19. schôdza NR SR - 8.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2024-09-24
Poslanec: Szalay, Tomáš (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie

52. Tak, krásny deň. Poplatky. Pri návrhu na konsolidáciu verejných financií som zistil teda, že vláda hodlá načrieť aj do zdravotníctva, zobrať zdravotníkom nejaké peniaze. Ale celkom som ocenil jeden z návrhov, ktorý vládna koalícia chce predložiť, a to je návrh na transformáciu štátnych nemocníc na akciové spoločnosti. Klobúk dole, ďakujem, že ste to priznali po 20 rokoch, že Zajac mal pravdu. A druhá vec, ktorá nás čaká od vlády a od pána premiéra Fica, je druhé uznanie, že Zajac mal pravdu keď sa budeme rozprávať o poplatkoch v zdravotníctve. Pani ministerka Dolinková má teraz za úlohu priniesť analýzu o tom, ako to vyzerá s poplatkami na Slovensku v ambulanciách, nemocniciach, v zdravotníctve a má priniesť návrh riešenia, ako tohto džina vopchať naspäť do fľaše, lebo viete, že sa ľudia stále sťažujú na tie poplatky, sú k tomu rôzne typy prieskumov, záťaž, finančná záťaž pacientov stúpa. Viete to aj vy, lebo ste používali vo svojej predvolebnej kampani. A nezdá sa, že by sa tá záťaž mala znižovať, pretože pri konsolidácii a pri odlive peňazí zo zdravotníctva, pochopiteľne, budú odchádzať zdravotníci do zahraničia, budú stúpať poplatky, budú sa predlžovať čakacie lehoty. Treba niečo s poplatkami urobiť, vy to viete. O chvíľočku ten návrh bude musieť prísť od pani ministerky Dolinkovej. Alebo akéhokoľvek ďalšieho ministra tam usadíte. Chceme vám v tomto pomôcť a chceme vám ukázať, ako by sa tie poplatky dali riešiť. Toto nie je komplexné riešenie. Toto je len návrat k tomu, čo sme tu mali v roku 2015. Do roku 2015... Teda takto. Za Zajaca v roku 2003 boli schválené tzv. dvadsaťkorunáčky, kde za návštevu ambulancie zaplatil pacient 20 Sk. Za jeden lôžkodeň v nemocnici zaplatil 50 Sk, čo dnes, keď prepočítate, že máte zaplatiť 0,66 centov za návštevu lekára alebo 1,5 eura za jeden deň v nemocnici, tak to vyzerá priam smiešne. Jedno pivo je drahšie ako tento poplatok. Dnes sa na to (povedané so smiechom), aby ste zaplatili, teda aby ste sa dostali doktorovi ,sa musíte poriadne plesnúť po vačku. Je to minimálne 10, 15, 20 eur a pri niektorých úzkoprofilových disciplínach 50, 80 alebo aj 100 eur za to, že dostanete len termín vyšetrenia hradeného z verejného zdravotného poistenia. Tá situácia je dnes naozaj, naozaj škandalózna. Nič menej, vtedy bolo problémom 20 a 50 korún, strana SMER - sociálne demokracia na tom vyhrala voľby v roku 2006 a mohla vytvoriť vládu a zrušiť tieto poplatky ako neľudské, nesociálne, drakonické a podobne. No, lenže čo sa nestalo, tie poplatky zákazom nezmizli, tie poplatky tu naďalej s nami sú, akurát už nemajú pravidlá. A to najhoršie, čo sa mohlo stať, sa stalo na jar v roku 2015. Váš kolega, vtedajší poslanecký kolega, vtedajší župan Blanár navrhol návrh zákona, ktorý táto snemovňa podporila. Ale opakujem, pozerám sa na vás zo strany SMER - sociálna demokracia, lebo ste to boli vy, kto to predkladal, a vy ste to podporili. A bol to návrh, ktorý plošne zakazoval akékoľvek poplatky v ambulantnej sfére, akékoľvek, bez náhrady. Zrušil aj tzv. inštitút prednostného ošetrenia, ktorý bol v zdravotníctve zavedený v roku 2005. Prednostné ošetrenie znamenalo, že jednu štvrtinu ordinačných hodín mohol lekár, ambulancia vyčleniť pre plánované, pre plánovaných pacientov výmenou za úhradu za tento termín. To znamená tri štvrtiny ordinačných hodín boli bezplatné pre pacientov, jedna štvrtina ordinačných hodín bola spoplatnená. Výšku poplatku reguloval príslušný samosprávny kraj. A každý samosprávny kraj si to riešil iným spôsobom. V jednom kraji bol ten poplatok maximálne 5 eur, v inom kraji 7, v Bratislavskom kraji to bolo 9,90, lebo to vychádzalo 300 korún po prepočte konverzným kurzom 31,26 to bolo 9,99. A najvyššie poplatky sa v zdravotníctve za prednostné termíny platili, čuduj sa svete, v Žilinskom samosprávnom kraji, kde bol pán Blanár županom, 15 eur, 15 eur za návštevu. A toto bol systém ktorý celkom dobre fungoval. Poskytovateľom umožňoval legálne a legitímne dostať peniaze na svoj účet. Výšku tejto úhrady reguloval nejaký regulátor, v danom prípade samosprávny kraj, a pacienti, ktorí na to nemali, ktorí prípadne neboli ochotní platiť tento poplatok, mali stále k dispozícii tri štvrtiny ordinačných hodín, počas ktorých sa mohli k lekárovi dostať bezplatne. Nevidím najmenší dôvod, prečo bolo dôležité a potrebné do tohto búšiť a prečo bolo potrebné toto rozšróbovať, lebo dnes, vážení kolegovia zo SMER-u a z vládnej koalície, stojíte pred tou istou otázkou, ako tohto Džina vopchať do fľaše, lebo tým, že sa toto zakázalo a zároveň sa lekárom nedali žiadnej kompenzácie, výsledkom je, že vznikli živelné poplatky. Tretie strany, ktoré začínajú vyberať, ktoré začali vyberať peniaze v mene lekára, aby tým neporušovali zákon, a potom štvrté strany, ktoré, aby to, lebo v zákone sa zakázali tretie strany (povedané so smiechom), tak sa urobili štvrté strany, ktoré vyberajú tie peniaze. A dnes je realita taká, že dnes v tom zdravotníctve platíte ako murovatí. Chcete ísť k endokrinológovi? Reumatológovi? Prosím vás pekne, ak nemáte pol alebo trištvrte roka času, tak si pripravte peňaženku. Toto je situácia, do ktorej sme sa dostali vďaka nepremyslenému návrhu pána Blanára, a ja viem, že vtedy významná časť poslancov SMER-u s pánom Blanárom nesúhlasila. Viem o tom, boli svedkovia vážnych rozhovorov medzi pánom Rašim, ktorý bol vtedy ešte v SMER-e, a pánom Blanárom, aby nebláznil, lebo toto vypáli zle, lebo na papieri vyzerá dobre, keď budeme ako politici, vládni politici, hovoriť občanom, že všetko majú zadarmo, len tí občania v okamihu, keď otvoria dvere polikliniky, zistia, že to je lož, že to nie je pravda, že sa k tej starostlivosti zadarmo, bezplatne nedostanú, pretože máme málo lekárov, máme dlhé čakacie doby. Často máme veľa byrokratických prekážok na to, aby sa niekto dostal k zdravotnej starostlivosti, preto máme zdanlivo aj málo lekárov. Dvanásť návštev za rok. Kto také má v Európe okrem Maďarska? Obrovský počet návštev, ktorý nezodpovedá nášmu zdravotnému stavu, ale zodpovedá byrokracii, lebo tamten lekár nevie predpísať také vyšetrenie, lebo je viazané len na nejakú špecialista... špecializáciu. Iný lekár nevie predpísať taký liek, lebo ten liek je preskripčne viazaný. A nútime tých pacientov navštevovať veľa lekárov. Máme 12 návštev za rok, kým priemer Európy je šesť, no tak potom, pochopiteľne, to niekde vybuchne, že sa k tomu lekárovi dostať nevieme a vznikne priestor pre sivú ekonomiku. Robím lekára samosprávneho kraja v Bratislave. A na mojom stole skončilo niekoľko stoviek, ak nie tisícok sťažností na to, ako funguje ten výber poplatkov. V okamihu, keď máte na území, ktoré dohliadate a ktoré regulujete, 4-5-tisíc poskytovateľov a máte k dispozícii dvoch úradníkov, ktorí majú kontrolovať výber poplatkov, neexistuje, aby ste všetkých, ktorí porušujú zákon, pristihli. Rozhodne sa to nedá urobiť s nástrojmi správneho konania, lebo správne konanie si vyžaduje podnet, si vyžaduje neanonymný podnet, lebo s anonymným podnetom sa veľmi ďaleko pri prešetrovaní nedostaneme. A pacienti, ktorí sa sťažujú na výber poplatkov, a nie anonymne, to znamená, dajú svoje meno k dispozícií, a my ten podnet na, na samosprávnom kraji prešetrujeme. Tak čo si myslíte, akú emóciu má poskytovateľ, lekár, ku ktorému príde sťažnosť, že pacient Jožko Púčik, sa sťažuje na to, že vyberal poplatok? Či ho vyberal, alebo nevyberal, najdôležitejšia emócia, ktorá tu bude, bude, že lekár, bude, prestane mať ochotu ošetrovať tohto pacienta, lebo to je nejaký taký problémový, troublemaker, pacient, ktorý sa sťažuje. Takého pacienta nechcem. Mám dosť iných pacientov. Pacientov máme dosť, lekárov máme málo. To znamená, ho prestane ošetrovať. Čiže aký benefit získa pacient z toho, že sa bude sťažovať? Nielenže si bude musieť hľadať nového lekára, u ktorého bude platiť nový poplatok, ale tieto peniaze mu zrejme ani nikto nevráti, lebo sa to zvyčajne nepodarí došetriť a dokázať, že vôbec k úhrade poplatku došlo. A keby sa to aj náhodou podarilo dokázať, veď sú tam lehoty na doručovanie, preberanie zásielok, trvá to približne pol roka až trištvrte roka, kým sa takýto podnet prešetrí, ak sa poskytovateľ odvolá na ministerstvo ako druhostupňový orgán, tak to môže trvať dva, niekedy tri roky, kým dokážete, že niekto vybral 10 euro v rozpore so zákonom. Toto nie je bloková pokuta na diaľnici, kde idete rýchlo a zastaví vás policajt a máte to vyriešené za 10 minút od porušenia zákona. Tu trvá 2 až 3 roky, kým sa dostaneme k tomu, že niekto, potvrdíme, že niekto vybral poplatok v rozpore so zákonom. To nemá žiaden výchovný element, pretože po troch rokoch si ten poskytovateľ už ani nepamätá, čo bolo vtedy. To neprináša žiadne, žiadne riešenie, preto tu máme poplatkové eldorádo, lebo ani ten proces vymáhania zákona nie je dobrý a efektívny. Tú reguláciu treba zmeniť aj na tejto strane. Ale naspäť k tým poplatkom. To, čo navrhujeme s kolegami Janou Bittó Cigánikovou a Mariánom Viskupičom, je návrat do roku 2015, čo sa týka zákona o rozsahu, teda 577/ 2004 Z. z., to znamená, pripustenie, že môže existovať prednostné ošetrenie, za ktoré môže poskytovateľ vyberať poplatok. Prednostné ošetrenie, teda termíny na prednostné ošetrenie sa týkajú maximálne jednej štvrtiny ordinačného času, tri štvrtiny ordinačného času zostávajú bez poplatku a výšku tohto poplatku reguluje samosprávny kraj. Samozrejme, môže to byť odlišné podľa kúpyschopnosti. V Bratislave si viem predstaviť, že to budú regulovať inak ako v Prešove. Ale je to nič viac a nič menej, je to návrat do legislatívy, ktorá tu bola predtým, než ju pán Blanár zničil svojím návrhom, a ktorý viedol k dnešnému poplatkovému eldorádu, k dnešnej živelnosti a k dnešným sťažnostiam pacientov, že sa nevedia dostať k zdravotnej starostlivosti nielen kvôli čakacím dobám, ale aj kvôli finančnej situácii. Toto je teda môj úvodný príspevok k tomuto návrhu zákona. Bol by som veľmi rád, keby ste ho podporili. Ďakujem.