11. schôdza NR SR - 4.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2012-11-30
Poslanec: Poliačik, Martin (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

132. Ďakujem, pán podpredseda. Pán Číž, dúfam, že neodídete, naozaj veľmi dúfam. (Reakcia poslanca.) Lebo tiež sa odpichnem od spomínaného pána Breinera, lebo jednu vec, ktorú ste nespomenuli, a on v podstate končí ten svoj článok touto vecou, je, že žije síce v New Yorku a nie v Pchjongjangu, ale "ľudská hlúposť, chamtivosť a zloba sa infiltrujú aj do toho najlepšie vyšpekulovaného systému". Aby teda skončil optimisticky, vidí, že sa proti tomu začínajú organizovať priamo demokratické iniciatívy, ale vidí ich ako nedostatok jednak komunistického systému, v ktorom prežil polku života, a jednak toho kapitalistického, ktorý žije dnes v Spojených štátoch amerických. Pri mne nie je veľkým tajomstvom, že aj v radách(pozn. red.: správne má byť "radoch") strany SaS mám oveľa bližšie k niektorým ľavicovým témam než mnohí moji kolegovia. Možno je to tým, že som neprišiel do SaS ako úspešný podnikateľ. Prišiel som do SaS ako chudobný učiteľ, a teda sa na svet pozerám trochu inak, ale dlhé roky, už ako stredoškolský študent, aj keď som, aj keď som trénoval u študentov akademickú debatu, aj keď som sa snažil s mnohými múdrymi ľuďmi rozprávať o tom, že akým spôsobom nastavovať rôzne politiky na svete, tak som vždy došiel k jednému, resp. väčšinou som došiel k jednému a tomu istému záveru. A aj napriek tomu, že intuitívne som sa snažil prikladať k tým, prikláňať k tým ľavicovým riešeniam, tak v momente, keď mi ich niekto rozobral na drobné, tak som zistil, že dlhodobo nie sú udržateľné a tá pravicová rétorika a niekedy až technokratické rozoberanie vecí do detailu je užitočná(užitočné), pretože dlhodobo funguje. Pán kolega Číž povedal, že za posledných šesť rokov sa v rétorike pravice nič nezmenilo a stále prichádza s tými istými nápadmi. To nie je pravda. Keď sa pozrieme na programové vyhlásenie vlády Ivety Radičovej alebo napríklad na volebný program strany SaS z roku 2010, tak dôležité prvky... (Reakcia z pléna.) Pán Číž fajčí. Dôležité prvky, ktoré predtým sme v slovenskej politike nemali a dnes ich tam máme a mali by sme o nich rozprávať, je kombinácia, sú kombinácia základného príjmu a negatívnej dane. A toto nie je neoliberálny technokratický koncept. To je koncept, ktorý by si v modernej Európe veľmi ľahko osvojil aj progresívny ľavicový politik. Je to koncept, ktorý je založený na tom, že v dnešnej civilizovanej spoločnosti naozaj nemôžme nikoho nechať na ulici, že každý človek by mal mať základný štandard zdravotnej a sociálnej starostlivosti a že každý príjem by mal byť zdanený a zodvodovaný rovnako. Rovnako. Takisto to hovorí o tom, že nepotrebujeme napríklad minimálnu mzdu v prípade, že akýkoľvek príjem človeka dokážeme do určitej hranice dorovnať. Toto sú nové veci, to nie sú myšlienky, ktoré tu boli pred šiestimi rokmi, to sú myšlienky, ktoré sem prišli spolu so stranou SaS a obohatili pravicovú ekonomickú agendu. Ale nepočúvame žiadnu diskusiu, nepočúvame žiadnu odbornú kritiku, ktorá by s nimi polemizovala, nepočúvame ani od strany SMER niečo, čo by poprelo užitočnosť tohto nápadu spomenutého v knihe Odvodový bonus. Častokrát pán kolega Blaha, ktorý už tu nie je, hovorí, nám dáva za príklad škandinávske krajiny s obrovským, s obrovskou mierou prerozdeľovania verejných prostriedkov a hovorí o tom, že tam, kde je životná úroveň najvyššia, sú vysoké dane, vysoké, vysoké odvody a že dobre zarábajúci ľudia veľkú časť svojich príjmov vracajú naspäť spoločnosti. Lenže my nemôžme zobrať len ekonomické parametre iného systému, my sa musíme pozrieť naozaj na to, o čom hovoril aj pán kolega Číž, a to je morálka a právo. Lebo ľavicová agenda sa nedá pretláčať proti podnikateľom a proti dobre zarábajúcim. Ľavicová agenda sa aj v škandinávskych a iných západných krajinách dá presadiť len v spolupráci s nimi. A spolupráca s nimi znamená, že ten človek, ktorému zrazu naparíme vyššie dane, ktorý zrazu musí platiť viacej odvodov, má právo vyžadovať od spoločnosti niečo viac. A čo by mal vyžadovať na Slovensku? Vyššiu vymožiteľnosť práva, menej byrokracie pri zakladaní a riadení firiem, menej byrokracie pri tom, akým spôsobom sa musí vyrovnávať s každodennou realitou podnikateľského prostredia. A potom, pán Blaha, sa môžme dočkať toho, že aj podnikatelia uznajú, že, áno, tento štát mi vytvára také podmienky pre život a pre podnikanie, že dáva zmysel, že mu zaplatím viac. Lenže v tej situácie nie sme. Z podnikateľa je tu robený nepriateľ, z podnikateľa je tu robený vykorisťovateľ, a napriek tomu, že väčšinu peňazí, ktoré užívame ako predstavitelia štátu, vygeneroval práve on, tak budeme robiť všetko pre to, aby sme mu skomplikovali život. Takže ak máme začať brať vôbec ľavicovú rétoriku v akomkoľvek ohľade vážne, tak by sme mali v prvom rade sa pozerať na to, čo ide ponúknuť ľavicová vláda tomu podnikateľovi ako protihodnotu, pán Blaha? Bude robiť strana SMER niečo pre to, aby bola vyššia vymožiteľnosť práva? Bude robiť strana SMER niečo pre to, aby väčšina ľudí na Slovensku nepovažovala sudcov a ich vedenie za mafiu? Bude robiť strana SMER niečo pre to, aby sa zlepšilo podnikateľské prostredie? Bude odstraňovať byrokratické bariéry, aby každý podnikateľ nemusel naháňať 150 papierov, len aby založil firmu? Lebo v momente, keď začnú slovenskí podnikatelia hovoriť áno, naša spoločnosť nám o toľko zlepšila prostredie pre život, že už dokážeme pochopiť, že máme platiť, že máme platiť vyššie dane, tak vtedy začne byť vaša argumentácia relevantná a prestanú to byť akademické blaboly. Dovtedy môžete mať 150 citátov alebo aj klamlivých interpretácií Hayekových výrokov, ale stále, stále to bude iba na úrovni akademickej debaty. (Ruch v sále.) Takže zhrniem to jediným, jednou jedinou vecou. Je legitímne a je súčasťou európskej aj svetovej tradície, že ľavicové a pravicové myslenie prichádzajú do konfliktu a každé prichádza so svojím vlastným, so svojím vlastným videním sveta. Ale sú veci, na ktorých by sa aj jedni, aj druhí zhodnúť mali, a to je potláčať hlúposť pri spravovaní štátu, potláčať zbabelosť a vyžadovať právo. V momente, keď sa zhodneme na tom, že korupcia by nemala byť pracovným nástrojom, keď sa zhodneme na tom, že lož by nemala byť pracovným nástrojom, a keď sa zhodneme na tom, že keď budeme každý jeden druhému priať skôr to lepšie, než to zlé, tak potom bude možno aj jedno, či je pravicová, alebo ľavicová vláda, lebo občan bude cítiť, že štát pre neho niečo robí. Ospravedlňujem sa, že som nepovedal nič k zákonu, ale šírku diskusie nastavili rečníci predo mnou. Ďakujem.