16. schôdza NR SR - 6.deň - B. popoludní
Dátum: 2013-03-21
Poslanec: Hlina, Alojz (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

107. Vážená pani predsedajúca, vážená pani ombudsmanka, vážení kolegovia, aby som na niečo nezabudol, pre mňa je toto dosť kľúčová téma. Som to avizoval aj minulý rok, aj, Bože, aj po tom všetkom, čo tu bolo povedané. (Povedané so smiechom.) No skúsim. Ja tomu tak zvyknem hovoriť, že, žiaľ, ale musím to povedať, že keby na nás záležalo, teda na nás, na našej krajine, pokrok v Európe, tak v Európe sa skáče ešte zo stromu na strom. Naozaj, že my sme sa vždycky len pridali, alebo nás už aj pomaly za rukáv ťahali, že poďte, aha, už ako to funguje. Tuná neviem, možno nikto nebol na film Lincoln a ten, kto by aj šiel na Lincolna, tak po piatich minútach by odišiel. Ja viem, že tu není hlboké presvedčenie o niečom. Viem, že možno si niekto myslí, že ľudské práva, to je, to je čo vlastne. A možno si niekto, keď preženiem, do absurdity pôjdem, že či to sa dá kúpiť, alebo to sa niekde objedáva, alebo... Ja nebudem chcieť hovoriť a mohol by som o mojich príbehoch, kde mojim ľudským právam, dotkli sa mojich ľudských práv, ako sa ma kto zastal. Nuž, ale nebudem biediť, lebo viem, v akej krajine žijem. Takže nebudem sa tu smútiť, že aký, aký ohlas. Nechcem povedať, že čo bolo, bolo, ale niektoré veci majú svoj čas a k určitému procesu a vývodu dôjde a potom sa prípadne k tomu môžme vrátiť. Budem hovoriť o tejto správe a k tejto správe chcem povedať takú jednu, možno by sa to dalo povedať, že trošku technickú vec a jednu takú obsahovú vec. Ja naozaj - tu pani Šedivcová taká pobúrená, že som povedal, že teda, že zo stromu na strom - a ja to pritvrdím. My sme mizerná krajina. My sme naozaj mizerná krajina a hovorím to s plným vedomím. Zatiaľ. Ale ja sa pokúsim to zmeniť. Čo sme to za krajinu? Ja som si dal tu prácu. Ja som si prečítal tú vašu správu. Čo sme to my za krajinu, keď posadíme úrad ombudsmana do súkromných priestorov bývalého politika, a ročne mu platíme 250-tisíc euro!? Poviem to, nie tu, tu nikto není, nie je, poviem to ľuďom, ktorí to možno počúvajú, 250-tisíc euro ročne platíme súkromnej firme pána bývalého politika Mórica. Jedenásť-dvanásť rokov? 250-tisíc euro je 7 a pol mil. ročne. Ja som si to tu vypočítal. To je vážení, 650-tisíc mesačne! To je 21-tisíc korún denne! Pani ombudsmanka, dneska, čo ste tu presedeli celý deň, 21-tisíc štát zaplatil. Čo sme to za krajinu? Čo sme to za mizernú krajinu? Ja som nečítal predchádzajúce správy. Ja neviem, či predchádzajúci ombudsmani to písali, že čo je to. Asi ste prvá, predpokladám. Ja vám za to ďakujem. Ak tu niekto písal, beriem späť, ale ak to niekto písal, ak to tam bolo, čo ste urobili? Veď to je, čo ste, ale veď však ste nemohli nič, lebo vás to nezaujíma. Poslancov nezaujíma správa ombudsmana. Nezaujíma. Prosím vás pekne, 12 rokov na Nevädzovej, mizerne niekde v Ružinove, 12 rokov 90 mil. korún zaplatil tento štát Móricovi. Nehanbíte sa? Nehanbíme sa? Budem tu apelovať na konkrétnych ľudí za to aspoň trošku. A potom napíšu, že mali 6-tisíc, za rok minuli na benzín. Lebo na viac iné nemali. A tu potom bude niekto vykrikovať, že bola iba v Moldavsku. No nič v zlom. Však za čo. Hanbím sa, hanbím sa aj za vás, pokiaľ to tatko necháte! A ja dám na konci. A bude možno v lajne ten procedurálny návrh. Pokiaľ to takto necháme. V tej správe bolo napísané, že pani ombudsmanka napísala list pánovi Paškovi - ešte poviem pánovi - a pánovi premiérovi, že o riešenie problémov s kanceláriami. Koľko, koľko voľných priestorov vo vlastníctve štátu je? V Bratislave? Strašne veľa. Prečo? A to bude ten procedurálny. Ja chcem vedieť odpoveď. Chcem vedieť, prečo úrad ombudsmana nesedí v dôstojných priestoroch, lebo už keď tento štát niekomu ublížil a poškodil, tak nech sa aspoň príde sťažovať do dôstojných priestorov vo vlastníctve štátu! Nie do nejakej mizernej administratívnej budovy na periférii! Úbohosť! Obrovská úbohosť! Nechať ombudsmana v priestoroch súkromnej firmy. Ja keď som to čítal, som si to teraz prečítal, do mňa vošla taká zlosť, taká obrovská zlosť, ale aj bezmocnosť zároveň, že to, čo sme. V akej krajine to vlastne žijeme, že toto sme schopní 12 rokov tolerovať!? 90 mil. korún dostal ten človek za to, že sedí ombudsman, a oni mali 6-tisíc euro na benzín! Však to rozum stojí. A to je úrad, ktorý má dozerať na dodržiavanie ľudských práv! No jasné, veď toto koho by tu zaujímalo, ľudské práva!? Tu vás zaujíma, že či máte dobré čísla v telefóne! Celá táto krajina je mizerná, pani Šedivcová! Je mizerná, pokiaľ aj vy s tým niečo neurobíte... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.)