6. schôdza NR SR - 2.deň - B. popoludní
Dátum: 2012-08-06
Poslanec: Mihál, Jozef (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

78. Ďakujem, pán predseda, vážený pán minister, vážené panie poslankyne, páni poslanci, vážení prítomní, najskôr na úvod dovoľte, aby som v zmysle § 73 ods. 3 písm. b) rokovacieho poriadku podal návrh, aby sa Národná rada uzniesla na tom, že nebude pokračovať v rokovaní o tomto návrhu zákona. A teraz dovoľte, aby som tak trošku zdôvodnil, prečo som podal tento návrh. Pred pár minútami som nielen ja, ale aj ďalší opoziční kolegovia, myslím, dostatočne jasne a zrozumiteľne zdôvodnil každému, kto chcel počúvať, že v procese prijímania tohto zákona boli závažným spôsobom porušené legislatívne pravidlá vlády, pripomeniem ešte raz, zákon nebol vôbec zverejnený na portáli právnych predpisov, čím bola znemožnená možnosť verejnosti zúčastniť sa pripomienkovania, a ďalej samotné takzvané medzirezortné pripomienkové konanie, hovorím takzvané, pretože podľa môjho názoru nebolo vôbec platné, trvalo dva či tri dni, podľa toho, ktorý pripomienkujúci subjekt kedy stihol e-mailom dostať návrh zákona. Ide pritom o zákon, ktorý sa dotkne obrovského počtu ľudí, prakticky každého občana Slovenska, či už súčasných, alebo budúcich dôchodcov, či už kvôli valorizácii, zmene dôchodkového veku, zmene mechanizmu výpočtu dôchodku, či kvôli tomu, že v zákone sú nedozerné, obrovské zmeny, ktoré poškodia jeden a pol milióna sporiteľov, ale naopak, potešia dôchodkové správcovské spoločnosti. Pokiaľ ide o odvody, či už sociálne, alebo zdravotné poistenie, tak dotknú sa tieto návrhy a zmeny asi 300 tisíc samostatne zárobkovo činných osôb, 800 tisíc dohodárov, 100 tisíc samoplatiteľov, pokiaľ ide o zdravotné poistenie, a 200 tisíc, ak nie viac, zamestnancov, ktorých príjem v hrubom je 1000 eur a viac. Je veľmi nešťastné, ak takto zložitý, komplikovaný zákon s obrovskými dôsledkami na temer všetkých občanov Slovenska je prijímaný v skrátenom legislatívnom konaní, ktoré ste si práve pred chvíľkou odhlasovali, a osobne to považujem za nehoráznosť. Čo je zaujímavé, tak zákon neobsahuje jednu jedinú pozitívnu vec pre nejakú skupinu ľudí. Neviem, či to takto môžem povedať, ale je obvyklé, ak sa robí nejaká zmena, tak sa tam nechajú aspoň nejaké hrozienka pre nejakú skupinu ľudí. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Paška, Pavol, predseda NR SR Pán poslanec, prepáčte, prepáčte na chvíľku, dámy a páni, poprosím každého, kto nemá záujem, nech radšej opustí sálu, nerušte pána poslanca. Prepáčte, pán poslanec. Mihál, Jozef, poslanec NR SR Ak v zákone je množstvo zmien, ktoré sa dotknú negatívnym spôsobom miliónov ľudí, tak ma zaráža, že v zákone nie je aspoň nejaká maličkosť, ktorá by aspoň niekoho potešila. Napríklad mamičky na materskej dovolenke pokračovaním v nami zavedenej tradícii predlžovania a zvyšovania materského na materskej dovolenke. Naopak, zákon obsahuje množstvo chýb, množstvo chýb, ktoré sú či už legislatívno-technického charakteru, a niektoré sa pravdepodobne podarí odstrániť vďaka zvýšenému úsiliu úradníkov a expertov na ministerstve práce, ale niektoré možno zostanú zachované v zákone. Ja spomeniem len takú jednu maličkosť, ja viem, že väčšina poslancov je mimo týchto tém, nezaujíma ich to, respektíve sa venujú inej oblasti, ale sú to dôležité zmeny, veci, ktoré sa dotýkajú skutočne desiatich tisícov ľudí, ak nie viac. Konkrétne chcem povedať, nie je dobre riešený mechanizmus priznávania zamestnaneckej prémie v zákone o dani z príjmov pre takzvaných dohodárov, pretože na jednej strane sa pohotovo navrhuje zavedenie odvodov z dohôd, ale na druhej strane sa jednoducho zabudlo na to, že v zákone o dani z príjmov v § 32a, kde sa hovorí o zamestnaneckej prémii, čo je určité daňové zvýhodnenie pre tých pracujúcich, ktorí majú nízky príjem, tak toto zvýhodnenie sa poskytuje tej skupine ľudí, ktorí spĺňajú pomerne komplikované podmienky, sú zamestnaní, majú plat odtiaľ potiaľ, je to tam nejako vymedzené, a zároveň je dnes, je v tomto zákone uvedené, že nesmú byť dohodári, keď to zjednoduším. Je to tam preto, lebo doteraz sa odvody z dohôd neplatili, čiže dohodári mali takéto zvýhodnenie, čiže ministerstvo financií sa rozhodlo nedať im toto ďalšie, ale ak odo dňa D, to znamená od 1. januára 2013, sa z dohôd majú platiť odvody, tak potom nie je najmenší dôvod, aby sa takýmto zamestnancom popieral nárok na zamestnaneckú prémiu, tak ako ju majú priznanú iní zamestnanci, ktorí odvody už dlhšiu dobu platia. Čo je veľmi smutné, tieto zmeny sú namierené na tých, ktorí sú aktívni, tých, ktorí pracujú, podnikajú, živia sa vlastnou prácou a chcú si takto zlepšiť svoju životnú situáciu, či už sú to živnostníci, či už sú to zamestnanci s tým trošku vyšším príjmom, ale aj či sú to študenti, dohodári, dôchodcovia, ktorí popri štúdiu, respektíve popri poberaní dôchodku snažia sa zlepšiť svoj príjem tým, že pracujú na túto dohodu. Zarobia možno pár desiatok eur, ale ešte z toho im ideme zobrať. Zmeny v druhom pilieri sa veľmi negatívne dotknú najmä mladších sporiteľov a sporiteľov v strednom veku, ktorí majú do dôchodku ešte ďaleko. Možno si poviete, veď pokým tí pôjdu do dôchodku, tak sa veľa zmení, ale tie minimálne tri zmarené roky dôchodkového sporenia napáchajú pre nich veľké a skutočné veľké škody. Pripomeniem, že podľa analýzy samotných pracovníkov ministerstva práce, modelový príklad uvedený v doložke vplyvov hovorí, že sporiteľ v mladom veku, ktorého čaká 40 rokov sporenia a má približne priemerný príjem, čiže okolo tých 750 - 800 eur mesačne, tak po schválení navrhovaných zmien príde na dôchodku z prvého piliera o sumu 90 tisíc eur. Opakujem, to je číslo, ktoré som si nevymyslel, ani nespočítal ja, ale samotní odborníci na ministerstve práce. Tieto zmeny budú zároveň ranami pre zamestnanosť, každý kto aspoň trošku rozumie ekonomike, nemôže poprieť, že akékoľvek zvýšenie daní, akékoľvek zvýšenie odvodov neprospeje zamestnanosti, to sa vzájomne vylučuje. Čo sa stane napríklad po zavedení odvodov z dohôd? Stane sa to, že mnohí ľudia, ktorí pracujú na tie dohody, pracovať jednoducho nebudú vôbec, stratia aj túto možnosť privyrobiť si. A ďalej možno niektorí budú robiť načierno, čiže štát nebude mať z nich vôbec nič, ani tú daň, ktorú možno platili. Ak sa zvýšia odvody nadpriemerne zarábajúcim zamestnancom, budú sa hľadať finty a kúzla, akým spôsobom sa vyhnúť týmto vyšším odvodom. Ja poviem tak, ako to je, podávam a podával som ministerstvu práce aj pod novým vedením pomocnú ruku, napríklad v podobe môjho malého poslaneckého návrhu zmeny novely zákona o sociálnom poistení. Zatiaľ som sa s pochopením nestretol. Čo ma zaráža, pokiaľ ide o mladých ľudí. Jedno ustanovenie, ktoré hovorí o tom, že študenti na dohody o brigádnickej práci študentov s tým istým odvodovým zvýhodnením teda nebudú platiť plných 48 percent z príjmu na dohody, ale "len", v úvodzovkách, 29 percent. Tak za týchto študentov podľa predloženej novely sa majú považovať len študenti do 25 rokov veku, čiže 26-ročný študent už nebude študent na to, aby si mohol uplatniť prácu na dohodu o brigádnickej práci študentov, bude platiť odvody vyššie. To zasiahne v plnej miere napríklad študentov tretieho stupňa vysokoškolského štúdia, to znamená doktorandov. Vláda odôvodňuje tento návrh tým, že treba niekde zohnať peniaze na dieru v štátnom rozpočte. Pripomeňme si, že ak sa schvália predložené návrhy zákona v tej podobe, akú sme ju dostali, tak 500 mil. eur pôjde do štátneho rozpočtu, respektíve do rozpočtu Sociálnej poisťovne na úkor sporiteľov a ich úspor na osobných dôchodkových účtoch a ďalších 500 mil. zaplatia tí, čo pracujú, sú aktívni, pracujú na dohody, sú živnostníci, zamestnanci, alebo sú samoplatitelia v zdravotnom poistení, zaplatia na vyšších odvodoch. Spolu jedna miliarda eur sa má získať takýmto spôsobom. Na druhej strane je zarážajúce, že pritom všetkom je vláda ochotná dať Sociálnej poisťovni do správneho fondu ďalších 18 mil. eur, ako keby nestačilo tých 115 mil., ktoré sú tam teraz, dostane darček v podobe 18 mil., kým slávik nezaspieva. A druhá stránka mince, tie nenávidené dôchodkové správcovské spoločnosti, ktoré sú už dva mesiace tak podozrivo tichučko, dostanú do svojich rozpočtov pridaných nových 18 mil. eur. Čiže namiesto doterajších približne 29 mil., sa môžu tešiť po novom na 48 mil. ročne. A takéto zmeny na úkor pracujúcich ľudí, a to študentov, dôchodcov, drobných živnostníkov a na prospech molocha správnej réžie Sociálnej poisťovne a na prospech dôchodkových správcovských spoločností navrhuje silne sociálne cítiaca vláda Roberta Fica. Áno, vážení priatelia, je to tak. Dovoľte, aby som sa trošku vrátil do histórie, rok, dva dozadu. Daňovo-odvodová reforma, ktorú pripravovala a, žiaľ, nezavŕšila vláda Ivety Radičovej, takisto mala znamenať veľmi dôležité zmeny či reformy týkajúce sa odvodov alebo dôchodkového systému. Na rozdiel od vlády Roberta Fica, ktorá chce zobrať sporiteľom a pracujúcim jednu miliardu eur ročne, daňovo-odvodová reforma pripravená vládou Ivety Radičovej mala naopak, priniesť ľuďom o 60 mil. eur ročne do peňaženiek viac. Mala sa zaviesť spravodlivosť v odvodoch, mali sa vyrovnať určité nespravodlivosti zdedené z minulosti, mali sa napríklad znížiť odvody pre väčšinu zamestnancov, aj keď poviete symbolicky o 10 eur, ale znížiť, nie zvýšiť, mali sa znížiť minimálne vymeriavacie základy samostatne zárobkovo činných osôb a takto mali ľudia získať 60 mil., stačí si pozrieť doložky vplyvov, je to stále, samozrejme, na internete. Pán premiér rád hovorí o tom, že tie nepopulárne zmeny, ktoré sú súčasťou takzvaného ozdravného balíčka, pokiaľ ide o zmeny v daniach a v odvodoch, sa dotknú vraj len 12 percent najbohatších ľudí. Ešte raz si, prosím, zopakujme, vyššie odvody budú platiť študenti, dôchodcovia a ďalší dohodári, spolu 800 tis. ľudí. Všetci živnostníci, či už zvýšením minimálnych základov, alebo zvýšením riadnych vymeriavacích základov, 300 tisíc živnostníkov bude platiť vyššie odvody. Ďalej, samoplatitelia v zdravotnom poistení, je ich vyše 100 tisíc, budú platiť vyššie odvody na zdravotné poistenie. A ďalej, vyše 200 tisíc zamestnancov, ktorí zarábajú 1000 eur mesačne hrubého a viac, budú platiť vyššie odvody spolu so svojimi zamestnávateľmi. Keď k tomu pripočítame 1,5 mil. sporiteľov, tak je to spolu, sú to spolu 3 mil. ľudí, ktorí budú takto dotknutí a k horšiemu. Poďme si prejsť jednotlivé konkrétne zmeny. Pokiaľ ide o dohody, tí ľudia, ktorí pracujú na dohody, majú byť rozdelení na dve skupiny, výhodnejší režim z odvodnenia sa má týkať študentov a dôchodcov, kde sa zavádza 7-percentná sadzba spolu pre samotného zamestnanca, čiže študenta alebo dôchodcu, a zamestnávateľ bude platiť 22,8 percenta, spolu je to približne 29-percentné zvýšenie odvodov. Všetci ostatní ľudia, ktorí pracujú na dohodu, to znamená iní ako študenti, iní ako dôchodcovia, budú platiť 48-percentné odvody, s malou výnimkou týkajúcich sa takzvaných nepravidelných príjmov, kde tie percentá budú asi o 4 nižšie. Čo považujem za nesprávne a nespravodlivé, je to, že tu sa vláda rozhodla zaťať skutočne veľkou sekerou. Áno, na dohodu pracuje mnoho ľudí, ktorí zneužívajú tento inštitút a legálne v súčasnosti tak obchádzajú platenie odvodov, pretože dnes sa z odvodov platí len symbolických 1,05 percenta na úrazové a garančné poistenie. Pani podpredsedníčka, len sa chcem uistiť, či je v súlade s rokovacím poriadkom, aby mi mohol skákať do reči pán spravodajca, stačí mi odpoveď áno, alebo nie. Laššáková, Jana, podpredsedníčka NR SR Nie. Mihál, Jozef, poslanec NR SR Ďakujem. Čiže dnes je legislatívny stav taký, že ten, kto pracuje na dohodu, tak za neho zamestnávateľ odvádza 1,05 percenta odvodov na úrazové, garančné poistenie. To sa, "samozrejme", samozrejme v úvodzovkách, zneužíva tak, že tí, ktorí by inak boli zamestnaní na pracovnú zmluvu a odvádzali by tých klasických vyše 48 percent v súčte, tak takýmto spôsobom sa platí len to jedno percento. Nie je to však také jednoduché, nie všetci Slováci a Slovenky, teda občania Slovenska, pracujú na dohodu so špekulatívnym zámerom. V pripomienkovom konaní vzniesla pripomienku napríklad Národná rada občanov so zdravotným postihnutím, ktorá upozorňuje na to, že nielen Národná rada občanov so zdravotným postihnutím, ale aj iné neziskové organizácie zamestnávajú rôznych externých spolupracovníkov na dohody. Sú to ľudia, ktorí majú svoje riadne zamestnanie, prípadne podnikajú a takouto formou sú legálne nadrobno zamestnaní v takýchto neziskových organizáciách. Zarobia si možno 10, možno 50 eur mesačne. Pre tieto neziskové organizácie nie je jednoduché zohnať peniaze na svoju prevádzku, nie je jednoduché zohnať peniaze na to, aby týchto externých spolupracovníkov vyplatili. Pokiaľ ide o Národnú radu občanov so zdravotným postihnutím, tak sú to napríklad ľudia, ktorí pomáhajú zdravotne postihnutým osobám pri ich každodennej aktivite, činnosti, aby ich život bol plnohodnotnejší. Ak sa majú plošne zaviesť odvody z dohôd, tak pre takéto neziskové organizácie, ako je napríklad Národná rada občanov so zdravotným postihnutím, to prakticky znamená 50-percentný nárast týchto osobných mzdových nákladov na výplatu svojich spolupracovníkov. Národná rada občanov so zdravotným postihnutím sa v pripomienkovom konaní oprávnene pýta, kde má na to zobrať peniaze? A to sú ďalšie neziskové organizácie, ja som tu už spomínal príklad športových klubov, sú to centrá voľného času, sú to školy a tak ďalej, a tak ďalej. Sú to organizácie, združenia, kde naozaj každé euro je vzácne. Život v týchto neziskovkách sa prakticky zastaví, ak budú musieť od 1. januára 2013 zvýšiť mzdové náklady na výplatu svojich spolupracovníkov prakticky o 50 percent. Preto by bolo vhodné využiť myšlienku a ideu, ktorú sme mali pripravenú my v daňovo-odvodovej reforme, a to, áno, zavedenie odvodov z dohôd, aby sa nešpekulovalo, aby sa systém nezneužíval, ale tak, aby sa odvody platili až pri príjme nad 190 eur mesačne. Na elimináciu rôznych špekulantov a špekulácií je to dobré riešenie a skutočne to dokáže zjednať alebo urobiť nápravu bez toho, aby boli poškodení práve tí, o ktorých hovorím, čiže zamestnanci na dohodu napríklad v neziskových organizáciách, ale aj v obciach, mestách, pri rôznych menších prácach a podobne. Ja viem, nie je to jednoduché, urobiť to tak, ako sme to plánovali my. Tu poviem, v čom je rozdiel, objektívne v čom je rozdiel. Rozdiel je v tom, že naša daňovo-odvodová reforma, jedným z úmyslov bolo zavedenie, urýchlené zavedenie jednotného výberu daní, ciel a odvodov a s tým súviselo aj zavedenie jednoduchého ročného zúčtovania daní a poisteného na sociálne a poistného na zdravotné poistenie. Nie je až tak možné len tak zaviesť princíp platenia odvodov z dohôd od príjmu 190 eur mesačne, ak nemáte pripravený systém ročného zúčtovania poistného na sociálne poistenia. Nebude to jednoduché a dovolím si povedať, že prakticky sa to ani zrealizovať dať nebude. Ale chcem upozorniť, áno, treba niečo urobiť so špekuláciami, pokiaľ ide o dohody, ale nie tak, že takto zavedeným prísnym pravidlom platenia odvodov od prvého centa zárobku sa naozaj veľkou sekerou zotnú úplne všetci, špekulanti, ale aj tí, ktorí pracujú napríklad v tých centrách voľného času alebo v neziskových organizáciách. Čiže buď to urobiť poriadne, alebo to radšej nerobiť vôbec. Pokiaľ ide o výhodnejší režim, tých len 29 percent platenia odvodov z dohôd, vládny návrh zákona takto má zvýhodniť dôchodcov, ktorí sú starobnými dôchodcami, alebo invalidnými dôchodcami, čiže poberajú buď starobný dôchodok, alebo invalidný dôchodok zo Sociálnej poisťovne. Akosi sa pozabudlo na výsluhových dôchodcov, bývalých policajtov, vojakov, bývalých príslušníkov silových rezortov. Čiže ak sa schváli vládny návrh, dôchodca, ktorý poberá dôchodok zo Sociálnej poisťovne, bude mať výhodnejší režim pri platení odvodov z dohôd, a dôchodca, ktorý poberá, dôchodca, ktorý poberá dôchodok z výsluhového zabezpečenia, zo sociálneho systému policajtov, vojakov, čiže bývalý policajt, bývalý vojak, tak ten bude platiť odvody, ak pracuje na dohodu, v plnej výške. Osobne to považujem za diskrimináciu skupiny výsluhových dôchodcov a invalidných výsluhových dôchodcov a nevidím dôvod, prečo by tieto skupiny mali byť pri tomto režime rozdelené. Malo by to byť rovnako. Už som hovoril, že na dohody o brigádnickej práci študentov nebudú môcť pracovať študenti starší ako 25 rokov. Čiže 26-ročný študent na základe rozhodnutia ministerstva práce nebude môcť pracovať na dohodu o brigádnickej práci študentov, napriek tomu, že študentom jednoducho fyzicky je, pretože presiahol vek, ktorý ktosi kdesi nejako naplánoval. To zdôvodnenie, ktoré som dostal, pretože som komunikoval v tejto veci s odborníkmi z ministerstva práce, bolo také, že v celom našom sociálnom systéme sa hovorí o zvýhodnení študentov, napríklad pokiaľ ide o rodinné prídavky a podobne, do hranice 25, prípadne 26 rokov veku. To je fakt. Ale pozor, my v tomto zákone nehovoríme o tom, že študenti majú dostávať nejaký profit, nejakú dávku, ale práve naopak, tu hovoríme o odvodovom zaťažení študenta, čiže hovoríme o tom, koľko ten študent, obrazne povedané, bude platiť štátu, nie dostávať, ale dávať, on, študent. A tu treba paralelu hľadať skôr v zákone o zdravotnom poistení, ak si ho otvoríte, vážení kolegovia z opozície, tak tam zistíte, že to zvýhodnenie pri platení odvodov študentov podľa zákona o zdravotnom poistení je až do tridsiatich rokov veku. Čiže môj názor je taký, že nemali by sme diskriminovať pri platení sociálnych odvodov študentov starších ako 25, ak ich v zákone o zdravotnom poistení považujeme za študentov v tom výhodnejšom odvodovom režime, platí za nich štát zdravotné poistenie až do tridsiatich rokov veku. Ak chceme mať teda zákony kompatibilné a jednotné, tak nastavme 30 rokov aj pri sociálnom poistení, respektíve pri dohodách o brigádnickej práci študentov. Priateľsky vás upozorňujem, naša vláda v minulom volebnom období urobila jednu politickú veľkú chybu, kedy sme práve nerozmysleným znížením veku v zdravotnom poistení, lebo to sa skutočne stalo, na 26 rokov, proti sebe obrátili všetkých, neviem, koľko ich je, 10 tisíc alebo koľko, doktorandov alebo študentov starších ako 25 rokov, pretože sme ich vlastne prinútili platiť si zdravotné poistenie ako samoplatiteľov. Veľmi rýchlo sme, samozrejme, na túto chybu prišli, aj keď už po účinnosti, a zákon sme museli vrátiť späť a znovu zaviesť hranicu tridsiatich rokov. V dobrom radím, nezopakujete tú istú chybu, ktorú sme urobili my. Pripomínam v tejto súvislosti ešte jednu vec, pokiaľ ide o doktorandov. Ako to vyzerá, pokiaľ ide o platenie odvodov doktorandmi, o platenie daní. Doktorandi, dnes to sú študenti tretieho stupňa vysokej školy, to je riadny študent. Vysokoškolské štúdium na Slovensku má tri stupne. Prvý - to je ten bakalársky, druhý - magisterský, tretí - doktorandský. Študent tretieho stupňa vysokej školy, čiže doktorand, dostáva doktorandské štipendium. Je to 500 až 580 eur mesačne, netto. Z tohto štipendia podľa zákona o dani z príjmov neplatí daň, je to príjem oslobodený od dane, a pokiaľ ide o zdravotné poistenie, ako tu už spomínam, tak až do veku tridsiatich rokov zdravotné poistenie za doktoranda platí štát. Pokiaľ ide o sociálne poistenie, tam je situácia taká, že štát za doktoranda neplatí sociálne poistenie, čiže ten doktorand nie je poistený ani na dôchodkové poistenie, ani na nemocenské poistenie, ani na poistenie v nezamestnanosti. Čiže napríklad doktorandka keď otehotnie, tak nemá nárok na materské, pretože nie je povinne nemocensky poistená. Veľká časť doktorandov tento problém rieši tak, že sa dobrovoľne poistia v Sociálnej poisťovni, čiže sú dobrovoľne poistené osoby, čiže platia si dobrovoľné nemocenské, dôchodkové poistenie a dobrovoľné poistenie v nezamestnanosti. Zvýšením minimálnych vymeriavacích základov pre SZČO podľa návrhu vlády na 50 percent priemernej mzdy, čiže číselne to znamená na 393 eur mesačne minimálneho základu, toto opatrenie nepostihne, netýka sa len SZČO, len živnostníkov, táto zmena sa týka aj všetkých dobrovoľne poistených osôb v Sociálnej poisťovni, čiže týka sa aj takejto skupiny doktorandov, ktorí sa rozhodli dobrovoľne sa poistiť, aby mali aspoň to základné zabezpečenie. Platia si to z vlastného vrecka, z toho 500-eurového štipendia. A tu ich vlastne potrestáme, pretože im zvýšime, tak ako zvýšime odvody živnostníkom, tak presne takisto zvyšujeme aj odvody týmto doktorandom. A znovu zopakujem, aby to bolo jasné. A zároveň im bránime pracovať na dohody o brigádnickej práci študentov, lebo majú viac ako 25 rokov. Čiže trestáme ich dvakrát. Skúsme sa nad tým zamyslieť. Pripomínam, že ak je cieľom vlády, zavedením odvodov z dohôd vytlačiť, takzvane vytlačiť, dohodárov a urobiť z nich, nazvime to, riadnych zamestnancov v pracovnom pomere, tak obávam sa, že tento zámer sa vláde nepodarí. Prečo? Aj keď budú odvody z dohôd rovnaké, ako sú odvody z pracovných pomerov, tých 48 percent približne, tak stále podľa Zákonníka práce bude jednoducho, berme to pragmaticky, tak ako to život prináša, stále bude ten dohodár pre zamestnávateľa, hlavne pre menšie firmy, zaujímavejší, pretože tie nároky zamestnanca pracujúceho na dohodu sú podľa Zákonníka práce omnoho nižšie ako zamestnanca pracujúceho na pracovnú zmluvu. Lebo napríklad nemá nárok na dovolenku. Nemá nárok na preplatenie nadčasov. Nemá nárok pri výpovedi na dvoj-, má nárok len na 15-dňovú výpovednú lehotu bez akéhokoľvek odstupného. Aj pokiaľ ide o samotnú odmenu, tak pri odmene pracovníka na dohodu sa nerešpektuje podľa zákona zákon o minimálnej mzde, respektíve sadzby minimálnych mzdových nárokov, čiže keď sa dohodne dohodár so zamestnávateľom, že bude dostávať euro päťdesiat na hodinu, tak to bude euro päťdesiat, žiadny zákon sa tým neporušuje, ani neobchádza. Tak to jednoducho je. Čiže rozhodne sa zvýšením odvodov z dohôd nezvýši počet pracovných miest tým, že by zrazu húfne zamestnávatelia začali týchto dohodárov zamestnávať v riadnych pracovných pomeroch. To ani náhodou. Práve naopak, zvýšením odvodov dosiahneme len to, že mnoho týchto pracovných miest, čo len na tú dohodu, úplne zanikne. Predčasní starobní dôchodcovia. Naša vláda zaviedla pravidlo - buď predčasný starobný dôchodok, alebo zárobok, ľudovo povedané, čo technicky vlastne znamenalo, že predčasný starobný dôchodca, ktorý pracoval takým spôsobom, pri ktorom bol dôchodkovo poistený, čiže buď mal živnosť a bol povinne poistený ako SZČO, alebo bol povinne poistený ako zamestnanec, pretože pracoval v pracovnom pomere, tak toto pravidlo, samozrejme, platí aj naďalej, ale vo svojej podstate sa sprísni. Sprísni sa preto, pretože predčasný starobný dôchodca, ktorý doteraz mohol pracovať na dohodu, a z tej sa odvody neplatili, čiže bolo to regulárne, tak z dohody po novom sa odvody na dôchodkové poistenie platiť budú. To teda znamená, že predčasní starobní dôchodcovia si nebudú môcť privyrobiť na dohodu, lebo aj tu sa potom vlastne aplikuje pravidlo - buď predčasný starobný dôchodok, alebo zárobok, z ktorého sa platí dôchodkové postenie. Čiže časť, pre časť týchto predčasných starobných dôchodcov to znamená, že táto možnosť zanikne. Ťažko hodnotiť, nechcem to hodnotiť, či je to dobré alebo zlé, lebo na to sa môžeme pozerať z obidvoch strán, nie je to jednoduchá otázka. Predčasný starobný dôchodok má plniť určitú funkciu, aj keď tento efekt neviem, či bol chcený, ale toto teraz nebudem rozoberať. Chcem len povedať, že to, že nám zákon beží v skrátenom legislatívnom konaní, má za dôsledok nie celkom vysokú kvalitu prijímaného zákona a obávam sa, že tu už asi nevymyslíme riešenie ako riešiť dieru, o ktorej práve poviem. Predčasný starobný dôchodca úplne pokojne bude môcť pracovať na tú dohodu o vykonaní práce alebo dohodu o pracovnej činnosti s tým, že nepríde o predčasný starobný dôchodok, ak si uvedomí, že stačí, aby tú dohodu uzatváral tak, aby nepokryla celý kalendárny mesiac. Čiže dajme tomu tri týždne bude pracovať na dohodu o vykonaní práce, popritom poberá dôchodok, potom príde ten výplatný termín dôchodku, ktorý je, kedy je rozhodujúce, či v ten deň je poistený, no, nie je, pretože práve vtedy dohoda účinná nebude, prejde výplatný termín predčasného dôchodku a znovu sa zamestná na túto dohodu. Čiže takýmto jednoduchým spôsobnom si predčasný starobný dôchodca zabezpečí výplatu svojho dôchodku a zároveň bude môcť pracovať z tej dohody. Ja to ani nepropagujem, ani nechválim, ani nehaním. Hovorím čiste technicky o tom, že tu je takýto nedostatok v zákone, bolo by fajn to riešiť, ale v režime skráteného legislatívneho konania, kedy predpokladám, v stredu budeme hlasovať o zákone, to asi nestihneme. Poďme teraz na samostatne zárobkovo činné osoby. Tu je niekoľko zmien, z toho sú vlastne podstatné dve. Jedna zmena, pokiaľ ide o zvýšenie minimálnych vymeriavacích základov, a druhá, pokiaľ ide o zvýšenie samotných vymeriavacích základov odstránením takzvanej bulharskej konštanty a nahradením koeficientom 1,482. Poďme si to trošku rozobrať. Ministerstvo práce zvolilo takú šarmantnú taktiku pri rokovaniach so živnostníkmi, kedy odôvodňovalo zvyšovanie minimálneho vymeriavacieho základu tým, že z toho súčasného im vychádza veľmi nízky dôchodok. Takže preto treba zvýšiť minimálny vymeriavací základ zo súčasných 44,2 percenta priemernej mzdy na 50 percent priemernej mzdy. Nepochybne, ak sa zvýši minimálny základ, tak sa v konečnom dôsledku za súčasného znenia zákona o sociálnom poistení vrátane toho, čo bude po novele, zvýšia aj dôchodky samostatne zárobkovo činných osôb, živnostníkov. To je pravda. Ale tento argument, tento argument trochu pokrivkáva. Pretože ak teda musí byť minimálny základ živnostníkov najmenej po novom 393 eur, tak potom sa pýtam, a čo tí zamestnanci, ktorých sú desaťtisíce, možno státisíce, ktorí zarábajú ako zamestnanci menej ako 393 eur, čo bude s nimi, aké budú mať dôchodky oni, veď takýchto zamestnancov je skutočne veľmi veľa, čo urobíme s nimi? Ďalej, zavádzame platenie odvodov z dohôd, dôchodkových odvodov. Čiže občan, ktorý zarobí, dajme tomu, 200 eur na dohodu, lepšiu prácu si nezohnal, tak z tých 200 eur, z toho 200-eurového základu, čo je o polovicu menej, bude platiť dôchodkové odvody. No, aký bude vyzerať potom jeho dôchodok? Veď to je presne to isté. Čiže táto zámienka, veď aspoň budú tam mať živnostníci vyššie odvody, je veľmi falošná, pretože čo potom s tými ostatnými poistencami, ktorí sú pod 393 eurami? Akéhokoľvek živnostníka, okrem pána Čižmárika, keď sa spýtate, či súhlasí s tým, že bude platiť vyššie odvody, tak vás niekam pošle a povie, že ak sa toto schváli, tak bude fakt vážne uvažovať, že živnosť položí, respektíve bude robiť načierno, alebo si niečo vymyslí. Pán Čižmárik, ktorý zastupuje, predpokladám tak asi 53 živnostníkov, si dovolí rozprávať za celých, za celú obrovskú skupinu 300 alebo 400 tisíc živnostníkov. Ak si dobre pamätám, tak podľa údajov daňového riaditeľstva, osôb, ktoré sú registrované na daňovom úrade ako samostatne zárobkovo činné osoby, čiže majú DIČ a potenciálne sa ich týka platenie odvodov na sociálne zdravotné poistenie, tak tých je vyše 500 tisíc. Pán Čižmárik si osobuje právo hovoriť za 500 tisíc ľudí? My tu máme petíciu, kde je podpísaných preukázateľne vyše 80 tisíc sporiteľov, a nie ste ochotní túto petíciu ani prerokovať, natož dať na názor týchto ľudí. A tu pán Čižmárik so svojou živnostenskou komorou, ktorá zastupuje, naozaj neviem, koľko živnostníkov, živnostenský zväz bude použitý ako argumentárium, že veď živnostníci súhlasia so zvýšením minimálnych základov. Dobre, nech už aj má Slovenský živnostenský zväz milión členov, zvýšenie minimálnych odvodov, minimálnych vymeriavacích základov sa netýka len dôchodkového poistenia, čiže tam by bol ten dopad na budúci dôchodok, ale to zvýšenie minimálneho základu sa predsa týka aj ďalších poistných fondov v Sociálnej poisťovni, ako je nemocenské poistenie, ako je invalidné poistenie. Takže to nie je len zvýšenie dôchodku. To je aj zvýšenie nemocenskej. Poviete si, no, veď výborne, budú mať vyššiu nemocenskú, budú mať vyššiu materskú. Keď si pozrieme štatistiky, tak zistíme, že veľmi malé percento živnostníkov čerpá nemocenské dávky, pretože sa im to jednoducho, po prvé neoplatí z hľadiska výšky toho, čo dostanú za to komplikované vybavovanie v Sociálnej poisťovni, a jednak mu utekajú kšefty, keď to poviem ľudovo. Ako nedovolí si sedieť niekde, alebo ležať niekde s tým, že však ja som na nemocenskej, veď fajn, veď nevadí, zákazky počkajú. To si skutočne nedovolí temer nikto z nich. A ďalšia vec je absolútne jasná. Zdravotné poistenie, zdravotné poistenie je, tí, čo tomu trošku rozumejú, de facto daň. Čiže či platím viac, alebo platím menej, je to jedno. Ošetria ma v nemocnici, alebo neošetria, úplne rovnako. Dajú mi lieky, alebo nedajú, úplne rovnako. Čiže ak takto zvýšime minimálne vymeriavacie základy, zvýšime ich, samozrejme, aj v zákone o zdravotnom poistení, a to je čistá daň. Čiže zvyšujeme živnostníkom zdravotnú daň, keď to takto poviem. Pripomeniem, že zdravotné poistenie ako také, sa vlastne, keď to trošku rozdelíme, sa zvýši zo súčasných 47,60 na približne 55 eur, a to má potom zase dopad v zdravotnom poistení na ďalších a ďalších, konkrétne na samoplatiteľov, ktorí budú platiť po novom už 55 eur, ale k tomu sa ešte dostanem. Živnostenská konštanta, živnostnícka konštanta, 1,482, čiže po novom sa vymeriavací základ živnostníka nemá počítať ako základ dane delený bulharskou konštantou 2, prípadne 2,14 pri odvodoch na zdravotné poistenie, ale má sa počítať tak, že zoberie sa z daňového priznania základ dane, k tomuto základu dane sa pripočítajú odvody zaplatené za minulý rok na sociálne zdravotné poistenie, čiže ten základ dane sa zvýši a z tejto sumy, táto suma sa potom vydelí novou konštantou 1,482. Je veľmi ťažké a nemám tu priestor, ani, ani, ani to nebudem robiť, aby som to povedzme na tej našej plazme premietal, konkrétne čísla a výpočty. Je to veľmi ťažké, pretože náš odvodový systém je skutočne neprehľadný, a vôbec nie je jedno, či zamestnanec platí 14 percent, alebo či živnostník platí 14 percent, pretože pokým tu nebude zavedená takzvaná superhrubá mzda, tak to samotné nastavenie základu, z ktorého sa počítajú, či už dane, alebo odvody, nebude nikdy prehľadné a spravodlivé. Aj preto sme tak trvali v daňovo-odvodovej reforme vlády Ivety Radičovej, aby sa superhrubá mzda zaviedla, pretože tam by bolo jasne dané, kto má aký príjem, a jasne by každý videl, aké sadzby, aké odvody alebo dane z toho platí. Systém, kedy platí zamestnanec, zamestnávateľ a živnostník platí nejako inak, je značne neprehľadný a komplikuje nám porovnávanie jednotlivých, odvodového zaťaženia jednotlivých skupín poistencov. Takže ak dovolíte, ja si teraz vynechám tú nejakú expertnú časť, kde by som možno mal ukázať na tabuli postup týchto výpočtov, a zjednoduším to. Pokiaľ ide o cenu práce, tak zo zamestnancovej ceny práce sa na odvody dáva približne 36 percent. Pokiaľ ide o živnostníka za súčasného stavu, za súčasného stavu, tak živnostník dáva na odvody zo svojej odmeny, alebo ceny svojej práce, ktorú vyfakturuje odberateľovi, približne 22 percent. Čiže zamestnanec 36, živnostník 22. Je z toho cítiť značný nepomer. A keď som absolvoval ako minister diskusie so živnostníkmi, tak bolo to síce veľmi ťažké, ale ak sme si tieto výpočty dali vedľa seba, tak tí, ktorí rozmýšľajú aspoň trošku sebakriticky, tak museli uznať, že to odvodové zaťaženie živnostníkov je skutočne nižšie. To, čo navrhuje minister Richter, vlastne znamená, že z tej ceny práce živnostníka, alebo z tej odmeny živnostníka, alebo z toho základu dane živnostníka pôjde na odvody približne 31 percent, čiže dovoľte, ešte raz, zamestnanec z odmeny celkovej, odvody, cena práce - 36 percent, návrh ministra Richtera - živnostníci 31 percent, doterajší stav - 22 percent. To, čo sme navrhovali my v reforme vlády Ivety Radičovej, takto prepočítané zaťaženie, ale veľmi ťažko sa to porovnáva, pretože tam boli ešte rozdiely v daniach, sa pohybovalo na úrovni niekde 26-27 percent. To znamená, ja súhlasím s tým, súhlasím s tým, aby sa dosiahla vyššia spravodlivosť a aby boli rovnoprávnejšie výšky odvodov pre jednotlivé skupiny osôb, to znamená porovnanie zamestnanec - SZČO, avšak dá sa, dá sa pochybovať, či tých 36 verzus 31, čo je už veľmi, naozaj veľmi blízko, je dobré riešenie, pretože živnostníkov skutočne dosť zaťaží. Pre nich to jedno nie je. Čiže osobne by som odporúčal citlivejší postup a prístup, a to nielen v postupnom znižovaní, alebo teda zvyšovaní odvodov, teda znižovaním toho koeficientu, ale zastavenie sa na pre živnostníkov väčšej výške, čiže aby neplatili toľko. To bude jeden z mojich pozmeňovacích návrhov, mimochodom. Tak ako jeden z mojich pozmeňovacích návrhov budem navrhovať, aby sa minimálny vymeriavací základ živnostníkov nastavil na 40 percent priemernej mzdy. Prejdime ďalej na skupinu dobrovoľne