39. schôdza NR SR - 4.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2014-10-17
Poslanec: Fecko, Martin (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

64. Ďakujem pekne, pani predsedajúca. Pán navrhovateľ, ma počujete, pán spravodajca, kolegyne, kolegovia, vážení hostia, dovoľte aj mne trošku prispieť do diskusie. Nechcem sa opakovať, čo som povedal už v prvom čítaní, takže nebude to také dlhé, myslím, že to zhutním do logických nejakých úvah, ktoré by možnože mali zaznieť v tomto druhom čítaní. Som veľmi rád, že polemika, ktorá nastúpila hneď po prvom čítaní, a čas, keď ideme už v druhom čítaní dať tomu relatívne bodku, spôsobilo niektoré zmeny, ktoré, myslím, že vedú k určitému kompromisu, ktorý by mal byť pri každom prerokovanom zákone. Hovorilo sa tu, prečo tak dlho hovoríme o vode. Ja sa pýtam, o čom inom. Keď to dám do absurdity, keby sme dneska už vodu nemali, zajtra by naša republika mala byť bez vody, tak o čom by sme mali debatovať, ak nie o vode. Keď nebude voda, nebude život. Dúfam, že to si nemusíme vysvetľovať, takže myslím, že voda, či tu budeme debatovať o nej dva dni, päť dní, osem dní, má tú váhu pre ľudskú činnosť a život na Zemi ako taký. Som veľmi rád, že sa aj tie jazykové prestrelky, ktoré sme mali, či už na výbore, resp. na ďalšom rokovaní, sa nejakým spôsobom utriasli, a tak ako hovorí zákon, ako sa má tvoriť zákon, teda legislatívne pravidlá, že v prípade nejakých slovných nejasností by sa to malo s nejakou inštitúciou prerokovať, ktorá je za to zodpovedná, myslím, že Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied je zodpovedný, tak preto sme aj my s kolegom Mičovským a Hubom vyzvali, aby sa nám jednoznačne vyjadril, aká tá, aké to slovné súvetie má byť, ako si ho vysvetľovať. Takže som veľmi rád, že máme ho tu. Kolega Mičovský to už predniesol, a že bude, dúfam, že zohľadnené, keď vystúpi pán Puci, je v rozprave, takže dúfajme, že bude tu mať túto tendenciu, aby to tam bolo pojaté, ako to bolo doteraz dojednané. Vrátim sa znovu k tomu, čo mi je blízke, a síce vlastníctvo. Článok 4, nerastné bohatstvo, jaskyne, podzemné vody, prírodné liečivé zdroje a vodné toky sú vo vlastníctve Slovenskej republiky, čl. 4 Ústavy Slovenskej republiky. Ako si to vysvetľujú ľudia? Majú vo vlastníctve, je vo vlastníctve a asi by malo aj ostať vo vlastníctve. Pýtam sa, pán minister v úvodnom slove povedal, že voda je národným bohatstvom a zároveň je vo vlastníctve Slovenskej republiky, to znamená, aký je cieľ naložiť s národným bohatstvom a s vlastníctvom Slovenskej republiky, ktoré tu máme. Aký je cieľ, kto o tom rozhodne? Ja si myslím, že dobre, máme nejakú delegovanú právomoc cez voľby, ale u mňa pri tak vážnej veci ako národné bohatstvo, resp. vlastníctvo Slovenskej republiky, to znamená našich občanov, ako s ním naložiť, tak to, myslím, že by bolo hodno možno, že aj referenda ako ďalej, pretože ako sme naložili s dedičstvom našich predkov, ono v tej matérii, po '89. vidíme sami, aký je tu stav, a nikto sa nikoho nepýtal. Takže znovu budem kritizovať to, či sme až tak spôsobilí, aby sme my rozhodli o tom, ako naložiť s tým národným bohatstvom, či by to nemal povedať národ v referende. Chceme ho navyšovať, chceme ho konzervovať, chceme ho ponižovať, ako? Kto? Daná politická partia, ktorá sa dostane ku moci, tá má rozhodnúť o tom? Ja si takúto právomoc neuzurpujem ako poslanec Národnej rady a myslím si, že o tak závažnej veci by mali rozhodnúť občania v referende. Samozrejme, že nehovorím už o plytvaní vody, ktoré, samozrejme, u nás má ďalekosiahle, by som povedal, a dlhodobé tradície, a mnoho ľudí, ktorí prídu k nám a sú ako hostia, tak sa čudujú, že my s pitnou vodou, dá sa povedať, že aj na toaletách a ďalších s ňou splachujeme, a to je pre nich najväčší šok. To je pre nich najväčší šok. To nech si už každý vstúpi do svedomia a myslím, že aj tu by sme mali robiť nejaké vážne úkony, akým spôsobom možnože tú úžitkovú vodu poslať do týchto zariadení, aby sa používala, nie pitnú vodu. Lebo pitná voda je to, ktoré nám nikto nikdy nenahradí, a pitná voda je iba ten vážny fenomén, ktorý nás vôbec drží pri živote. Pán minister, myslím si, že tak ako ste hovorili, že chcete zabrániť predaju vody, tak chcem veriť tomu, že to ten pozmeňujúci návrh, ktorý prinesie pán Puci, bude tomu, dá tomu zadosť, a že bude to tak, ako deklarujete v takejto forme, aj prednesené. Samozrejme, že tie pozmeňujúce návrhy, na ktorých som aj ja podpísaný, myslím si, že zlepšujú a stransparentňujú aj s nakladaním s ďalším bohatstvom tohto národa, ktoré tu máme a je vo vlastníctve, tak bol by som veľmi rád, keby aj nad tým sa zamysleli ako kolegovia z opozície, tak aj vládni poslanci, a aby ich svedomie sa prebudilo a pouvažovali nad tým veľmi vážne, ako budú hlasovať. To, čo už tu bolo spomínané, že zvyšujú sa poplatky za vodu pre našich poľnohospodárov, samozrejme, ja ako poľnohospodár tiež, samozrejme, nemám, nesúhlasím s týmto spôsobom, pretože tá voda, ktorá nám odteká zadarmo preč, má tiež svoje kubíky a viac-menej nikoho to netrápi zatiaľ, takže bol by som veľmi rád, keby sme aj pri tom závlahovom hospodárstve, ktoré, naši poľnohospodári momentálne po ňom volajú, aby sme aj tam zvážili tie pre a proti, a myslím si, že poľnohospodári by mali mať tú, nechcem povedať, že výhodu, ale tú danosť, že tá voda, ktorá zabezpečuje nám dennodennú obživu, mala by predsa byť, veď na takýto účel nespoplatnená, ale to je asi rezort pôdohospodárstva, resp. iný, takže asi v takomto duchu to beriem, ale aby ste aj vy, je to predsa len príbuzná problematika. To, že nemáme tú vodnú bilanciu, to je veľký problém a hlavne by som chcel vedieť, kto všetko by k tomu mal sa vyjadriť a kto by mal dať tú konečnú verziu, aká je tá bilancia naša. Boli tu spomenuté pánom Chrenom a inými rôzne cifry, ktoré, ale najlepšie by bolo, keby to bolo prezentované s príslušnou pečiatkou, s príslušným hlavičkovým papierom, že áno, to je tá konečná verzia našej bilancie, našej vodnej bilancie, akú ju máme. Ja osobne môžem za seba povedať, že tak som bol proti predaju pôdy, som aj proti predaju vody a som aj proti predaju vzduchu, keby náhodou sme raz uvažovali aj s týmto vzduchom, ho nejako predávať, lebo, myslím si, že na to nemáme kompetenciu. Na to musí povedať občan a občan v referende. Nebudem sa ďalej opakovať, chcem veriť, že všetky dobre mienené rady, ktoré tu boli, aj tie naše pozmeňujúce návrhy budú nejakým spôsobom prehodnotené u každého poslanca a jeho svedomie sa prebudí a bude hlasovať tak, ako mu to svedomie a jeho sľub na Ústavu Slovenskej republiky, keď vstupoval do parlamentu, tak takto zahlasuje. Ďakujem pekne.