26. schôdza NR SR - 3.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2018-02-01
Poslanec: Gaborčáková, Soňa (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

34. Dobrý deň, pán minister, kolegovia, kolegyne, dovolím si vystúpiť za hnutie OĽANO k zákonu predkladanému o sociálnej ekonomike. Prvé otázky médií k tomuto návrhu zákona vyvolávali taký, hocijaké rozporuplné otázky a či teda nebudú pokračovať sociálne podniky pani Tomanovej, kde sme museli vlastne na základe kontroly Bruselu vrátiť jedenásť, nie vrátiť, ale teda nám nebolo preplatené 11 miliónov. Napriek tomu si myslím, že ide o štandardný nástroj, a teda aj keď sa v minulosti pochybilo a bolo to naozaj eldorádo, tak nechcem, aby sa tento nástroj zdegradoval na nejaké zlodejiny z minulých období, lebo je to štandardný nástroj aj v iných krajinách; o ktorý, o počtoch sa vlastne opieral aj pán minister; v rámci Európskej únie. Čiže nerobíme nič, čo je nejakým spôsobom nekalé a možno musíme prinavrátiť dôveru. A ja chcem veriť, že túto dôveru teda prinavrátime v rámci komplexného zákona o sociálnej ekonomike. Výhodou toho, že teda sa to predkladá ako zákon o sociálnej ekonomike, je v tom, že sa zavádza daňové zvýhodnenie sociálnych podnikov cez nižšiu dépeháčku, to znamená 10 % na tovary a služby, čo je veľmi dobrý nástroj aj do budúcnosti, aby získavali teda zákazky práve tieto typy. Ďalšou výhodou je možnosť vyhradených zákazok pre sociálne podniky, lebo ťažko konkurujú pri cieľovej skupine tej, ktorú zamestnávajú oproti bežným podnikom. Hoci aj to je namietané z určitého ekonomického spektra, ale ak to viažeme vlastne pracovnou zmluvou na určité roky, tak si myslím, že vlastne trošku istým spôsobom negujeme to, čo teda sa vyčíta práve tej pozitívnej diskriminácii. Ďalšou výhodou je, že bude takým bonusom, ak nájdu človeku miesto na otvorenom trhu práce. Vždy je lepšie, keď ten človek pracuje na voľnom trhu práce ako v uzavretom priestore a nadobudne teda zručnosti a celkovo tú atmosféru zamestnávania v bežnom pracovnom kolektíve. Určite je ďalšou výhodou, že udržíme alebo obnovíme pracovné návyky ľudí, ktorí ich stratili. Musím naozaj povedať, že aj teda za ministrovania alebo teda pontifikátu pána ministra 120-tisíc ľudí sme mali teda dlhodobo nezamestnaných, ktorí, kde je fakt, že stratili už pracovné návyky, a to si posúvame vlastne do ďalších rokov a o to viac je ten problém hlbší a je komplikovanejší. Čo sa týka možno takých výhrad, tak určite je potrebné zachovať transparentnosť. Ja budem hovoriť o tom, čo by sme považovali za transparentné do budúcnosti, aby sa neopakovali problémy tzv. Tomanovej podnikov. Taktiež pán minister hovoril síce o udržaní po skončení dotácií, ale osobne si myslím, že ten nástroj, ktorý povedal, pomôže vlastne udržať len dotácie z tej časti, čo teraz ministerstvo bude dotovať práve tento model. Ale to, čo získavame alebo dávame z európskych peňazí, s tým bude problém. Tiež musíme veľmi dávať pozor na oprávnenosť nákladov a čím viac informácií o tom bude zverejnené a dostupné aj počas roka v kratších intervaloch, tým vlastne ubezpečíme aj teda verejnosť, že sa pre tých dlhodobo nezamestnaných robia naozaj efektívne kroky a do budúcnosti ich nebude mať opätovne na úradoch práce. Tento návrh zákona predpokladá zamestnať v tomto roku 600 ľudí, v budúcom roku 2-tisíc ľudí a v roku 2020 3-tisíc ľudí. Avšak musíme povedať aj druhú vec, že máme 87-tisíc Slovákov, ktorí sú v evidencii viac ako jeden rok a z toho polovica je tam viac ako štyri roky, čiže 43-tisíc ľudí. Ak sa pozrieme na váhu, koľko prinesie tento model a koľko ľudí potrebujeme v rámci systému vyriešiť, musíme si povedať čestne, že je to len kvapka v mori, hoci veľmi potrebná práve pre dnešnú dobu tým, že tí ľudia skutočne stratili tie pracovné návyky. Za jeden rok, ja som porovnávala apríl 2016 až apríl 2017, bolo vyradených 45-tisíc dlhodobo nezamestnaných. Otázkou je, že či si našli prácu. Ak si naozaj našli prácu, tak potom funguje náš trh práce veľmi dobre a aj bez teda sociálnych podnikov, ak máme taký drajv a dokážeme týchto ľudí zamestnať aj bez toho takto jednoducho, ako keby sme nemuseli ani mať. To znamená, že treba sa pozrieť, či teda majú prácu, vyanalyzovať si, akým spôsobom nám odišli z úradov práce, a naliať si čistého vína, koľko alebo percentuálne koľko z nich má pracovný pomer, a teda či je to na plný úväzok, či sú schopní na plný úväzok pracovať, aby sme vedeli sa zariadiť do budúcnosti, ako nastaviť sociálne podniky a ďalšie prostriedky, ktorými budeme riešiť dlhodobo nezamestnaných. Za hnutie môžem, za hnutie OĽANO môžem povedať, že pripravujeme ucelenú koncepciu pre riešenie dlhodobej nezamestnanosti, tzv. zavedenie inkluzívneho trhu. Teda bude spočívať na takých troch pilieroch: dostať pracovné miesta do regiónov práve u nízkokvalifikovanej pracovnej sily, kde teda by sme nechali viac podielových daní a viazali práve na cieľovú skupinu dlhodobo nezamestnaných, aby si každá obec vlastne zvážila, čo v tej obci potrebuje robiť, a aby teda nebola závislá od toho, či niekoho pozná alebo nepozná, ale vlastné dane si použije na to, aby pracovala na jednej strane s dlhodobo nezamestnanými, na druhej strane aby teda urobila v tej obci alebo meste to, čo potrebuje, aby sme to neriešili len v budúcnosti cez európske fondy, lebo aj tie budú síce ešte prebiehať, ale oveľa v menšej miere. Potom je to každopádne dať ľuďom kvalifikáciu, aby si našli prácu. Obávam sa, že aj v tom je potrebné urobiť poriadok, pretože kvalifikácie nastavené cez REPAS vyvolávajú rôzne otázniky, čo sa týka do kvality, ale aj do smerovania, čo potrebuje trh práce. Takže každopádne urobiť reformu v tejto oblasti ako druhý bod. A v tretej vygenerovať pracovné miesta pre ľudí s nízkou kvalifikáciou a taktiež zaviesť a pripraviť balík opatrení pre tzv. pracovné miesta s nízkou pridanou hodnotou hlavne v regiónoch, ktoré patria medzi menej rozvinuté. Toto všetko tlačí a je veľmi prepojené aj teda s kumulovaním dlhodobej nezamestnanosti, a to bude potrebné riešiť cez nástroje, ktoré hnutie pripravuje. Poskytne táto koncepcia základné pravidlá na zapojenie dlhodobo nezamestnaných do práce, určí povinnosti verejných inštitúcií vytvárať zákazky na tieto práce a s tým súvisiace vlastne bude, že je potrebné dobudovať cesty. Čiže bude to taký prepojený celok, akým spôsobom a kde chceme riešiť a tam ako nastaviť vlastne cestnú dopravu, čiže pôjde to medzirezortovo. A tiež pravidlá pre nájomné bývanie na niekoľko rokov, vychádzať z mentality Slovákov, ako sú nastavení. Určite bude súčasťou tejto koncepcie aj celoživotné vzdelávanie, ktoré sa v našej krajine teda stráca. Aby som teda zhrnula možno, čo mi v zákone chýba, predstavila som, že aby sme sa nejako neštítili toho, že teraz to predkladá SMER a to musí byť niečo zlé. Tak chcem veriť a budem aj teda pripomienkovať veci, ktoré mi v zákone chýbajú, aby sa chyby minulosti nezopakovali. Treba povedať, že naozaj je to štandardný nástroj. A teda ja som povedala, ako by sme to v celej koncepcii, teda budeme riešiť v rámci hnutia, ale každopádne neodmietam v žiadnom prípade filozofiu tohto zákonu a naozaj je vidno a potvrdzujem to, že teda som človek z praxe a ja vidím, keď sa zákony robia aj za účasti odborníkov. Aj pri tomto zákone musím povedať, že teda cítiť, že nerobili to ľudia od stola, ale že čosi majú za sebou. Čo mi v zákone chýba, tak je register sociálnych podnikov, nech má, nech je právne záväzný. Pomôže to ako starostom, tak aj nezamestnaným. Jednoducho, nech ten register musí byť a nech nie je len na dobrovoľnej báze. Tiež by som rozšírila ten register o extra informácie a tú webovú stránku, tá tiež veľmi v dnešnej dobe dokáže aj verejnosti povedať, že či teda ide o transparentný nejaký podnik alebo zase tam niečo nesedí. A určite by som tam dala štandardné nástroje ako výročné správy, ktoré sú povinné pre všetky subjekty, ktoré poberajú príspevok zo strany štátu. To znamená opäť, ak by bolo na webovej stránke, vieme si tie výročné správy pozrieť, vieme pozrieť genézu toho sociálneho podniku, aké má, aký má personálny rámec, aké výdavky na to máme. Čiže toto by som určite tam dala kvôli tomu jednému bodu, a to teda transparentnosti. Ďalej nech sa robia pravidelné základné správy, to znamená, ak niekto poberá nejakú dotáciu, musí rátať s tým, že musí to byť transparentné, a preto štvrťročný výkaz na DPH a rozdelenie mzdových výkladov na kmeňových zamestnancov a tých cieľových, čiže v našom prípade dlhodobo nezamestnaných, nech je teda dostupný, nech sa to kontroluje nie o rok, o dva, o tri, keď sa prevalí niečo, ale nech je to priebežné a nech si vieme odkontrolovať veci, ktoré s tým súvisia. Tretiu vec, nemal by podľa mňa byť podiel 30 % zamestnancov, ale 30 % mzdových nákladov na cieľovú skupinu, pretože môže ísť aj o takzvané polovičné úväzky, materské, keď nerobia tí ľudia a toto by sa vlastne nemalo rátať do tej dotácie. Vieme, že problém bol aj s chránenými dielňami práve v tejto problematike. Čiže určite by som predchádzala tomu v takomto prípade, jednak ak je ten sociálny podnik transparentný, nemá čo zakrývať, ak mu naozaj ide o vec a ide o dlhodobo nezamestnaných, nemá problém s tým, aby to naozaj išlo na 30 % mzdových nákladov na cieľovú skupinu. To znamená dlhodobo nezamestnaných, aby sme predišli problémom, ako boli pri chránených dielňach. Také možno väčšie pripomienky, ale tieto viac-menej súvisia s tou celou koncepciou, ktorá teraz sa len sčasti dotkla inklúzie trhu, a to je, že obstarávateľ by mal mať právo povedať, koľko percent zákazky musí ísť na mzdy cieľovej skupiny. Mnohokrát keď pracujeme v neštátnych subjektoch, tak vieme, že jednoducho ľudia chcú dávať na konkrétnu vec. Aj ten obstarávateľ by teda mal mať možnosť povedať, koľko percent tej zákazky má ísť na mzdu, lebo vie, že vlastne bude zamestnaný ten človek, ktorý potrebuje pomocnú ruku. Taktiež nech povie, či chce, aby ich zamestnal, aby ich zamestnal, alebo mu stačí subdodávka sociálneho podniku. To je tiež potom vždy namietané, že teda či naozaj to nerobia zdraví ľudia a nerobia to v konečnom dôsledku tí dlhodobo nezamestnaní, aby tie zručnosti vlastne boli tam obnovené alebo udržateľné na určitej úrovni. Čiže ja si myslím, že aj to je vec do budúcnosti, ktorú bude potrebné riešiť. Nech sa porušenia verejného obstarávania ustanovia rovnaké pravidlá. To znamená, aj sankcie a subdodávky nech sa rátajú až teda po zaplatení, lebo aj chránené dielne majú s tým problém, že ony teda vyrobia, ale v podstate nemajú zaplatené za tú vyrobenú činnosť... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Bugár, Béla, podpredseda NR SR Pani poslankyňa, chcem sa opýtať. (Reakcia rečníčky.) No nech sa páči, tak potom môžte dokončiť, samozrejme. Gaborčáková, Soňa, poslankyňa NR SR Ešte aby tam bola niť tých pripomienok, ktoré hovorím akože do celej koncepcie neskôr, ako sa má krajina pripraviť na to. To by malo vlastne zjednodušiť aj verejné obstarávanie pre obyčajného starostu z malej dediny, a teda bolo by to pre neho len jedno číslo. Takže ja možno ešte by som len potom len rozvíjala veci, takže v podstate sme v prvom čítaní, je priestor v druhom čítaní. Uvidím, ako sa jednotlivé veci budú zapracovávať vzhľadom na to, že teda riešime zatiaľ čiastkový, čiastkovú vec a cez jeden prostriedok. Ale verím, že teda všetkým nám ide o to, aby sa nekumulovala dlhodobo nezamestnanosť, aby peniaze nášho štátu smerovali adresne a k ľuďom, ktorí to potrebujú. Ďakujem za pozornosť.