52. schôdza NR SR - 8.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2026-06-04
Poslanec: Kolíková, Mária 
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Mám 36 minút, ale takto len, matematiku treba naozaj pre každé povolanie, osobitne pri skrátenej rozprave. Takže dobre, ja by som pokračovala tam, kde som skončila. Pán minister, aj vy si dávajte pozor na čas, lebo by som bola nerada, keby ste si všetko minuli a aby ste sa naozaj zapojili, vaši kolegovia vám nedali čas. Nepochopiteľné. Naozaj tento Občiansky zákonník sprevádzajú nepochopiteľné udalosti a okolnosti. Tak možno to samo by vám mohlo pomôcť, že či je to dobrý nápad teraz takto presadzovať. Ja som skončila pri tom, že som vlastne poukazovala na skutočnosti, pre ktoré si myslím, že je na mieste vrátiť Občiansky zákonník na zapracovanie prekladateľovi. Domnievam sa úprimne, že treba asi rok. A nás aj, čo je rok? V porovnaní k tomu, že už toľko na ten Občiansky zákonník čakáme, čo je rok. To znamená, vládna koalícia je pri moci, ešte môžeme rátať viac ako rok. To znamená, určite by bola spôsobila ho dokončiť. Dať ho do MPK a možno ešte aj pri nejakej úvahe možno ho aj schváliť, ale určite nechať, aby dobehla normálne účinnosť za nového funkčného obdobia. A ja si v tej súvislosti dovolím pomôcť aj príkladom z Českej republiky, lebo naozaj nie je rozumné pozerať sa na Občiansky zákonník ako na niečo, aby určite nikoho nenapadlo to akokoľvek meniť, pretože to chcem byť ja, kto je tam podpísaný. Naozaj to nie je dobrý nápad. Ale aj keby sa vládna koalícia rozhodla, že chce ho mať schválený, tak nie je dobrý nápad tlačiť účinnosť ešte počas tohto funkčného obdobia. Naozaj nie. Je to nielenže neúcta k tomu kľúčovému zákonu, ale aj k tomu, že jednoducho na to sa nedá pripraviť. Pri HSP v novele trestných kódexov sme si povedali všeličo. Ja sa k tomu nechcem vracať. Ale pri Občianskom zákonníku ja si dovolím iba pomôcť naozaj tým príkladom z Českej republiky. Občiansky zákonník Českej republiky bol prijatý v Českej republike a môžete si to tu aj overiť. Ja tu mám vlastne aj sprievodný list pána ministra k tomu, ale aj keď si pozriete tie dáta, bol schválený 18. mája 2011 na vláde. Hej, podobne aj tu bol na vláde v máji. To sú podobnosti trošku, sú. Že 18. mája 2011 na vláde v Českej republike schválený. Mal vstúpiť do účinnosti 1. januára 2014. Nakoniec bol podpísaný prezidentom v Českej republike 20. februára 2012. To znamená, od podpisu prezidenta ešte vlastne takmer dva roky dali priestor na to, aby sa vlastne s tým Občianskym zákonníkom riadne všetci oboznámili a pripravili sa na to. Toto je naozaj šprint, aby, čo najskôr sme niečo prijali, čo sa volá Občiansky zákonník, ale v tom Občianskom zákonníku nie sú upravené všetky tie vzťahy, ktoré by tam mali byť. Naozaj tá rezignácia na to S tým Občianskym zákonníkom riadne všetci oboznámili a pripravili sa na to. To je naozaj šprint, aby, čo najskôr sme niečo prijali, čo sa volá Občiansky zákonník, ale v tom Občianskom zákonníku nie sú upravené všetky tie vzťahy, ktoré by tam mali byť. Naozaj tá rezignácia na to rodinné právo nie je ani v súlade s legislatívnym zámerom. Ešte 20 rokov dozadu, takmer 20 rokov dozadu, že jednoducho to rodinné právo tam patrí a nakoniec pán minister ho tam aj chcel mať. Takže, keď si pozriete aj materiál, ktorý išiel do pripomienkového konania, samozrejme, tam tieto ustanovenia mal. Takže tento zákonník občiansky z Českej republiky má 3000 paragrafov. Áno, má ich 3000, na rozdiel od nášho, ktorý má okolo 2000. Tu nejde teraz o preteky, kto má viac paragrafov, ale ich tam viac, preto, lebo je tam časť k rodinnému právu. Sú tam tie vzťahy, ktoré tam jednoducho patria. Samozrejme, že sú tam upravené aj základné ustanovenia k občianskym združeniam, k spolkom, k nadáciám, k tým zvereneckým fondom, o ktorých som hovorila. Zverenecké fondy so súkromným účelom, s verejnoprospešným účelom. To všetko v tom Občianskom zákonníku z Českej republiky nájdete. To malo byť aj v tom našom. Osobitne, ak chceme, takisto tak, ako sa hlási nakoniec ten Občiansky zákonník vo svojej dôvodovej správe, má to byť moderný Občiansky zákonník. To znamená, mal by čeliť predsa tomu, čo od neho teraz očakávame. Nemohli by sme rezignovať na to, že ten Občiansky zákonník má niečo obsahovať a my to tam nedáme, lebo sme to nestihli urobiť. Ja sa osobitne vrátim k tomu, čo som hovorila predtým, čo považujem naozaj za vážny problém, že ak sa rozhodne ísť ministerstvo v tejto rýchlosti, tak tu vidím najväčšie problémy. Ja potom poviem aj bližšie ešte o obsahové aj k spoločnému vlastníctvu manželov aj k iným, ale naozaj ten vážny problém, ktorý vidím najvyšší teraz, na ktorý by som tu upriamila pozornosť, je to obchodné právo. A ja to skúsim aj nejak zhrnúť a to by som asi považovala za najväčší. To rodinné právo tam nie je, to už som spomenula a nebudem sa k tomu viac vracať. Možno povedia niektorí rečníci za mnou. To je naozaj ako niečo, že prijímate, že potom to netreba nazývať Občiansky zákonník, lebo rodinné právo do Občianskeho zákonníka naozaj patrí. A preto vie veľmi dobre pán minister, prečo tam malo byť. To znamená, že skutočne sa stane to, že samozrejme, že budú tu ministri ďalší, ktorí budú mať tú ambíciu doplniť Občiansky zákonník o všetko, čo tam patrí a ten Občiansky zákonník tak aj bude vyzerať. A rovnako tam dajú aj ustanovenia, ktoré patria k spolkom, k združeniam, k nadáciám, k zvereneckým fondom, k rodinnému podniku, ale potom to tak aj bude vyzerať. Samozrejme, že tam budú musieť dať ustanovenia, ktoré súvisia s tým, že bude tu zákon o obchodných spoločnostiach. A tá právna úprava bude musieť byť súčasťou, ktorá s tým súvisí v Občianskom zákonníku. Tak ten Občiansky zákonník bude vyzerať. Takže on nakoniec bude mať asi tých 3000 paragrafov, ale nebude to pokračovanie 2001, 2002, ale bude to 103a, 103b, 103c, 103d a tak ten Občiansky zákonník bude aj vyzerať. Jednoducho toto dielo nie je kompletné. Nie je kompletné. Nekompletné a je to naozaj obrovská škoda. Obrovská škoda. Ja si dovolím k tomu, k tej rezignácii vlastne mať pripravený aj zákon o obchodných spoločnostiach a k rezignácii dať priestor osobitne tým subjektom v oblasti obchodného práva, aby sa riadne oboznámili s právnou úpravou, ktorá ich čaká, tak upozorním, čo vidím ako vážny problém. Ako som už povedala, v Občianskom zákonníku je časť k právnickým osobám, ktorá bola urobená ako košieľka ešte za môjho pôsobenia s tým, že je to draft. A keď sa dokončí zákon o obchodných spoločnostiach, doplnia sa tam tie ustanovenia, ktoré s tými obchodnými spoločnosťami súvisia. Takže toto, čo je tam, naozaj vnímam ako draft. Naozaj vnímam ako draft, nekompletné dielo a je jasné, že zákon o obchodných spoločnostiach nie je hotový. Nevieme, kedy bude. Nevieme, či tu budú nejaké záchvatné rýchle práce, ktoré začnú potom, čo bude schválený Občiansky zákonník, aby sa to stihlo, kým bude účinný ten nový Občiansky zákonník, ako sa ráta v júli budúceho roka, ale bude to znamenať v tom celom, aj keby sa to stihlo, že jednoducho pre ten podnikateľský sektor to znamená, že oni nebudú vedieť vlastne ku dňu účinnosti, aké právne vzťahy tu budú. Takže budú poznať 2000 paragrafov, ktoré budú vedieť, týkajú sa nás, nevieme presne, ale čo to bude pre nás znamenať, pretože bude sa očakávať, že nejaké zmeny tu musia ešte nastať, lebo takto to predsa pre nás nemôže platiť. Tieto pravidlá pre nás takto nie sú šité, je jasné, že je to nejaký všeobecný m. Budú čakať, že sa niečo stane, ale nebudú vedieť, čo. Takže naozaj vznikne obrovské kvantum otázok, ak to pôjde v tejto rýchlosti. Na jeseň budú na jeseň, vlastne kedy sa ráta s tým, že v druhom, treťom čítaní bude tento Občiansky zákonník schválený, čo vlastne z tejto novej všeobecnej úpravy právnických osôb sa bude alebo nebude týkať korporácií, teda obchodných spoločností, ale nebudú to vedieť. Budú len vedieť, že je tu táto všeobecná právna úprava. Nebudú vedieť, či budú nejaké zmeny, ktoré sa stihnú do júla 2027 a čo to presne bude znamenať. Napríklad, v Občianskom zákonníku sa zavádza nový inštitút zrušiteľnosti právnych úkonov. Hneď vznikne otázka, ako sa tento inštitút uplatní v korporačnom práve. To znamená, bude to znamenať, že aj uznesenia valných zhromaždení po prijatí nového Občianskeho zákonníka, že sa ich to takto priamo týka? Že budú rovnako takto zrušiteľné alebo nie? No očakáva sa, že tam bude asi nejaká zmena právnej úpravy, ktorá upraví, že týchto úkonov sa to v tejto miere takto netýka. A samozrejme veľká debata môže byť aj o obchodnom podiele, ktorý po novom bude patriť do takzvaného spoločného imania manželov, teraz takzvaného bezpodielového spoluvlastníctva manželov. To, že bude platiť obchodný podiel, vlastne toto spoločné vlastníctvo manželov, je naozaj nová vec pre korporačné právo. A tieto veci neboli doteraz poriadne prediskutované a premyslené. To, že si to nemyslím len ja a ľudia samozrejme, s ktorými sa rozprávam, i keď musím povedať, že toho času je naozaj málo. Toho času je naozaj málo. A ja preto iba v stručnosti poviem tie časové milníky, o ktorých sa tu bavíme a naozaj v nejakej miere to aj korešponduje s tým, čo sa teraz deje v Národnej rade. Vlastne všeobecná odborná verejnosť sa dozvedela alebo oboznámila sa s celým týmto textom nového Občianskeho zákonníka 30. septembra 2025, dostala do 1. decembra 2025 čas, aby k tomu dala pripomienky. To sú vlastne dva celé mesiace. Tam bolo aj rodinné právo. Veľmi málo 2 mesiace. Veľmi málo. Naozaj na 2000 paragrafov veľmi málo. Ja som sa rozprávala, či sú to notári, exekútori, advokáti, naprieč odborovo, akademici. Nemali šancu si to celé pozrieť. To znamená, rozdelili si to jednotlivé segmenty, aby k tomu nejaké pripomienky dali. Nikto nemal šancu a priestor si to celé pozrieť. Nemal šancu. Vedeli, že v tom čase sa to nedá. Ministerstvo spravodlivosti vyhodnocovalo pripomienky od 2. decembra 2025. Najprv do marca si dali čas, potom si to predĺžili od marca, vlastne pardon, až do áno, od 2. decembra 2025 až do 30. marca 2026. Tak, áno, to je celý čas, kedy boli vyhodnocované pripomienky. To znamená, Ministerstvo spravodlivosti malo na to, ak dobre rátam, nejaké 4 mesiace. Nejaké 4 mesiace vyhodnocovali tieto pripomienky. Na vláde sme mali schválený materiál 6. mája 2026. To znamená, to bol moment, kedy sme si mohli začať pozerať, čo nám asi príde do Národnej rady a v Národnej rade vlastne termín prvý na prvé čítanie už bol 29. máj. Ako povedal pán minister na tých stretnutiach, kde sme boli, ten materiál, ktorý bol 30. septembra, sa zásadne zmenil voči 6. máju. Okrem iného rodinné právo z toho úplne vypadlo. Ja som sa doteraz vlastne ani nedozvedela, prečo to rodinné právo z toho vypadlo. Budem veľmi rada, keď pán minister vystúpi. Aký očakáva osud rodinného práva? Že sa raz zapracuje do Občianskeho zákonníka, ostane mimo alebo aký bude jeho osud? Naozaj. Aký bude osud celej právnej úpravy, ktorá sa týka spolkov, združení, nadácií, obchodných spoločností? Aký bude osud? Zapracujú sa raz do Občianskeho zákonníka? Kedy sa zapracujú do Občianskeho zákonníka? Zaujímalo by ma, samozrejme, aký bude osud rodinného podniku, zvereneckých fondov. Osobitne tých na hospodársky účel. Či sa ráta s tým, že budú zapracované a prečo neboli teraz zapracované do Občianskeho zákonníka. Dalo by sa tu rozprávať aj o tom, koľko bolo zásadných pripomienok a koľko z toho bolo prijatých. Ja rozumiem, že každý Občiansky zákonník, nech by bol akokoľvek k tomu daný čas, asi by tam bolo množstvo pripomienok. Záviselo by od predkladateľa, ktoré z nich akceptuje, ktoré nie. Pravdou je, že máme tu 800 zásadných pripomienok, ktoré neboli akceptované. Ja v tejto súvislosti osobitne s tým dôrazom na podnikateľské prostredie si vás dovolím upriamiť na doložku vybraných vplyvov. Pozrieť si, čo k tomu hovorí príslušná komisia pri Ministerstve hospodárstva, ktorá osobitne hovorí, že je potrebné vyhodnotiť oboznámenie sa s reguláciou. Čas potrebný na študovanie legislatívnej zmeny, pochopenie jej vplyvu na činnosť podnikateľa, dotkne sa celého podnikateľského prostredia. Rekodifikovaný Občiansky zákonník je komplexnou strešnou právnou úpravou všetkých právnických osôb súkromného práva. A to, čo vlastne hovorí samotná komisia, je, že predkladateľ predsa musí mať nejakú predstavu o tom, ako ich to zasiahne a mal by to nejak vyhodnotiť. A na toto tiež predkladateľ rezignoval. Môžete si to pozrieť sami. Ale ako hovorím, to, čo vidím ako vážny problém, je, že vlastne tu v podnikateľskom sektore nebudú vedieť. K júlu 2027, ako to vlastne bude? A teraz by som ostala v oblasti podnikateľského sektora a dovolím si sústrediť sa osobitne na ochranu malých a stredných podnikateľov, lebo si myslím, že to je dôležité. A súčasne vnímam, že môžeme mať na to rôzny názor. Aká môže byť právna úprava? Len okrem toho, že sa im dáva malý čas, nie je tam všetko zapracované ani to, na čo by sme mali v modernej dobe reflektovať. Na množstvo vecí sme rezignovali. Ale tak, ako ju to máme nastavené, ako to máme upravené a vyzerá to tak, že asi veľká ambícia ministra spravodlivosti a tejto vládnej koalície je to v tejto podobe prijať, tak ja si dovolím vám načrtnúť zopár otázok obsahových k ochrane malých a stredných podnikateľov. Dovolila som si predostrieť takú analýzu, čo spôsobí nová právna úprava, tak ako je v Občianskom zákonníku, voči malým a stredným podnikateľom a dovolila som si to porovnať s nemeckým modelom, ktorý sa pre niektorých považuje za určitý európsky štandard, benchmark, keď to tak mám povedať, Občianskych zákonníkov. Nemusíme so všetkým súhlasiť, samozrejme. To je absolútne v poriadku. Môžeme mať niektoré veci inak, ale ja si dovolím len na zamyslenie pre vás, že to nie je pán podpredseda Danko, lebo on osobitne hovorí, že záleží mu na tom, aké sú podmienky pre podnikateľov. Často hovorí o malých a stredných podnikateľoch, tak mohlo by ho zaujímať, čo nám vlastne Občiansky zákonník pre nich prináša. To, čo sa môže javiť ako problém a môžeme mať na to samozrejme už rôzny názor legitímne aj filozoficky, je, v akej miere vlastne pristupujeme k malým a stredným podnikateľom, že v tej celej palete tých nových zmluvných vzťahov sú alebo nie sú chránení a to je filozofická otázka, či majú byť chránení. Asi je taká spoločná, by som povedala, zhoda v spoločnosti na tom, že spotrebitelia by mali mať nejakú osobitnú ochranu. V rámci tejto debaty a vieme prečo a preto hovorím iba k tomu základu, idem, že vlastne v tých vzájomných zmluvných vzťahoch ten spotrebiteľ môže byť naozaj v nerovnej pozícii. A preto je osobitne chránený, aby vlastne jeho postavenie nebolo zneužité. A v tejto súvislosti si dovolím, aby ste si predstavili malého, stredného podnikateľa, ktorý ide do zmluvných vzťahov naozaj s veľkými firmami, ktorému ponúkajú podmienky ber alebo nechaj. Či je v poriadku, že je to na absolútnej autonómii ich dvoch, ako sa dohodnú. A že aj keď vidíme, že zodpovednostné vzťahy sú úplne nevyvážené, že zodpovednosť je absolútne prenášaná na malého a stredného podnikateľa, že naozaj tie podmienky sú nerovné, neprimerané. Že či je v poriadku, aby sme to takto nechali. Nemecký Občiansky zákonník k tomu ide inak. U nás vlastne môžeme vychádzať z nejakých princípov, dobrých mravov. Našli by sme takéto všeobecné princípy. Otázka je, či by sme nemali ísť ďalej a nemohli sme priamo povedať, že ak sú takéto neprimerané ustanovenia, sú neúčinné. A aby vedeli vlastne aj tí, čo majú takéto silné postavenie na trhu, že ak si také neprimerané ustanovenia dajú do všeobecných obchodných podmienok, že ak sa druhá strana obráti na súd, tak veľmi pravdepodobne bude v tom úspešná. Že či by sme proste také zjavné neprimerané podmienky nemali jasne povedať, že tie nie sú v poriadku a chceme chrániť tých drobných a stredných podnikateľov a chceme jednoducho, aby tá súťaž bola férová. Ja v tejto súvislosti naozaj vlastne iba poukazujem na to, že dá sa pozerať na tie jednotlivé zmluvné podmienky tak, ako sú nastavené, cez viaceré, by som povedala Ja. V tejto súvislosti naozaj, vlastne, iba poukazujem na to, že dá sa pozerať na tie jednotlivé zmluvné podmienky tak, ako sú nastavené, cez viaceré, by som povedal, prístupy alebo pojmy, ktoré s tým súvisia. To sú klauzuly, ktoré sú tzv. prekvapivé. Potom aké výkladové pravidlo sa použije, keď nie je zrejmé, ako sa tá zmluva má vykladať. Pri spotrebiteľoch je to tak, že vždy vlastne ten výklad, ktorý je nejasný, má byť v prospech spotrebiteľa. Tu je otázka, že keď je vlastne takáto zmluva „ber alebo nechaj“, by nemala byť, že ten výklad má byť v neprospech predkladateľa, že ak je to ustanovenie nejasné, či by vlastne sme nemali takto otočiť to výkladové pravidlo. Tieto veci tu chýbajú. Ja len poukazujem, že vlastne či by sme sa nemali zamerať na tú novú právnu úpravu, ktorej teraz čelíme, tak, že tí malí a strední podnikatelia by mali mať nejakú výraznejšiu ochranu a prinajmenšom na to hľadieť tak, aby sme proste zabezpečili tie férové súťažné podmienky. A v tej súvislosti aj poukazujem, znovu sa vraciam k doložke vplyvov, kde na jednej strane samotná komisia pri Ministerstve hospodárstva hovorí, že nebolo vyhodnotené vlastne ten dopad na podnikateľské prostredie. Aj s ohľadom práve na ten čas, na pravidlá, ktorými sa majú po novom, po novom riadiť. Aj v tejto súvislosti aj na nejasnosť toho nového právneho prostredia a osobitne poukazujú na to, že konkurencieschopnosť tu nebola vyhodnotená. Tak, keď sa k tomu vrátim späť, k tým malým a stredným podnikateľom, ak vlastne chceme, aby tu bola dobrá konkurencieschopnosť, naozaj férová súťaž, mali by sme na to v nejakej miere v tých nových zmluvných podmienkach aj myslieť, aby sme tú férovú súťaž zabezpečili a nemali by sme to iba nechať „ber alebo nechaj“. Ja v tejto súvislosti, možno pán minister povie, ale neviem, či to stihne v rámci toho času, že viem, že máme tu vlastne v právnej úprave taký mechanizmus, že ak si vlastne všimne do roka aj tento malý stredný podnikateľ, že tu sú v tej zmluve podmienky, ktoré vlastne by mohol namietať, tak musí to v tej lehote jedného roka stihnúť, ale je otázka, či takýto priestor na to stačí, pretože môžeme očakávať, že jednoducho ten malý stredný podnikateľ bude v tom postavení tu v nerovnováhe a toto nemusí vedieť a nemusí v plnosti mať na to kapacitu a schopnosti, aby to využil. Takže ja sa domnievam, že by sme sa nad tým mali zamyslieť a zvážiť, či by sme ho nemali priamo jasne, tých malých stredných podnikateľov, v tejto novej právnej úprave chrániť. Takže dovolím si len tak zhrnúť, že ja sa domnievam, že ten nový Občiansky zákonník osobitne voči tým malým stredným podnikateľom nevytvára priestor na ochranu pred zneužívaním tzv. štandardizovaných podmienok, ktoré vytvárajú zjavne neprimeranú výhodu pre toho, kto je na tom trhu silnejší. A myslím si, že nad tým by sme sa mali zamyslieť a ak to má ísť ešte osobitne v tomto rýchliku, osobitne na to by sme mali prihliadať a mať v tej novej právnej úprave pre nich primeranú ochranu. Ale to ani neviem, či na to bude priestor a čas sa o tomto v tom celom balíku naozaj poriadne rozprávať. A teraz, keď pozerám na môj časový limit do konca, uvedomujem si, že by som mala vlastne ukončiť moje vystúpenie. Bohužiaľ viac času nemám, chcela som vám povedať aj viac, tak si vás dovolím upriamiť asi už iba na jednu vec, lebo viac nestihnem a to je, a to je tiež naozaj, nie je to takto dobré. Myslím si, že pre nikoho, že máme takto skrátenú rozpravu pri Občianskom zákonníku. Ale dovolím si upriamiť na spoločné imanie manželov. A som veľmi rada, že tu máme predstaviteľov KDH. Spoločné imanie manželov po novom vychádza vlastne z narušenia celého princípu „v dobrom a zlom“. Naráža ho. Je pekné hovoriť samozrejme o tom, že keď je ten jeden manžel, rovno hovoríme, že zlý. Zlyhal. Zadĺžil, rovno ako keby sme ho hodili cez palubu. Tak nech si pekne za to pekne platí celé sám. A to už nehovorím, že vlastne nemáme doriešené, ako vlastne a kde sa bude určovať, z čoho sa ten dlh má zaplatiť, o ktorom vopred hovoríme, že je nemorálny, to bude z nejakej závislosti, z nejakého alkoholizmu, z nejakého hrania na automatoch. Tak sa predpokladá, v zásade pochopiteľne. Ale ja si myslím, že si treba aj povedať, kde začína a končí „v dobrom a zlom“. A mať k tomu domyslený tento filozofický koncept. A na druhej strane, ak teda do toho ideme, tak si potom povedať, ako to bude fungovať. A ja na to nemám naozaj zodpovedané všetky otázky. Pretože myšlienka základná je pekná. Aby sme chránili toho druhého. Základná je pekná. Len asi by to nemalo byť úplne v tom, že len „v dobrom“. A kto stanoví tú hranicu? To nie je v Občianskom zákonníku povedané. Vlastne je to vo veľkej miere prenechané na exekútorov, aby riešili, z akého majetku, aby tam pomaly robili to delenie majetku. A čím hovorím, že súvisí to aj s filozofickým konceptom, na ktorom vlastne staviame to manželstvo. A nechávame to vlastne v konečnom dôsledku na exekútoroch, kde teda naozaj nemáme povedané, ako to fungovať bude. A viac nemôžem povedať, lebo by som zobrala ostatným kolegom úplný čas. Ďakujem. A neviem ani, či sa teším na diskusiu, lebo asi v nejakom momente sa už ani nebudem môcť zapojiť. Takže tak. Ďakujem. Na vaše vystúpenie vystúpi ako prvá pani poslankyňa Plevíková, nech sa páči. Pani poslankyňa, v prvom rade chcem poďakovať za vecnosť opozície, v ktorom sa nesie dnešné rokovanie o Občianskom zákone. Myslím si, že takto presne by to malo vyzerať a dúfam, že v podobnom duchu to bude aj pokračovať. Navrhli ste vrátiť späť vládny návrh na dopracovanie. No počas tejto vlády sa dva roky intenzívne o tomto zákonníku diskutuje a zriadila sa aj rekodifikačná komisia, ktorá bola zložená z odborníkov zo svojho fachu, až po asociácie, rôzne organizácie a tak ďalej a tak ďalej, s ktorými sa komunikovalo a diskutovalo v pravidelnej báze. Nasledovalo medzirezortné pripomienkové konanie s trvaním od dvoch mesiacov. Potom ste hovorili, že vy ste v podstate si mohli len niečo vypočuť z Občianskom zákonníku. No ja si pamätám, že naozaj Ministerstvo spravodlivosti a rekodifikačná komisia poslancov pozvala vlastne na stretnutie a boli ste tam aj vy. A pýtali ste sa rôzne otázky, že prečo tam nie je to, a samozrejme tá komisia aj následne odpovedala, takže v podstate s poslancami diskutovali aj na takejto báze, čoho ste boli súčasťou. A časová os vôbec kreovania Občianskeho zákonníka bola aj predtým, pretože tento ešte pretrvávajúci zákonník trvá od roku 1964 a už v roku 2002 vznikol prvý legislatívny zámer na zmenu Občianskeho zákonníka, potom v roku 2009 opätovne. Takže, ak sa nemýlim, vyše 20 rokov sa diskutuje o nejakej novelizácii daného zákonníka a ak by nebolo ministra spravodlivosti Borisa Suska, tak ďalších 20 rokov by sme mohli o novom Občianskom zákonníku len snívať, aby sa diskutovalo aj naďalej. Pani poslankyňa Plaváková, nech sa páči. Ďakujem veľmi pekne za slovo. Mária, pýtala si sa, prečo vypadlo rodinné právo? No lebo si to želala Konferencia biskupov Slovenska, taká je realita. Už sme si zvykli teda, že pánovi ministrovi spravodlivosti tu diktujú zákony rôzni korupčníci či ministri pri riešení svojich problémov, ale teraz tu máme novú úroveň. Už si necháva zákony diktovať aj cirkvou v sekulárnom štáte. Nechal KBS ovplyvniť samotný koncept reformy občianskeho práva a vypadlo nejakých 150 paragrafov len vďaka tlaku KBS. A teraz túto nehoráznosť v dôsledku lobingu KBS a chybu budeme zase dlhé roky tlačiť pred sebou, lebo kedy sa dostaneme do tejto šance opäť znovu, že budeme mať možnosť takejto rekodifikácie. Opäť raz budeme zaostávať za inými krajinami, ako je napríklad Česká republika, ktorá pri rekodifikácii nášho kedysi spoločného Občianskeho zákonníka samozrejme zahrnula aj rodinné právo. A napríklad pomohli aj k lepšej ochrane detí. Ale my nie. My opäť raz vďaka tlaku KBS nevyužijeme túto príležitosť napríklad aj zosúladiť úpravu partnerských vzťahov a rodín v súlade s realitou, aká je dnes na Slovensku a ani nepomôžeme deťom k ich lepšej ochrane. To mi príde naozaj smutné, že len vďaka takémuto tlaku, hoci to tam bolo pôvodne, tak vypadlo nejakých 150 paragrafov. Veď to je úprava mnohých oblastí, ktorú sme mohli posunúť na lepšiu úroveň aj v záujme ochrany práv detí, ale nie. Čiže ja podporujem aj tvoj návrh, aby bol vrátený tento návrh na dopracovanie a aby sa tam napríklad vrátila celá časť rodinného práva. S reakciou na faktické poznámky pani poslankyňa Kolíková, nech sa páči. Ďakujem veľmi pekne. Ďakujem vám pekne za sú faktické poznámky. Asi na ňu by som reagovala na pani Plevíkovú. Na tých prácach rekodifikačných naozaj robil, by som povedala, každý z posledných ministrov. Ako som už povedala, treba asi rok naozaj dôslednej práce. Možno keby sa pán minister aj nevenoval iným veciam, ale osobitne tomuto a potom by vytvoril v trestnom práve úrad pre probáciu a mediáciu, tiež by sme boli okruh niekde ďalej, ale to je otázka priorít. Ja sa domnievam, že keby som bola v celom funkčnom období, tak by som dala do MPK aj zákon o obchodných spoločnostiach a Občiansky zákonník, tak boli rozbehnuté tie práce. Čiže nie je pravdou, čo hovoríte, pani poslankyňa, že to by sme čakali neviem koľko rokov. Ja som to povedala. Naozaj približne rok asi treba dôslednej práce dokončiť veci, ako boli začaté. Pán minister to veľmi dobre vie. Rozhodol sa, že chce mať Občiansky zákonník, ale v tom Občianskom zákonníku chýbajú veci, ktoré by tam jednoducho mali byť. A on to veľmi dobre vie. Takže dôležitejšie je mať zákon, ktorý sa volá Občiansky zákonník, ako mať Občiansky zákonník, v ktorom je všetko to, čo potrebujeme, vrátane rodinného práva. Primerane dotiahnutých vecí pre podnikateľský sektor, pretože tá rýchlosť naozaj pôjde proti nám všetkým. Nevyjasnené vzťahy, nevyjasnené otázky a osobitne pre ten podnikateľský sektor to môže znamenať v nejakej miere dosť veľký chaos. Tým sme ukončili faktické poznámky. Ďalší vystúpi pán poslanec Horecký v rozprave. Nech sa páči. Ďakujem za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, vážené kolegyne, vážení kolegovia. Najskôr v línii prvého čítania chcem zdôrazniť v tomto príspevku, o čom a koľko rokujeme. Občiansky zákonník nie je bežný zákon. Občiansky zákonník je najvplyvnejší súbor zákonov a pravidiel, kódex súkromného práva, ktorý sa dotýka nás všetkých každodenne, upravuje postavenie a konanie každého občana od narodenia až po smrť. Dokonca aj poza smrť, ak zoberieme do úvahy dedičské konanie. Častokrát si to ľudia ani neuvedomujú, ale už pri nastúpení do autobusu, nákupe potravín, prenájme mestského bicykla alebo pri podnájme bytu vchádzajú do týchto vzťahov súkromného práva a Občiansky zákonník upravuje takéto vzťahy medzi občanmi, každodennú činnosť, rámec, v ktorom žijeme, v ktorom sa pohybujeme. Preto obsahuje takmer 2000 paragrafov. Občiansky zákonník je naozaj po ústave najdôležitejším zákonom pre každého občana Slovenskej republiky. Význam Občianskeho zákonníka demonštruje aj fakt, ktorý tu už bol dnes spomenutý, keď bol citovaný Napoleon, že väčšina historikov, osobitne tých, ktorí sa zaoberajú aj históriou práva, považuje prijatie napoleonského Code civil, Občianskeho zákonníka, za taký civilizačný medzník, že delí dejiny sveta aj podľa toho na čas pred prijatím tohto Občianskeho zákonníka a po jeho prijatí. Podobne sa za jeden z najväčších prínosov Rímskej ríše považuje právny rámec a právne princípy, ktoré starovekí Rimania prinášali a po sebe zanechali. Sme v roku 2026, 37 rokov po páde totalitného režimu. Desiatky rokov sa vedie odborná diskusia a pracovalo sa na príprave nového moderného občianskeho kódexu, tak ako o tom hovorili aj moji predrečníci. Pri porovnaní s modernými európskymi kódexmi musíme konštatovať, že Slovensko sa stáva jednou z posledných civilizovaných krajín, ktorá prechádza k modernizácii svojho súkromného práva. Aj v tomto zaostávame 14 rokov za Českou republikou. Preto ma negatívne fascinuje, že Národná rada Slovenskej republiky sa dokáže zaoberať celé dni tým, ako sa majú poslanci obliekať, ako sa majú vyjadrovať, či majú ústavní činitelia mať možnosť sobášiť a za akých podmienok a o každom z týchto nepodstatných bodov pre život občanov vieme hovoriť dva dni. Ale procedurálny návrh, ktorý som podal za Kresťanskodemokratické hnutie, aby sme v zmysle nového rokovacieho poriadku na dvojnásobok predĺžili rozpravu k návrhu zákona o...