22. schôdza NR SR - 9.deň - B. popoludni
Dátum: 2024-11-05
Poslanec: Vašečka, Richard (SLOVENSKO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

88. Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Ja by som tak krátko premostil, ak dovolíte, aj s tým predchádzajúci bodom. Aj tento návrh zákona, s ktorým prichádzame s pani poslankyňou Záborskou, máme naňho asi legitímne rôzne názory, prichádzame s dobrým úmyslom a myslím si, že aj keď zaznejú, a je to tak správne, povedzme aj kritické názory, tak stále sa vieme rozprávať slušne a vôbec nie je potrebné, aby sme niekoho dehonestovali, dehumanizovali, urážali a aby sme tu viedli takú nejakú diskusiu, ktorá, ktorá tých druhých, nazvem to tak, podceňuje ľudsky alebo tvári sa, ako keby bolo niečo menej. To mi prekážalo aj na, na tých vyjadreniach konkrétne pána poslanca Huliaka, ale aj ďalších, ktoré tu zazneli, ako spomenul napríklad pán kolega Pročko, spomínal prípad. Čiže vždy mi to prekáža. Návrh zákona, s ktorým prichádzame s pani poslankyňou Záborskou z Kresťanskej únie, je veľmi jednoduchá novela Zákonníka práce, nevymýšľame žiadne koleso nové, žiadnu, nie je to žiadna jadrová alebo raketová veda, je to drobná úprava Zákonníka práce, kde už dnes máme určené, že počas štátnych sviatkov, ktoré sú tam vymenované, tak nie je možné nariadiť ani dohodnúť zamestnávanie pracovníkov v maloobchode. My navrhujeme, aby k týmto štátnym sviatkom sa pridali dni, ktorými sú nedele, vlastne ďalšie dni pracovného pokoja. Počas štátnych sviatkov je normálne, už sme si na to zvykli, že, že obchody nie sú otvorené, možno okrem tých najmenších, pretože ide o zamestnávanie, je to novela Zákonníka práce, tak zvykli sme si, že tie obchody nie sú otvorené, lebo je deň pracovného pokoja. Nedeľa je deň pracovného pokoja, to týmto zákonom nezavádzame, ona je dávno-pradávno dňom pracovného pokoja, väčšina populácie okrem výnimočných prevádzok alebo nejakých záchranných zdravotníckych zložiek, ľudia v nedeľu nechodia do zamestnania, deti nechodia do školy a je to teda voľný deň. My tvrdíme, že toto, čo už je v zákone, aj v zákone napríklad o štátnych sviatkoch, tak aby sa to stalo realitou aj v maloobchode. Prečo v maloobchode? Je to niečo, kde potreby obyvateľstva, a tento výraz pozná aj Zákonník práce, sú dostatočne uspokojení tým, tou ponukou, ktorá je v tých šiestich pracovných dňoch, resp. v šiestich dňoch, ktoré sú obchody otvorené, alebo boli by otvorené, teda pondelok až sobota. Ja uvediem len taký príklad, myslím, že asi skoro všetci z nás si pamätáme, že bolo úplne bežné, že napríklad mama nás posielala, ešte rýchlo pred jedenástou v sobotu zbehni kúpiť ešte toto , lebo, čo ja viem, o jedenástej, o dvanástej v sobotu sa zatvorilo, ešte bolo, doobeda bolo otvorené v sobotu a potom úplne normálne od soboty obeda do pondelka rána bolo zatvorené. Normálna vec. A ja by som bol rád, keby sme sa na to pozreli ako na normálnu vec. Je tu, teraz prišiel pán poslanec Škripek, pôsobil v europarlamente, vie, ako je to na Západe, že je úplne bežné, v Belgicku napríklad, ale aj v ďalších krajinách, môžem ich tu vymenovať, na Západe, že v nedeľu nie sú otvorené obchody, berú to ako normálnu vec, nie je to nejaká kultúrna vojna, nie je to niečo, na čom teraz by spoločnosť mala ísť na barikády, je to normálna európska vec, vec západnej Európy, ale aj ďalších častí Európy, že ten dopyt ľudí po spotrebnom tovare sa naplní tým predajom, tým predajom, tým predajom... (Rečník sa obrátil na spravodajcu.) Malé vyjasnenie v réžii. Je normálne, že tieto obchody pokryjú tie potreby obyvateľstva tým predajom v pondelok až sobotu a že nie je potrebné z nejakého dôvodu, aby boli, aby boli otvorené obchody aj v nedeľu. Tuto pán poslanec, ktorý bude pri nasledujúcom bode spravodajca, pán poslanec František Majerský, tak on vie o tom, že záchranári, tam si nevyberiete, príde to v nedeľu, tak to musíte riešiť v nedeľu, hej, je nejaký urgent v nemocnici, tak to musíte riešiť v nedeľu. Nemôžte si to vybrať, že odložíme niektoré veci, niektoré veci sa nedajú odložiť z nedele na pondelok napríklad, ale maloobchodný predaj sa dá odložiť. Dokonca ja poznám ľudí, ktorí, ktorí povedia, ale ja celý týždeň pracujem a ja si až tú nedeľu môžem nakúpiť. Ja si to viem predstaviť a poznám takých ľudí, ale my máme takú výhodu oproti predchádzajúcim dobám, že my máme voľnú zvyčajne nielen nedeľu, ale aj sobotu. Že v piatok padla, začína víkend, takže tí, ktorí pracujú veľmi intenzívne v pondelok až v piatok, že sa nedostanú do obchodu, aj keď sú tie obchody otvorené do 22.00 hod., nedostanú sa tam, tak si môžu vyjsť prípadne aj s rodinou na nákup v sobotu. Tak sa to dá zariadiť, tak je to zariadené. Keď to zvládnu v Belgicku alebo v ďalších krajinách, tak je jasné, že to zvládneme aj my, o to viac, že sme si tieto veci vyskúšali v Československu, na Slovensku, a dokonca keď sa táto vec stala mimoriadne počas covidu, tak ľudia povedali, v pohode, jasné, keby to tak zostalo, nič sa nedeje, robili sa aj prieskumy, pýtali sa na to, nestojí to, nepadá to na tom, či je v nedeľu otvorené. Pár hlavných bodov, ktoré potom rozvediem v rozprave, do ktorej sa hlásim ako prvý. Tak prvá vec je, že je to, je to sociálna vec. Tento zákon nie je vec nejaká kultúrna alebo náboženská, je to sociálna vec, je to novela Zákonníka práce, len rozširujeme niečo, čo už máme, a to je voľno počas sviatkov. Asi nikto nebude obviňovať niekoho z náboženských dôvodov, že 1. alebo 8. mája sú zatvorené obchody, takisto paralela s nedeľou je preto, lebo je to deň pracovného pokoja, takisto ako v prípadoch tých štátnych sviatkov. Napríklad Európska sociálna charta, Rady Európy, hovorí, kde Slovenská republika je zmluvnou stranou, zaviazali sme sa v nej, že citujem: „Zaviazali sme sa v nej k ustanoveniu platených sviatkov a zabezpečeniu odpočinku v týždni, ak je to možné, zhodného s dňom uznaným tradíciou alebo obyčajmi za deň odpočinku v príslušnej krajine alebo regióne.“ U nás nielen zvykovo nedeľa je tým dňom odpočinku, ale aj z hľadiska zákona o štátnych sviatkoch je to deň pokoja. Niekedy som počul také argumenty, že a prečo zrovna nedeľu, prečo, prečo nie stredu? No ja vždy hovorím tým ľuďom, môžte skúsiť nájsť konsenzus na Slovensku, že sa obchody zatvoria v stredu, ale asi by ste to nedosiahli, je prirodzené, že na Slovensku je to nedeľa, keby sme boli v Izraeli, tak by to asi bola sobota, nečudovali by sme sa tomu, je to normálne, aj pán poslanec, ktorý bol v Izraeli, kýve hlavou, že áno, že je to prirodzené, takže v Izraeli by to bola sobota. Takže vzhľadom na historické a kultúrne... kultúrno-náboženské pozadie ide v prípade Slovenskej republiky jednoznačne o nedeľu. Takisto napríklad rozhodnutie Súdneho dvora EÚ vo veci Punto Casa, žalované bolo vtedy Taliansko, lebo malo zákaz nedeľného predaja, a ten Súdny dvor rozhodol v prospech Talianska, keď povedal, že je vo výlučnej právomoci členských štátov upraviť otváracie hodiny a zákaz predaja v isté dni. Čo sa týka vyspelých európskych krajín, ten zoznam sa mení, niektoré krajiny sa pridávajú, viem, že Chorvátsko sa chcelo pridať, tak napríklad Rakúsko, Nemecko, Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Dánsko, Nórsko, Grécko, Malta, Španielsko, Poľsko majú nejakú formu obmedzenia, obmedzenia predaja alebo zákazu predaja, alebo teda zákazu zamestnávania zamestnancov v tomto čase. Chcem povedať jednu vec, my sme sa pri svojom návrhu, samozrejme, radili, počúvali sme, debatovali sme, s týmto návrhom neprichádzame prvýkrát, opakovane sme ho predkladali, a inšpirovali sme sa tými niektorými západnými krajinami, kde ony napríklad majú výnimky v tých voľných nedeliach. My sme tiež v nich na základe slovenských reálií navrhli tri, alebo teda, pardon, až štyri výnimky, a to je posledná nedeľa pred začiatkom školského roka, v zásade posledná augustová v tomto prípade, keďže už nám začína 1. septembra školský rok od tohto školského roka, takže posledná vlastne augustová nedeľa. Rodiny prichádzajú z dovoleniek, chcú si nakúpiť, hej, aby boli pripravení na školský rok, dobre, majú to aj v iných štátoch. A potom ešte tri aj z ekonomického hľadiska obvykle, tradične obvykle otvorené nedele, a to sú tie zlatá, strieborná, bronzová, čiže tri adventné nedele pred Vianocami, keď tiež ľudia nakupujú pre svojich blízkych... (Kýchnutie v pléne.) Na zdravie! ... a... a obchody sú zvyknuté vtedy na vyššie tržby, čiže je to určitý zvyk. V niektorých krajinách majú ešte aj zopár ďalších výnimiek, samozrejme, ak by táto novela postúpila do druhého čítania, rozumným návrhom sa nebránime. Čo sa týka prieskumov, tak máme v dôvodovej správe, môžete sa pozrieť na viaceré prieskumy, ľudia si to vedia predstaviť, že budú obchody v nedeľu zatvorené, samozrejme, najviac si to vedia predstaviť zamestnanci. Tam chcem povedať jednu, ktorá je naozaj taká sociálna. Podľa štatistík až 80 % pracovníkov v maloobchode sú ženy, to aj tak všeobecne väčšinou vidíme, že sú to panie predavačky, a, samozrejme, tie predavačky, mnohé z nich, trúfam si tiež znova povedať, že väčšina, sú matky, ktoré majú doma deti, ktoré majú v nedeľu voľno, takže mamina je v obchode, v práci a ony sú doma. Niekedy sa hovorí o tom, že vlastne ale poškodzuje to, poškodzuje to tých zamestnancov, pretože v nedeľu si môžu privyrobiť. Beriem túto námietku, ako, by som povedal, že má nejaké ratio, má nejaký základ, ale keď sme sa rozprávali so zástupcami odborov týchto zamestnancov pracujúcich v obchode, tak oni hovorili, že oni to odmietajú, takúto argumentáciu, lebo to je, to je príplatok, ktorý má odradiť tých zamestnávateľov, aby v nedeľu nezamestnávali. To je v istom zmysle sankcia za to, že ťahajú tých ľudí v deň pracovného pokoja do práce. Tie peniaze majú ľudia dostať , a teraz citujem tú pani predsedníčku týchto odborov, majú dostať vo svojej riadnej výplate, nie že si to musia odrobiť v nadštandardnom čase. A, naopak, cieľ odborov je, aby títo ľudia robili čím menej v neštandardných časoch, to znamená cez sviatky, cez dni pracovného pokoja a v noci, keď sú príplatky. Čiže ono je to otočné, my sme to obrátili, my tú mentalitu potrebujeme obrátiť, že slušný plat má človek dostať v štandardnom čase a ideálne má využívať normálny benefit Zákonníka práce, to znamená, že máme pracovné dni a potom máme dni pracovného pokoja. Ešte jeden argument, ktorý sa týka financií. My sme si to aj vyrátavali v minulom volebnom období, že koľko si taký človek môže zarobiť tým, že pracuje, nie napríklad, má voľno, vymyslím si, vo štvrtok a pracuje v nedeľu. Tak vyrátali sme, že za mesiac si môže privyrobiť nejakých 83 eur. Možno to niekto vyráta inak a možno to bude 91 alebo 77, no, rádovo desiatky, max do 100 eur mesačne. Ale znova opakujem, že je to sociálny zákon, je to rodinný zákon, pretože, pretože sú to veľmi často ženy a matky a my sme v minulom volebnom období rodinám s deťmi pridali, pracujúcim rodinám s deťmi, pridali na daňových bonusoch a na detských prídavkoch toľko, že to kráľovsky vynahradí nejakých niekoľko desiatok eur, ktoré si môžu privyrobiť tým, že sú nútení v neštandardných časoch, používam výraz odborárov, to znamená v nedeľu alebo v noci. Samozrejme, sú prevádzky, kde je dvoj-trojzmenná prevádzka a kde kvôli napríklad vysokým peciam, aby sa nezapínali, nevypínali, naozaj z ekonomiky veci sa to akosi vyžaduje, že dosť by ich to poškodilo. Ale maloobchod nie je vysoká pec, maloobchod nie je záchranárska stanica, maloobchod je niečo, kde sa proste vypnú svetlá, stlmia sa a obchod sa pokojne otvorí bez problémov v pondelok ráno, takže nie je to potrebné, a z ekonomického hľadiska, aj keď konsolidačný balíček týmto rodinám, dnes rodinám veľa zobral, predsa zostali, zvlášť pre tých slabšie príjmových, zostali pomerne slušné daňové bonusy a detské prídavky a tým pádom, a tým pádom sa im to oplatí a ten prorodinný, prorodinný charakter je v tom, že môžu byť aj doma s rodinou a aj majú vďaka týmto daňovým bonusom, detským prídavkom majú peniaze, ktoré si nemusia zarábať prácou v neštandardných časoch. Aj zamestnávatelia a odbory sú za, teraz budem citovať, viceprezident Zväzu obchodu Slovenskej republiky Pavol Konštiak: „Zatvoreniu obchodov v nedeľu obchodníkom neuškodí a zamestnancom pomôže. My obchodníci si nemyslíme, že by nám klesol obrat, keďže ten obrat sa rozloží na ostatných šesť dní.“ Prezidentka Konfederácie odborových zväzov Slovenskej republiky Monika Uhlerová povedala, myslím, že to bol rozhovor pre jeden portál: „Nikomu sa nič nestane, keď bude obchod jeden deň zatvorený. Spotrebiteľ to prežije a najmä zamestnankyniam to určite pomôže.“ Všimnite si, mali sme tu teraz debatu o tom, o úcte k ženám, nielen, samozrejme, ale bol to konkrétny prípad, keď sa muž, jeden poslanec, vyjadril veľmi hrubo, neprijateľne na adresu jednej našej kolegyne, čo sme povedali, ja to rád zopakujem, že je to neprijateľné. Ak sa niečo také stane, tak to vyžaduje okamžité ospravedlnenie a nápravu. Ale tu hovoríme o úcte k ženám, ktoré tam proste pracujú, a ja poznám ľudí, ktorí brigádujú v obchodoch, a to je veľmi náročná práca a myslím si, že súvisí oddych, a čas s rodinou v tú nedeľu je niečo, čo tým zamestnankyniam naozaj patrí, a je to aj prejav úcty, aj pochopenia pre ich život, pre ich súkromný život, aj pre ich rodinný život. Samozrejme, neznamená to, že to platí len pre ženy matky, samozrejme, platí to pre všetkých, ale ak hovoríme o ženách, ak hovoríme o matkách, tak zvlášť pre nich. Ďalej pokračujem v citátoch od prezidentky Konfederácie odborových zväzov: „Argumentujeme najmä prozamestnaneckou politikou, aby sa v čo najväčšej miere redukoval pracovný čas odpracovaný v tzv. neštandardnom čase, kam možno zaradiť nočnú prácu aj prácu počas víkendov.“ Keby sme... Potom sa jej pýtali na to, že prečo to nenechať na trh, prečo to nenechať na dohodu so zamestnávateľom, a ona odpovedá, tá pani z odborov: „Keby sme tu mali naozaj nastavené prostredie tak, že zamestnávateľ zamestnancovi vo všetkom vyhovie, tak potom nepotrebujeme Zákonník práce, pracovnoprávnu legislatívu ani odborové organizácie, teda nič, čo má zamestnanca chrániť.“ Ono sa veľmi často hovorí o slobode, zvlášť kolegovia tu sediaci v prvej rade, a mne sa to páči na nich, budú hovoriť, že treba dať slobodu, nech si ľudia vyberú . Áno, súhlasím, súhlasím s vami v tomto, keby to bola úplná pravda. Je to čiastočná pravda. Totižto tá sloboda je u mnohých ľudí len iluzórna. Oni v skutočnosti nemajú, určite nie všetci, veľká časť z nich nemá veľmi na výber. Musí prijať to zamestnanie, resp. bolo veľmi komplikované zmeniť zamestnanie, a v zásade, keby nechcela pracovať v nedeľu alebo nechcela pracovať v takej práci, tak by bol s tým problém. My v tomto návrhu tú slobodu rešpektujeme tak, že my nehovoríme o tom, že obchody nemôžu byť otvorené. Tu vám chcem vysvetliť ešte jednu vec. Tá filozofia nie je o tom, že ona nie je zameraná na obmedzovanie spotrebiteľov, na obmedzovanie nakupovania, ona sa týka zamestnávania. My hovoríme, že, že ten, kto je napríklad živnostník a zamestnáva iba sám seba, tomuto, toho sa ten zákon netýka. To znamená nejaká večierka, v ktorej on sám predáva, náš zákon to nezakazuje. Hovorí sa len o tom, že nemožno nariadiť prácu a nemožno ani dohodnúť, hej, týka sa to zamestnancov. Podľa mňa je to tak správne. Takí ľudia majú slobodu skutočnú a je to o ich slobode, či si otvoria, alebo neotvoria. Čo sa týka ďalšieho takého argumentu v prospech istej tej iluzórnej slobody, je, veď kto chce, nech si zatvorí a kto nechce, tak nech nechá otvorené . No to je iluzórne v tom, že v tom prípade vám to zatvorenie škodí, pretože ak hovoríme o tom, že všetci majú zatvorené v nedeľu, tak sa to rozloží medzi pondelok až sobotu, tak vám to neškodí, lebo neprídu ku vám v nedeľu, ale prídu ku vám v pondelok. Ale keď vy v nedeľu zatvoríte, napríklad Jednoty sú bežne zatvorené aj v, hlavne v obciach, ale niekde aj v mestách, no tak ten, ten zákazník, ktorý ku nim chodí v pondelok až sobotu, tak povedzme pôjde do iného, nechcem rozoberať názvy obchodných reťazcov, aby sme nerobili nejakú skrytú reklamu alebo negatívnu reklamu, príde k inému a nakúpi si tam. Ale ak majú zatvorené všetci, tak ten človek tam, kam chodí, tak tam pôjde, ale nie v nedeľu, ale v pondelok až v sobotu. Preto, preto hovoríme, že sme za slobodu, áno, sme za slobodu, ale za skutočnú slobodu, kde tí ľudia naozaj na výber majú a nepoškodí ich to. Ďalej pokračujem v citovaní pani, pani predsedníčky Konfederácie odborových zväzov, prezidentky, pardon: „Odvetvie maloobchodu, ako aj iné odvetvia nášho hospodárstva trpia nedostatkom pracovnej sily, o čom nesvedčia len overiteľné štatistiky. V súčasnosti je v sektore zhruba 2 500 pracovných miest neobsadených či nedostatkových. Problémom je opak. Teda stály nedostatok pracujúcich v maloobchode.“ Takže argument nie je, že tí ľudia stratia zamestnanie. Veľmi často práve to robia aj brigádnici, alebo ľudia, ktorí si teda využívajú to, že majú nízky plat a snažia sa privyrobiť. Ale o tom argumente sme už hovorili. Ďalej, posledné dva citáty: „Príplatky za prácu v nedeľu, v noci, vo sviatky či v rizikovom prostredí nemajú byť nástrojom zvyšovania platov, ale sú nástrojom kompenzácie zamestnancom, že v takýchto podmienkach či časoch musia pracovať.“ Čiže človek má teda pracovné prostredie nastavené také, aby si zarobil normálne v štandardnom pracovnom čase, a teda ak náhodou musí, je to nevyhnutné v niektorých oblastiach, ale maloobchod to nie je, tak aby to mal kompenzované, tak hovorí pani prezidentka Konfederácie odborových zväzov. A jej posledný citát, odpoveď na otázku novinára: „Je nedeľa bez nakupovania konzervatívne riešenie?“ Pani prezidentka odpovedá: „Nie. Je to prosociálne opatrenie. Pozerám sa na to čisto prozamestnaneckou optikou.“ Z ekonomického hľadiska patria nedele medzi najmenej ziskové dni, hlavne teda v tom, v tom segmente potravín, čiže takmer bezo zbytku tržby sa presunú na prvých šesť dní, ľudia nebudú nakupovať menej a zamestnávateľ ušetrí náklady. Viete, ja som sa raz rozprával s jedným, s jedným liberálnym politikom, ktorý mi povedal, že, hej, ale existuje takzvaný impulzívny nákup, kde ľudia, keď už sú v tom obchode, tak kúpia . A ja vám poviem, že to teda nie je niečo, s čím by sme sa mali chváliť. To je vlastne presne definícia konzumu. Som v obchode a nabaláchajú ma, tak kúpim. Ľudia by podľa mňa mali žiť aj nakupovať racionálne, a nie nechať sa nabaláchať a to, že zbytočný nákup, márnivosť, konzum zvyšuje aj ekonomické, roztáča ekonomické kolesá, tomu rozumiem, otázka je, že či je to ako, že to máme podporovať. Ako si jednotlivci vyberú, keď chce on míňať peniaze zbytočne na zbytočnosti, je to jeho vec, ale nie je to niečo, čo by bolo nejaké teraz že žiaduce, a my to máme zo všetkých síl podporovať. Ak si mám vybrať medzi podporou tých impulzívnych nákupov a ochranou tých zamestnankýň, tak volím ochranu zamestnankýň. Ďalšia vec je, samozrejme, ak máte otvorené šesť dní, tak ušetríte aj na tých platoch, lebo tržbu máte zhruba zhruba rovnakú, ale platíte ľudí len za šesť dní, takisto energie určite menšie. Energie sa minú, ak v ten deň je zatvorené a neotvárajú sa tie chladiace pulty, nesvieti tam toľko tých svetiel. Jedna taká poznámka, to, čo som hovoril, je, že niekto povie, pán Vašečka, ale vy to predkladáte preto, že vy ste katolík a vy chcete v tú nedeľu všetkým zakázať chodiť do obchodu, aby išli do kostola . Ja by som to povedal takto, že keby som si to fakt myslel, tak by som asi, no bol taký hlúpučký. Predstavu, že keď zakážeme chodiť ľuďom do obchodu, čo nezakazujeme, mimochodom, tak ľudia pôjdu do kostola, je veľmi hlúpe a nie je to vôbec ani žiaduce. Náboženská sloboda je úplne samostatná otázka a tá je zachovaná. Naozaj dnes my nemáme žiaden problém s tým, že by ľudia nemohli navštevovať bohoslužby, lebo sú otvorené obchody. O to vôbec nejde. A to, že je to práve nedeľa, tak vychádzame z toho, že nedeľa je deň pracovného pokoja a tradičným dňom pracovného odpočinku. V našich krajinách je to tak zafixované vo všetkých našich zákonoch. Takže ak to uzavriem, toto úvodné slovo, tak navrhujeme, aby tak ako sú, ako sú, ako je obmedzené nedeľné zamestnávanie v maloobchode počas štátnych sviatkov, ako to už funguje, tak chceme to zaviesť aj všetky nedele okrem štyroch výnimiek, posledná nedeľa pred začiatkom školského roka a posledné tri nedele pred Vianocami, kde je to odôvodnené, chceme lepšiu kvalitu života pre pracujúcich, aby mali kedy oddychovať, aby mohli tráviť čas s blízkymi, aby v spoločnosti nebol na prvom mieste biznis, ale ľudia. V každom prípade a podľa všetkých prieskumov ide o ich zdravie fyzické i psychické a aj o ich kvalitný život. Takže ďakujem. Opakujem, že do rozpravy sa hlásim ako prvý.