6. schôdza NR SR - 21. deň - A. dopoludnia
Dátum: 2024-01-23
Poslanec: Kalmárová, Viera (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

84. Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážené kolegyne, vážení kolegovia, ak v tejto rozprave počas týchto dní nebolo povedané všetko a jasne, tak potom to 18. 1. určite napravila pani prezidentka. Už len ten fakt, že prezidentka sa dostaví do snemovne a varuje poslancov pred prijatím rozsiahlej novely Trestného zákona a Trestného poriadku, je niečo nezvyčajné. Ja si to vo svojom živote nepamätám. Pamätám sa na to, keď prezidenti v správe o stave republiky kritizovali vládu, kritizovali konanie vládnej koalície a malo to aj veľké spoločenské a politické dôsledky. Ale aby prezident pociťoval potrebu dostaviť sa do parlamentu v súvislosti s novelou nejakého zákona, tak na to sa naozaj nepamätám. Podľa slov prezidentky aj zo samotnej podstaty zákona vyplýva, že trestná politika patrí k tým politikám, ktoré najviac ovplyvňujú život občanov. Závisí od toho bezpečnosť občanov, ale aj vedomie toho, či občania žijú, alebo nežijú v spravodlivej krajine. Dane, ktoré občania odvádzajú do štátneho rozpočtu, majú slúžiť na zabezpečovanie tých služieb, ktoré si jednotlivec nevie zabezpečiť sám. A spravodlivosť na úrovni krajiny si človek naozaj nevie zabezpečiť sám. Som presvedčená, že koalícia sa márne snaží presvedčiť verejnosť, že išlo o politický prejav. Ja som tam nič čisto politické nenašla, možno jednu politologickú poznámku niekde v strede toho prejavu, keď pani prezidentka povedala, že uplatňovanie politickej moci musí byť v demokratickej spoločnosti rámcované zákonom. Touto poznámkou – možno politickej, možno politologickej povahy – nikoho neurazila, nikomu nestránila, iba upozornila na všeobecne platnú zásadu, podľa ktorej by mala vláda konať. A ako vláda koná a o čom vláda hovorí, budem ilustrovať troma výrokmi. Sú veľmi zaujímavé. Ide o výroky osôb, ktoré patria k vládnej koalícii a vynechám teda tie chronicky známe nezmysly o tom, že dĺžka rozpravy v parlamente nahrádza riadny legislatívny proces. Ja si myslím, že definitívnu bodku za týmto dá rozhodnutie Ústavného súdu. K tomu sa nebudem vracať. Prvý výrok, o ktorom chcem hovoriť, zaznel 21. 1. 2024 v jednej z nedeľných diskusií. Čiže je to výrok z tejto nedele. Na tému rokovania o prijatí zákona v skrátenom legislatívnom konaní sa bizarným spôsobom vyjadrila pani poslankyňa, pani europoslankyňa Roth Neveďalová. Podľa jej názoru je nepochopiteľné, prečo sa naťahuje rozprava o skrátenom legislatívnom konaní, keď vôbec nie je jasné, aký bude napokon obsah samotného zákona. Nechce sa mi veriť, že to pani poslankyňa myslí vážne, nechce sa mi veriť, že pani poslankyňa nevie, že obsah zákona je aj odpoveďou na to, či existujú dôvody pre skrátené legislatívne konanie. Nechce sa mi veriť, že pani poslankyňa s hrdosťou prizná, že konečný výsledok noviel zákonov bude od predloženého návrhu natoľko iný, že o súčasnom návrhu je úplne zbytočné debatovať. V tom výroku je obsiahnuté aj čaro nechceného, kedy okrem iného pani poslankyňa potvrdila, že predložený zákon je vo svojej podstate a tejto podobe úplný nepodarok. Druhý a tretí výrok na tému moc a mocenské rozhodnutia patria, samozrejme, Robertovi Ficovi. Známy výrok o tom, že zrušenie Úradu špeciálnej prokuratúry nie je ničím iným ako mocenským rozhodnutím, hovorí o viacerých veciach. Jednak hovorí o tom, že nejde o nevyhnutnosť vyvolanú objektívnymi príčinami, okolnosťami, ale o subjektívne rozhodnutie mocných. Po druhé, ten výrok je aj veľmi dobrou správou pre Slovensko a pre demokratické Slovensko. A skúsim to ilustrovať výrokom mojej obľúbenej političky Margaret Thatcherovej. Tá povedala: Byť mocným je ako byť dámou, keď musíte povedať, že ňou ste, tak potom nie ste. Teda ak Robert Fico hlasno musí presviedčať svoje okolie, že je mocným mužom tejto krajiny, a preto môže urobiť čokoľvek, potom to znamená, že je oveľa slabší, ako chce, aby sme si všetci mysleli. A to je naozaj dobrá správa. To, že otázka držby moci je ústrednou témou politického myslenia Roberta Fica, potvrdil aj v Sobotných dialógoch, kde odznela na tému výjazdových zasadnutí vlády a ekonomickej podpory obcí a miest v danom regióne z jeho úst veta, kto tomu neverí, môže si to nájsť v 27. a 28. minúte Sobotných dialógov. A teraz ten citát: "Niečo sme dávali teraz a väčšina peňazí ide starostom a primátorom, ktorí sú napojení na vládnu moc." Teda Robert Fico už nič neskrýva a vysiela jasné posolstvo občanom obcí a miest, teda minimálne tým 719, kde nie sú starostovia a primátori, ktorí kandidovali za vládnu koalíciu, vysiela im teda správu, aby nabudúce, ak budú chcieť mať lepšie mestá, lepšie obce, aby teda volili najlepšie SMER a v tom horšom prípade HLAS, o iných nebudem hovoriť. Zdanlivo tento výrok nemá nič spoločné so skráteným legislatívnym konaním, ale naozaj iba zdanlivo. Totiž mocenské rozhodovanie o existencii nejakých organizačných zložiek, a teraz mám na mysli Úrad špeciálnej prokuratúry, ktoré sa teda zaoberajú vymáhaním spravodlivosti, a mocenské rozhodovanie o prideľovaní prostriedkov zo štátneho rozpočtu podľa politického kľúča je model, ktorý uplatnil aj Viktor Orbán a ktorý je bez akýchkoľvek pochýb príčinou porušovania zásad právneho štátu so všetkými negatívnymi dôsledkami. Demokratická časť spoločnosti by mala tomuto smerovaniu Slovenska všetkými legitímnymi prostriedkami zabrániť. O tom je aj táto snaha opozície v tomto parlamente a predpokladám, že sme pripravení v tomto zápase vyrovnať sa aj s avizovaným nefyzickým násilím, ktoré by malo pokračovanie rozpravy sprevádzať. A jednu poznámku by som chcela ešte na záver. Vrátim sa k atmosfére, ktorá tu vládla počas prejavu pani prezidentky. Nemôžem to prejsť mlčaním. Slávny anglický básnik a esejista 18. storočia Samuel Johnson napísal, že vlastenectvo je posledné útočisko každého darebáka. Jeho priateľ to vysvetlil tak, že Johnson nemal na mysli skutočnú a ozajstnú lásku k vlasti, ale to predstierané vlastenectvo, ktorým mnohí vo všetkých časoch a vo všetkých krajinách zastierajú svoj vlastný záujem. Tie demonštratívne umiestnené vlajočky našej krajiny na laviciach niektorých vládnych poslancov potvrdzujú slová oboch mysliteľov. Ďakujem. (Potlesk.)