35. schôdza NR SR - 15.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2025-06-18
Poslanec: Spišiak, Jaroslav (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

62. Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, kolegovia, priznám sa, že som sa do tejto rozpravy, lebo chcel som tu fakt niečo povedať. Chcel som to zanalyzovať, chcel som zvýrazniť, že to, čo tu vlastne prelomil pán prezident, je pozitívne a to, proti čomu tu teraz hovoríme, je tiež pozitívne a to, ako to chcú, alebo uvidíme pri hlasovaní, prelomiť poslanci koalície, to je to negatívne. Ale v podstate moji predrečníci to už právne zanalyzovali. Povedali právne argumenty, prečo je táto renta pre generálneho prokurátora nemiestna, nevhodná, neadekvátna. Zanalyzovali dôvody, kvôli ktorým prezident vetoval tento zákon veľmi vecne. Protiargumenty sme tu nepočuli. Bolo to hovorené aj s trošku politickými nánosmi. Tak okrem toho tu nevidím vôbec nikoho z koalície, okrem predsedajúceho a toho, ktorý zo zákona tu musí sedieť. Tak neviem, komu tu mám vlastne hovoriť a koho mám presviedčať, že aby hlasoval a podporil to veto pána prezidenta. On tu tiež sedí len z úradnej povinnosti, že musí niekto predsedať. Opozičný podpredseda neexistuje, čiže musí byť zas len opozičný poslanec, nakúka, čiže ja som a áno, pardon, pardon. Idem do radu po laviciach, až som dorazil až k vám, takže ďakujem vám za pozornosť. Ja som pôvodne okrem tých argumentov, ktoré tu už hovorili moji predrečníci o tej nevhodnosti renty generálneho prokurátora, chcel hovoriť o tom, že prečo je tá funkcia generálneho prokurátora taká nesmierne, nesmierne dôležitá pre akúkoľvek vládnu moc. Až bytostne, až existenčne sa rvú vždy o toho, kto má byť ten generálny prokurátor. To bolo od začiatku od založenia našej republiky až po súčasnosť a teraz vidíme, že to rvanie je vyslovene tak urobené, že núkajú zákonne aktuálnemu generálnemu prokurátorovi možnosť, aby odišiel, aby si mohli dosadiť ešte viac spriaznenú dušu k svojej, ako by som to nazval, vládnej politike. No, čiže náš právny systém a špeciálne prokuratúra je postavená tak, že generálny prokurátor je v podstate pán celého trestného konania orgánov činných v trestnom konaní. Generálny prokurátor dokáže urobiť to, že celá polícia aj celá prokuratúra v podstate môže, je tu zbytočná, lebo ak sa generálny prokurátor rozhodne, tak má právomoc svoje rozhodnutie presadiť právne a zabezpečiť, aby sa buď konalo, alebo nekonalo tak, ako si to on predstavuje. V mojej policajnej praxi som zažil rôzne rozhodnutia generálnych prokurátorov, ale ani jedno jediné v kľúčových, spoločensky najvýznamnejších situáciách nebolo také, že by bolo v prospech orgánov činných v trestnom konaní. Vždy to kľúčové rozhodnutie bolo v prospech tých, voči ktorým orgány činné v trestnom konaní vedú svoje konanie, či to už boli policajti, vyšetrovatelia, prokurátori. Môžem vyzdvihnúť také najvypuklejšie konkrétne prípady, kedy zohral generálny prokurátor významnú rolu svojím rozhodnutím. Ak vás to zaujíma, môžem v tom pokračovať. Nie, nebudem hovoriť o pánovi Žilinkovi, hovorím všeobecne, že generálny prokurátor, akú má moc a prečo je potom pre tú vládnu garnitúru veľmi až osudové, aby nerozhodoval v ich neprospech alebo rozhodoval v prospech niekoho, kto je na strane tej zlej, tej kriminálnej stránky. Príklad, Policajný zbor získal informáciu, že existuje v Slovensku jeden občan, ktorý chce alebo hľadá nájomného vraha, ktorý chce dať zavraždiť päť osôb. Situáciu sme využili tak, proste nevedeli sme, že ktorých päť osôb chce dať zavraždiť, no hľadá nájomného vraha. Tak v zmysle zákona sme nasadili na túto akciu policajného agenta určeného zákonom, sudcom a ten predstieral, že je ten nájomný vrah. Toto stretnutie sme zorganizovali v zahraničí. Ten objednávateľ si objednal tú vraždu, zaplatil zálohu. Následne sme, vlastne objednal si len jednu, nie všetkých päť. Preto sme nevedeli, kto je tí, to sú tí ďalší štyria, tak sme museli hrať takú fiktívnu rolu, že vlastne zmizol ten jeden objednaný, už zlikvidovaný. Ten objednávateľ vyplatil nájomnému vrahovi dohodnutú sumu, objednal si ďalšiu likvidáciu. Zase zaplatil zálohu, aj ten ďalší bol nami akože zlikvidovaný a po tejto akcii sme toho páchateľa zadržali. Dôkazy svedčili nahrávky ich rokovaní, vyplatené peniaze a svedectvo policajného agenta. Myslel som si, že toto nie je možné nejak tak urobiť, aby ten objednávateľ bol nakoniec nevinný. A čuduj sa svete, stalo sa, a to tak, že prokurátor podal žalobu na páchateľa a súd okresný neprijal tú žalobu, lebo chcel vedieť konkrétne meno toho policajného agenta, čo zo zákona nemá na to právo, ale chcel, lebo ak, ak mu prokurátor neuvedie to meno, tak neprijme obžalobu. Prokurátor sa odvolal na krajský súd, krajský súd to vrátil okresnému, že musí pojednávať. Prokurátor zas podal žalobu, podal dovolanie, odvolanie na krajský súd, že okresný ho neposlúcha, tak na druhý pokus už aj ten krajský súd uznal, že nemusí to pojednávať, ak sa neprekoná táto prekážka. Ostával v hre len generálny prokurátor, ktorej, ktorý má právo podať mimoriadne dovolanie na Najvyšší súd. Ten generálny prokurátor aj podal toto dovolanie a čakali sme, že ako rozhodne Najvyšší súd. No, dlho nerozhodoval, tak prokurátorka Generálnej prokuratúry sa pýtala na Najvyššom súde, že ako a kedy chcú rozhodnúť, lebo pomaly končí lehota väzobného stíhania toho páchateľa, sa dostane na slobodu a bude problém. Tak Ústavný súd, či Najvyšší súd povedal, že aj by sme rozhodli, ale nemáme o čom. Preto, lebo generálny prokurátor síce podal tú, žiaľ, tú, to mimoriadne dovolanie, ale o pár dní na to stiahol späť.