44. schôdza NR SR - 11.deň - B. popoludní
Dátum: 2014-12-11
Poslanec: Hlina, Alojz (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

64. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia, pravdepodobne naruším túto selanku, že jak všetci zahlasujeme za to, aby išli naši vojaci do Afganistanu. Ja budem proti, aj keby som mal byť sám. Dovoľte mi, uviesť jednu vec. Ľudia a krajiny si tvorili svoje armády na to, aby ich chránili. Dúfam, že sa na tom zhodneme. Nie? Podľa mňa to je logické, hej, že teda vytvoríme si armádu, dohodneme si, z čoho a ako ju budeme platiť a ako tá armáda nás bude chrániť. To je podľa mňa, na to sa robia armády. A v prípade, že to tá armáda danej krajiny dokáže, tak potom ešte môže teda prípadne ísť aj tam, kde by jeden nečakal, že zrovna odtiaľ by útok bol vedený. Ja sa tu nechcem do nejakých vojenských teórií dostať. Vážení kolegovia, a ja myslím, že nevyzradím nič, čo je utajené, my máme problém ubrániť našu krajinu. Tu stačí, že trošku primrzne nafta, stratí sa jedna sedemnástka, jedna matka sedemnástka... (ruch v sále), počkám, potom pre ľudí, ktorí prípadne nevedia, že to... Ďakujem. V Sliači sa stratí jedna matka sedemnástka a je po vzdušnej obrane. Viete, pán minister, v dnešnej dobe vášmu premiérovi, zoberte si jednu vec, že nášmu premiérovi lietajú drony popred okná, hej, a SIS má miliardový rozpočet a nevie, asi nevie, keď lietajú, čiže, čo dokážu iní, keď by chceli. Naozaj si myslím, že prvoradou úlohou armády, akejkoľvek armády, nie súkromnej armády, tá má svoje iné ciele, iných žoldákov, ale ak je štátna armáda, ak to bolo položkou toho rozpočtu, ktorý sme na tejto schôdzi schvaľovali, tak prvoradou úlohou je chrániť nás. Mňa, moje deti, vás, vaše deti, Kadúcove, ten síce ešte nemá, ale keď bude mať. To je, proste to je úlohou armády. (Ruch v sále.) Nehnevajte sa na mňa, ísť učiť policajtov do Afganistanu mi nepríde ako vec, ktorá je v záujme mojich detí ani vašich detí, ale teraz nechcem byť, že som tu sa včera narodil, že neviem, že sme v NATO. Pozor, to s tým nesúvisí. Lebo sú rôzne typy operácií, ktorých sa krajina zúčastňuje. Teraz ideme schvaľovať, že sa máme zúčastňovať, to neni operácia, to je, ideme učiť afganských policajtov a plus ešte drobné nejaké iné činnosti. Otázka stojí, že či to bolo naozaj nevyhnutné. Ak poviete, že to bolo nevyhnutné, v odpovedi na moje vystúpenie, netvrdím, že budem nad tým otvorene rozmýšľať. To je prvé. Ale ja si dovolím tvrdiť, že to nie je to najnevyhnutnejšie, čo my teraz potrebujeme. Nechcem upozorňovať na riziká, že čo môže byť problém, keď vy učíte niekoho policajtov, ako majú konať. Pokiaľ ja viem, tak naši ľudia chodili stavať mosty, železnice, chodili, to si pamätajú aj v Líbyi, aj v Číne si pamätajú naše tatrovky. A teraz budeme my chodiť učiť policajtov do Afganistanu, ako majú biť ľudí, lebo tam majú trošku iný vzťah k ľudských právam? Tak možno jednu z krajín, kde je najvyššia pôrodnosť na svete mimochodom, tak možno u tých ľudí sa tá informácia prenesie, že toto ich naučili slovenskí výsadkári, slovenskí vojaci. Nie som si celkom zrovna istý, či to je pre našu krajinu to najnevyhnutnejšie teraz, obzvlášť, keď máme problémy sami so sebou, hej? Čiže ja by som citlivo zvažoval, či to je to, čo jak Ďuro Droba tu povie jak veľký Kissinger, že to je úplne fantastické, že naši idú do Afganistanu učiť policajtov, ako zasahovať. To si ja, dovoľte vyjadriť môj názor v tejto chvíli, naozaj nemyslím. Nuž ale keby ste aj povedali, že je to v súlade, je to aj jednou z podmienok, sme v NATO, to ja rešpektujem. Len potom mi ešte, prosím vás, povedzte a nielen mne, podľa mňa aj ľudia majú na to právo, že prečo to toľko stojí. Ja som počul informáciu, že áno, že zostaneme v Afganistane, budeme učiť afganských policajtov, ako majú biť demonštrantov alebo, ja neviem, riešiť neviem čo, lebo ja neviem, čo má učiť afganský policajt. Naši, pochybujem, že naši výsadkári ich budú učiť, ako sa má vypísať zápisnica o spáchaní dopravného priestupku. Čiže to sú veci, ktoré, keď už teda tam idú, to je, by som povedal, hardvérovo nenáročná záležitosť. To neni, že máme lietadlovú loď v Perzskom zálive a potrebujeme ju, dennú prevádzku nejakým spôsobom platiť. Ak má ísť do toho 66 ľudí a ročne to bude stáť túto biednu krajinu 10,5 mil. eur, tak mi, prosím vás, povedzte čo, pán minister. Lebo už len jednoduchí, to vieme aj my poľnohospodári, si to vieme jednoducho vypočítať, 10,5 mil. eur. deleno 66, to je 150-tisíc, 5 mil. starých korún, mne sa to lepšie počíta, je ročne, bude náklad na jedného vojaka. (Reakcia ministra.) Ja už neviem, či rotácie. Proste máte 66 ľudí a na jedného vojaka to za rok vyjde 5 mil. korún. Ja neviem, vojaci, ktorí tam idete, či vy dostane tých 5 mil. korún. Ja hlboko o tom pochybujem, že ich dostanete. Čiže my môžme hovoriť, že určitá časť toho, samozrejme, sú mzdové náklady, len mi, prosím vás, niekto povedzte, čo sú tie ostatné náklady. Lebo to neni hardvérová záležitosť, že hovorím, že tam stojí lietadlová loď v Perzskom zálive. Proste ich tam len dovezieme a odvezieme, a to, čo majú, budú mať pri sebe, tú pušku a možno i zopár nábojov do samopalu pošlete. Čiže toto by ľudí podľa mňa malo zaujímať, lebo, vážení, teraz sa tu ráta, aj v tej dôvodovej správe je štyri roky. To je 42 miliónov. To je 1,3 mld. starých korún. Čiže ak my máme za 1,3 mld. starých korún učiť afganských policajtov, ako majú biť demonštrantov, tak mi, prosím vás, povedzte, prečo je to toľko. V čom je to, prečo to toľko stojí, obzvlášť, keď tu vieme, ako si tu my žijeme, a vieme, v akom stave je naša armáda. A potom si povedzme, že čo je našou prioritou, keď už si povieme, že áno, je to dôležité, tak prosím vás, keby, ja nehovorím, že by som im závidel tie peniaze, keby ich dostali oni. Len mi povedzte, že kde sa cestou stratia? Lebo vojaci určite tie peniaze nedostanú. Čiže dve otázky. Či je naozaj nevyhnutné, aby sme sa zúčastnili tej operácie. A keď už sa zúčastníme tej operácie, či naozaj tie náklady, ktoré vy rozpočtujete a ktoré sú vysoké na tak malý počet ľudí, to je 66 ľudí, to je jeden autobus v mestskej hromadnej doprave. To je toľko ľudí, čo je v jednej, ja neviem, tridsaťdevine, prosím vás. A ešte tam ich je ešte viac. A za to platíme 10,5 mil., 330 mil. korún či koľko ročne. Tak mi aspoň povedzte, v čom ten náklad spočíva. Ďakujem veľmi pekne. Ale zdôrazňujem, po vyčerpávajúcej odpovedi pána ministra na moje otázky zvážim, ale mám obavu, že budem hlasovať proti, aj keď jediný.