29. schôdza NR SR - 2.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2014-01-29
Poslanec: Vášáryová, Magdaléna (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

34. Ďakujem, pán predsedajúci. Kým začnem k tomu, aby som vás rozptýlila, pán minister, kým budem hovoriť tu, v predsieni, pred našim plénom sedí pán Stulák z Chebu, ktorý poriada každoročne obrovskú súťaž znalostí v histórii našich študentov. Aj mojím úsilím sa prihlásilo už 50 gymnázií, snáď zajtra prehovorím Sučany, aby sa toho zúčastnili. To len keby ste si to pozreli, čo všetko robí jeden učiteľ a čo všetko spôsobil jeden učiteľ, senzačný. Nie je to len otázka ministerstva školstva, ale aj otázka kultúry a len, aby ste vedeli, aký dar som dostala. Toto je to, čo teraz vydávajú proste aj s pomocou ministerstva kultúry v Čechách. Prosím? (Reakcia ministra.) Nie, nie to len, aby ste si pozreli, kým budem hovoriť, aby som vás rozptýlila. (Povedané so smiechom.) Novelu, ktorú teraz prerokovávame, už sme zvyknutí, pán minister, že dostávame takéto krátke novely od vás, hoci všetci čakáme na také komplexnejšie zákony a mám vždy pocit, keď vidím váš legislatívny zámer, že vaše ambície sú, teda že chcete byť ambicióznejší, ale samozrejme som rada, že keď netečie, aspoň kvapká. Fakt, ja za pozitívny fakt, ktorý ste nespomenuli, pán minister, vo svojej úvodnej reči, považujem to, že chcete mať aj na internete, teda na svojej webovej stránke, zoznam všetkých kultúrnych inštitúcií, teda hudobných a divadelných telies. Mám ale jeden problém s § 4. Naozaj nie som proti tomu, aby ministerstvo štátnej správy, teda orgán štátnej správy určil zásadný rámec pravidiel, v ktorom majú fungovať profesionálne inštitúcie bez ohľadu na to, kto je ich zriaďovateľom a kto ich financuje, lebo veď už dlhodobo žiadame od ministerstva kultúry, aby prišlo do parlamentu s návrhom pokynov na obsadzovanie riaditeľov špičkových kultúrnych inštitúcií financovaných a v pôsobnosti samosprávnych krajov alebo miest. Zatiaľ sme sa toho nedočkali, takže jedna regionálna galéria za druhou stráca svoj špičkový význam a to len preto, lebo páni župani potrebujú vyhrať voľby a potrebujú, aby ich volili aj tí miestni maliari, ktorí si myslia, že keď budú oni potom vystavovať v tej galérii, že tá galéria tiež bude mať ten ohlas, aký mala vtedy, keď tam nemohli vystavovať. Mám problém s tým, že hoci samosprávny kraj a obce ako zriaďovatelia divadiel a hudobných inštitúcií si nielen musia vyžiadať stanovisko ministerstva, ktoré ide, pokiaľ ide o teleso, ktoré bolo predtým, pred decentralizáciou v správe a v kompetencii ministerstva kultúry. To by som ešte pochopila, ale že si zriaďovatelia musia vyžiadať záväzné stanovisko ministerstva kultúry, ak chcú urobiť nejakú zásadnejšiu zmenu s telesom, ktoré založili a financujú. Chápala by som tento krok, ak by sme vždy mohli dôverovať úradníkom v ministerstve kultúry, že sú v krátkom čase naozaj kompetentní posúdiť situáciu jednotlivého telesa, alebo na druhej strane, že tieto rozhodnutia nebudú motivované prízemnými politickými kalkuláciami. A že sme takýchto prízemných politických kalkuláciách aj v rokoch vašej pôsobnosti ako ministra v ministerstve kultúry boli svedkami, to už čvirikajú aj vrabce na strechách. Zoznam ľudí, ktorí sa znepáčili buď riaditeľom, alebo aj vám osobne, je dosť dlhý a ich výmeny napospol podľa mojich názorov viedli v absolútny neprospech voči fungovaniu a kvalite týchto inštitúcií. Takže navrhujem pán minister, aby v tomto paragrafovom znení v druhom čítaní, ja to predložím, ak to teda nepredložia vaši ľudia, bolo dodané pár len termínov. To znamená, v druhom čítaní, hej, nebudú jasné, kedy to musia, kedy to musia oznámiť tie samosprávne inštitúcie ministerstvu kultúry a dokedy musí ministerstvo kultúry poslať svoje stanovisko. Pretože už vidím tie procesie prosebníkov húfujúcich sa pred vašim úradom. Naozaj ma vedie len snaha dať do tohto zákona, okrem tých pomerne nič nehovoriacich záväzkov, nejaký termín, aby ten zákon mal aj nejaký zmysel. Teda pokúsim sa to pripraviť, pán minister, aby sme to urobili s vašimi legislatívcami spoločne, bolo by to možno lepšie, ale ide len o pár viet. Čo sa týka § 5, pristavme sa pri bode 3, to je náš veľký problém už dávnejšie. Nájsť človeka dostatočne kompetentného, ambiciózneho a súčasne aj dostatočne konsenzuálneho voči prostrediu, ktoré ho čaká ako generálneho riaditeľa napríklad v tej kultúrnej inštitúcii, je naozaj hľadanie ihly v kope sena na Slovensku a zatiaľ sme sa nezmohli na praktiku, že hľadáme aj v zahraničí, okrem teda, keď hovoríme o dirigentovi Slovenskej filharmónie, nehľadáme tak ako v susedných štátoch nejakého človeka, ktorý by viedol takúto kultúrnu inštitúciu zo zahraničia. Možno považovať za pozitívne, že v tomto vašom návrhu, ten, to čo sa tam nazýva štatutárny orgán, dostane zmluvu na päť rokov s možnosťou predĺženia. Proti tomu naozaj nič nenamietam, ale pokiaľ vy ako minister, budete môcť kedykoľvek z dôvodu, či u osobných animozít, alebo odborárskych hnutí, ktoré majú založené priemerní umelci v niektorých inštitúciách, odvolať tento tzv. štatutárny orgán, čoho sme boli veľakrát svedkom, nenájdeme, podpis zmluvy na päť rokov bude len zdrapom papiera. Neistota, ktorú nerieši ani táto novela, znamená totiž jedno, že ambiciózne, minimálne na kultúrny európsky svet napojené osobnosti, sa vyhnú Slovenskej republike oblúkom. Príklady môžeme uviesť, veď je ich dosť a pritom je nám všetkým jasné, že pokiaľ vy ako minister, alebo ktokoľvek, kto bude sedieť na vašej stoličke, osobne nebude ručiť za kvalitu štátnych kultúrnych inštitúcií, tak ako je to v iných kultúrne vyspelých krajinách a za ich neúspech sa nebudete aj ako minister alebo každý iný minister zodpovedať, tak ako sa napríklad zodpovedá španielsky minister kultúry za celé Prado, máme dočinenia zase len s nepotvrdeným kusom papiera. Existuje len už iné riešenie, a to aby sa riaditelia vybraných kultúrnych inštitúcií zodpovedali počas päť rokov funkcie len správnej rade počas jasne stanovených podmienok. Je to jedno z riešení, ale táto novela to samozrejme neobsahuje. V bode 5 sú aj inštitúcie povinné poskytovať vybraté informácie o svojej činnosti, ale nevieme, aké informácie to majú byť. Aby si nemuseli zamestnať ďalšieho človeka, ktorý bude s nejakým úradníkom ministerstva komunikovať, namiesto toho, aby na stránke ministerstva kultúry bola ikonka inštitúcie, tak ako sa to moderne robí a každý kto má záujem o tú inštitúciu a základné informácie, tak si klikne na tú ikonku a dostane ich a nemusia žiadne inštitúcie posielať nejakému úradníkovi v ministerstve, ktorý do troch - štyroch mesiacoch to nakoniec dá na stránku, takže to je len môj taký ako, pretože som správkyňou mnohých, mnohých, dá sa povedať webových stránok, takto to robíme a funguje to. Takže pokiaľ to nie je samozrejme vedené snahou o cenzúru týchto informácií. Tu by som si dovolila trošku satiricky pripomenúť, že to bolo takto za čias, keď bol pán Sečík ešte v ministerstve kultúry za komunizmu, ale dúfam, že tieto časy minuli, aj keď je tam ten pán Sečík a že sa nikdy nevrátia. A posledné, pri čítaní § 9, §10, §11, samozrejme je to také pomerne pre mňa smiešne vymenovanie, že kto všetko tam pracuje, možno je to nutné, ale prichádzam k dôležitým § 12, § 13, § 14, pre ktoré pravdepodobne najviac vznikla táto novela a o ktorých ste vy hovorili vo svojej úvodnej reči. Samozrejme prečítala som si smernicu Rady Európskej únie a parlamentu, na ktorú sa vlastne tieto paragrafy odvolávajú, na tie osobitné príspevky, ale bola by som veľmi rada, keby ste, ak budete mať záverečnú reč, pán minister, keby ste nám povedali, čo si presnejšie od tohto sľubujete, pretože teraz máme 21 ľudí, ktorí poberajú príspevok. Či na jednej strane počítate, do akého počtu by to mohlo narásť, ako exponenciálne, alebo či proste si myslíte, že to bude 40 ľudí, lebo tam hrozí samozrejme, a vy sami v dôvodovej správe, ministerstvo, upozorňujete, že to môže mať veľký, veľký nárast. Chápem, že získanie tohto osobitného príspevku bolo obtiažne a bolo mi to ľúto, my sme nakoniec prijali aj za vášho pôsobenia za prvej Ficovej vlády kvôli baletu, pokiaľ sa pamätám, jednu malú novelu podobného typu. My sme za ňu hlasovali. Myslím si, že bolo by dobré, keby ste aspoň pár slovami, dvoma, troma vetami spomenuli, aké máte proste skúsenosti s touto novelou z vášho prvého pôsobenia, aby sme vedeli si predstaviť asi, čo si myslíte, akú účinnosť budú mať tieto body 12, 13, 14. Ja by som možno bola radšej, keby takéto body boli súčasťou zákonov o sociálnom a zdravotnom zabezpečení. Možnože by to bolo pre tých umelcov bezpečnejšie, ale to je len také moje, do budúcej debaty taká myšlienka. Ďakujem veľmi pekne, pán minister a zoberiem si knihu, aj toto. Nádherné veci však? Ďakujem. Ďakujem pekne.