde bola ministerkou pani ministerka Tomanová. Každý hľadá nejaké riešenie, aby to financovanie bolo udržateľné. Na obranu všetkých riešení poviem jednotne len to, že trápi sa s tým celá vyspelá Európa. Pribúda nám ľudí, ktorí potrebujú sociálne služby. A naše zdroje zďaleka nerastú tak, aby sme si to vedeli dovoliť. Je to problém. Všetky riešenia majú svoje klady a zápory. Faktom ale je, že stále sme nevyriešili dostatočné financovanie sociálnych služieb, logicky teda nemáme vyriešené ani odmeňovanie ľudí, ktorí tieto sociálne služby spĺňajú. Ale miesto toho, aby sme začali hľadať udržateľný systém financovania sociálnych služieb, aby sme začali hľadať udržateľný a fungujúci systém merania kvality a určovali štandardy kvality na poskytovanie sociálnych služieb, aby sme vymysleli funkčný model kontrolovania dodržiavania týchto štandardov kvality, tu prichádza zákon, ktorý nepomôže sociálnym pracovníkom, ktorý nepomôže klientom v sociálnych zariadeniach alebo – keď chcete – prijímateľom sociálnych služieb v sociálnych zariadeniach. Akurát bude sociálnych pracovníkov zbytočne šikanovať a vyťahovať z nich peniaze, ktorých veľa nemajú za tvrdú prácu, ktorú vykonávajú. Takže, dámy a páni, dávam procedurálny návrh aj vzhľadom k veľkému množstvu pozmeňujúcich návrhov, ktoré tu odzneli, vrátiť predmetný vládny návrh zákona ministrovi práce na prepracovanie, aby ešte raz v kľude ministerstvo malo možnosť zapracovať pozmeňujúce návrhy, zapracovať pripomienky odborných spoločností a naozaj sa zamyslieť nad filozofiou tohto zákona. Ja za tento zákon hlasovať nebudem, budem hlasovať proti tomuto zákonu, pretože nepomôže sociálnej práci, naopak, ublíži tým ľuďom, ktorí túto sociálnu prácu za veľmi mizernú mzdu roky poctivo vykonávajú. Ak ten zákon ale bude schválený Národnou radou Slovenskej republiky, hovorím a oznamujem to vopred, že sa obrátim listom na prezidenta Slovenskej republiky, aby tento zákon nepodpísal, pretože je škodlivý, pretože ubližuje ľuďom, ktorí poctivo robia svoju prácu, ťahá z nich peniaze v prospech niekoľkých funkcionárov komory a v prospech niekoľkých fakúlt, ktoré sociálnu prácu učia. Tento zákon považujem za škodlivý a ak ho, samozrejme, väčšina poslancov SMER-u schváli, inú možnosť ako menšina v parlamente, ako opozícia nemám, iba sa obrátiť na pána prezidenta, aby to nepodpísal a znovu vrátil do Národnej rady, aby sme znovu mali možnosť poukázať na nezmyselnosť tohto vládneho návrhu zákona. Veľmi pekne ďakujem za pozornosť.