49. schôdza NR SR - 5.deň - B. popoludní
Dátum: 2026-04-21
Poslanec: Hlina, Alojz (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

52. Ďakujem veľmi pekne, vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne, kolegovia, áno, chvíľku dlhšie to trvalo a ja som potreboval, som sa bál, či to stihnem, lebo aj na tom zadôvodím, že situácia je naozaj vážna. Ja mám dneska diskusiu s Igorom Matovičom a vlastne po, myslím, 10 alebo 12 rokoch sa budeme spolu rozprávať a ja som vcelku pozitívny. Ale vidíte, že, áno, situácia je naozaj vážna, že treba obrusovať možno niektoré alebo povedať, že čo bolo, bolo. Lebo to, že je vážna, dokumentuje aj táto skutočnosť, ktorá tu je. Lebo vy tu naozaj nosíte plné kopy super nápadov. Úplne že geniálne nápady sem chodia z mozgového trustu karpatskej sociálnej demokracie, sa zamysleli, že čo také by sme mohli ľudu dať, a proste titáni naozaj myšlienkových pochodov. Dajme tam predĺženie volebného obdobia. Skúsme trošku zaparazitovať na ťažkej téme, ako bola deportácie počas vojny, hej? Toto bolo iné, uvidím, zľahka len sa toho obtriem, že prečo som to vlastne spomenul. No a tento mozgový trust teda vymyslel pre ľud, že toto ľud potrebuje, že päťročné volebné obdobie je riešením. A tých nápadov ešte bude, lebo voľby sa blížia, tu príde zase nejaké menej poslancov, to vždycky zaberie. Len pri tomto som si nie celkom istý, že či to ten ľud takto pochopí, že predĺžiť to obdobie, že či zrovna to je riešenie. Ale vy už máte na to argument, však to niekde zaznelo, že ušetríme. Ono prísne vzaté to je pravda. Musím uznať, že máte pravdu, lebo ušetríme. Ale podľa tejto logiky vlastne najviac by sme ušetrili, keby neboli žiadne voľby. To už, myslím, že kolegyňa povedala. Ale ja som si to dovolil, ak dovolíte, páni zo Smerohlasu a SNS, vám to vypočítať na nejakých volebných cykloch, že kde by sme tú úsporu mohli pri tejto zmene nejak, by som povedal, že kvantifikovať. Tak 20 rokov mi to vychádza, hej? Lebo keby počas 20-ročného obdobia pri existujúcom štvorročnom volebnom by bolo, päťkrát by boli voľby, pri navrhovanom by boli štyrikrát. To znamená, ušetrili by sme jeden volebný cyklus, jeden volebný cyklus pri komunálnych voľbách je niekde na úrovni osem až desať miliónov eur. Čiže zjednodušene za 20 rokov by sme ušetrili 10 miliónov eur, to znamená ročne 500-tisíc. A ja hovorím neúročno? Viete, že naozaj, že to vlastne tu minule niekto spomínal, že pán Migaľ dokáže precestovať za rok, hej? Lebo 400-tisíc dokázal pán Migaľ precestovať Hongkongy a neviem aké destinácie, neviem, čo tam ten chlapec vybavuje. Takže mne to nepríde ako argument par excellence. Neviem teda, pán predkladateľ, že ako mi budete prípadne na to protiargumentovať, že pol milióna ročne je veľká úspora. Som sa vám snažil to vypočítať, naozaj to vychádza, keď nie, ma opravte. A áno, toto je vlastne také, že prišlo, zamúti vodu, rozprávame sa o tom, niečo sa aj napíše, budú nejaké príspevky, vy budete mať zacvaknuté, že niečo robíte, ale prísne vzaté treba povedať, že nerobíte nič. A ja vám to tu chcem povedať a strácate odvahu, lebo ak už by ste s niečím takým prišli, tak v konečnom dôsledku to tu už bolo aj spomenuté, a ja nie som v tom vôbec autorský, tak možno by to dávalo aký-taký zmysel v rámci nejakej veľkej reformy. Ale tá reforma znamená nie, že budeme štyri, že namiesto štyroch budeme päť, ale niečo úplne iné. 52-2 A ja si dovolím tvrdiť, a ja viem, že ma za to veľa ľudí nebudú mať, neviem, ako sa to presne skloňuje, rado alebo nebudú ma mať radi za to, čo poviem, ale niekedy príde doba, že treba povedať pravdu. Ja si myslím, že by sme si mali naliať čistého vína, že proste v takomto nastavení aj napríklad v tomto to už dlhšie nevydržíme a koniec koncov je to tak aj trošku na smiech. Poviem to na príklade. My máme tritisíc cirka samosprávnych celkov, hej, samostatných samosprávnych, či na úrovni obce, mesta. V Poľsku majú 2 500. By ste neuverili, čo? Oni majú tie gminy alebo tak nejako sa to volá, hej? Koľkokrát je, otázka rečnícka, koľkokrát je také Poľsko väčšie? Šesťkrát je väčšie, myslím, a sedem a polkrát má viacej obyvateľov. A v čom, prečo je to vlastne tak, že oni majú 2 500 samosprávnych celkov a my máme tritisíc samosprávnych celkov? Cez túto zložitú konštrukciu sa chcem dopracovať k pravde a pravda je taká, že z tých tritisíc samosprávnych celkov skôr či neskôr, či niekto bude plakať alebo nebude plakať, krútiť nosom, nebude krútiť nosom, by asi malo byť nejakých 1 500, 1 200 možno. V praxi to bude znamenať to, že sa to bude racionalizovať. Bude, musí. To nezvládneme. Ekonomika to nezvládne. My na to nemáme ekonomiku. Prepáčte za to, je to proste nevyhnutná vec, len sa toho všetci boja. Nikto to nechce povedať, lebo však starosta v Skalitom, nie? Ja nehovorím, možno v Skalitom bude gmina, možno to vybavíte. Všade je nejaký starosta, všade sú nejaké záujmy, všade je niekde niekto a tichúčko okolo toho našľapujeme, ale pravda je neúprosná. My to nezvládneme. A ja vám poviem aj prečo, čo posilňuje tú moju argumentáciu, lebo ja vychádzam z argumentácie, by som povedal, common sense, takého že základného rozumu, že normálneho, ale ja vám to opriem aj o argumentáciu aktuálnu, ktorá potvrdzuje to, že niečo s tým budeme musieť robiť. Existuje taká malá obec na východe Slovenska, kde je starosta z HLAS-u. A starostovia HLAS-u teraz sú veľmi šikovní. Oni teda proste vedia veľa vybaviť, darí sa im, o čo, jak ten Midas bájny, nie? Čoho sa chytil, sa na zlato premenilo, čiže aj starosta HLAS-u, o čo požiada, to dostane. A takáto malá obec, ktorá má 600 obyvateľov, nič proti nej, ja potom poviem, fantastická obec, hej, ale 600 obyvateľov je stále 600 obyvateľov, dokázala v posledných dvoch rokoch čerpať dva milióny eur. A teraz vám poviem, dokázala čerpať, myslím, približne milión z MIRRI, hej, od Migaľa, a milión z Environmentálneho fondu. Špeciálne tu mi Taraba utiekol, keď mal Environmentálny fond, som sa chcel o tom s ním porozprávať, lebo do Envirofondu prispievajú výrobcovia, aby sa proste štát s rozumom investoval niekde, za čo teda oni platia pokutu, že znečisťujú. A bolo by dobré, smart, múdri povedia, do niečoho, čo dynamizuje tú spoločnosť, niečo, čo má význam. Ja by som postupoval tak, ale potom teda pripustím, že sú to aj nejaké politické záujmy. Nuž, poviem vám, ako skončili politické záujmy. V tejto malej obci Dvorianky, ktorá má 600 obyvateľov, Enviro fond, ten Enviro fond, ktorý takto vyberá peniaze, dal 300-tisíc na požiarnu zbrojnicu, počúvajte dobre, a 600-tisíc na búdu pri futbalovom štadióne. Obec Dvorianky má futbalový štadión a tam takú búdu, tam je nejaká tribúna, nejaké drevené lavičky a na to išlo teraz 570-tisíc. Prepáčte, ak som povedal 600, nech nejem, ale 570 to bolo niekde, schválili ten projekt. Ale pozor, čerešnička prichádza teraz. Obec Dvorianky nemá požiarnikov a obec Dvorianky nemá futbalistov. Ale to nevadí, to nevadí, načerpala skoro milión. A ja im ich fakt nezávidím, možno to bude pekné. Aj tá zbrojnica už je urobená, vymaľovaná, fasáda, všetko svieti, ale mne to príde hrozne neproporčné. Rozumiete, že veci by mali mať nejakú mieru, mali by mať nejakú proporcionalitu, niečo k niečomu. Ako je možné, že malá obec načerpá dva milióny na hlúposti a potom sú tu iné obce alebo iné skutočnosti, kde padajú omietky, deti nemajú ihriská? Tak ak je niekto schopný dať 700-tisíc, 600-tisíc na búdu pri štadióne v Dvoriankach, tak prečo nedáte na telocvičňu? Prešovský a Košický kraj, myslím, že tretina základných škôl nemá telocvične. Tak už keď z Enviro, ja by som teda z Envirofondu tie peniaze distribuoval ináč, aby som dynamizoval ekonomiku. Ale dobre už, máte moc vy, vy sa tak, aspoň to, tak postavte telocvičňu. A prísne vzaté, my, čo staviame, my, čo tomu trošku rozumieme, viete, čo to stojí, nech mi niekto povie, že kde sa dá preinvestovať 600-tisíc na búde pri štadióne, rozumiete, búda 5 x 5 alebo 5 x 8, ja neviem, hej, jak tam chce niekto preinvestovať 600-tisíc? Čo tam bude? Neviem, viete, v akom štandarde to bude, hej, že? No čo som tým chcel povedať? Aj toto je jasný dôkaz, že to takto ďalej nemôže fungovať. Naozaj to neni, že my závidíme ľuďom v Dvoriankach, že budú mať peknú zbrojnicu, i keď nemajú požiarnikov. Je to o tom, že to nedáva žiaden zmysel. Je to neproporcionálne. Ešte peňazí je málo, peniaze treba distribuovať rozumne a s investičným výhľadom. Ja neviem, ja to stále hovorím, preboha, však na dovolenku, keď to boli tie šialené reklamy, že požičajte si na dovolenku, ja by som tých ľudí pozatváral. Normálne tých ľudí, ktorí si to objednali, aj tých ľudí, ktorí to pustili, by som pozatváral. Jak môžete vôbec povedať, že máš si požičať na dovolenku? Vy si môžete požičať na to, aby ste niečo zainvestovali. A pán Boh dá, že možno dobre a buď niečo sa z toho vráti, ale ako môžete zainvestovať do spotreby? Ja tomu nikdy nepochopím, ale bojím sa, že tu ideme takú jazdu, že to vôbec nikoho nezaujíma. Takže naozaj reforma je o tom, že treba ľuďom povedať pravdu a že z tritisíc starostov a primátorov bude na konci možno 1 200, ale ja neviem, už nejak to, urobte to, len musíte to tým ľuďom povedať, že takto to ďalej nepôjde. Nemôže mať každá obec proste tieto mechanizmy a byť ešte úspešná v čerpaní takýmto neproporčným spôsobom, lebo to spôsobí problém. Naozaj nosíte tu zákony, ktoré majú rozvíriť, zamlžiť, preniesť pozornosť, pretočiť kamery. Ja tie finty poznám. To sa bežne robí, hej? Toto vlastne robíte teraz, hej? Že tu dáte takú špinavú bombu v niečom, hej? A tuto, s týmto skončím, že ako to je hlúpy návrh zákona, zlý návrh zákona a potom je, by som povedal, ešte taký, taký neetický, taký, aj to tu prednášate, to bolo to, čo tu doniesol pán Jarjabek s tým Obchodom na korze . A tým, jak dovolíte, skončím, lebo toto naozaj identifikovať, nedá, aby som sa k tomu nedostal, lebo on ten návrh stiahol. On hovoril, potom ako prezentoval, že on nám podával ruku a že my sme ju ako keby odmietli, tak preto to stiahol, tak to je fascinujúce. Viete, rozmýšľam, že ako voliť, ako formulovať, aby som sa nedotkol, lebo to je naozaj vážna téma, ale nemôžte ľudí, ktorí sú hladní, keď im dáte jesť, tak im potom vyčítať, že rýchlo to zjedli. Viete, že naozaj, ak ste doniesli nejakú kultúrnu tému po tom všetkom, čo sme zažili, a že ľudia chceli o tom rozprávať v kontexte toho moderného vnímania, že to tak urobili, a ešte sa nad tým pohoršovať, že vlastne to nepochopili, ten citlivý zámer predkladateľa. Ja keď vidím pána Jarjabka, tak, a ide k pultu, tak viem, že niekto zomrel, hej? Že proste naozaj, pán Jarjabek, Slovensko si platí najdrahšieho smútočného rečníka asi na svete, hej? Proste, lebo ja som ho ináč... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Raši, Richard, predseda NR SR Pán poslanec, poprosím vás, vráťte sa k téme zmiešanej rozpravy štyroch. Ďakujem pekne. A nebuďte osobný. Hlina, Alojz, poslanec NR SR Celý kontext je v tom, že aké zákony sa predkladajú. A toto naozaj s tým súvisí, lebo tento zákon je nepripravený, nekompletný, zlý, tendenčný, rovnako aj to uznesenie chcelo parazitovať na niečom, čo bolo úplne nechutným spôsobom, ešte ste to ďalej takto odkomunikovali. Takže toto ma mrzí a skončím, skončím, skončím s tým, čo v tej scéne, čo ten holič Katz povedal Brtkovi, to bol ten holič, ktorému sa Brtko chcel ísť strihať v tom filme Obchod na korze , a on povedal že, ale jedno viem, tam, kde zákony ubližujú nevinným, tam je amen aj s tými, čo ich porobili . Toto povedal ten židovský holič tomu Brtkovi v tom filme. Toto vám dávam ako také memento. Ja si nemyslím, že tento zákon ubližuje ľuďom, toto je zlý návrh, ale vy ste tu ponosili kadečo a bojím sa, že ešte sa chystáte sem ponosiť kadečo. Naozaj, prosím vás, že nenoste sem zákony, ktoré ubližujú nevinným ľuďom, lebo bude amen aj s tými, čo ich porobili. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)