2. schôdza NR SR - 4.deň - B. popoludní
Dátum: 2012-05-09
Poslanec: Kuffa, Štefan (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

18. Dobrý deň. Vážená pani predsedajúca, páni ministri, dámy a páni, kolegovia v parlamente, tak ja si dovolím z toho programového vyhlásenia vlády, zvlášť sa zameriam na zdravotnícku oblasť, čiastočne sociálnu a školstvo. A nakoľko som členom zdravotníckeho výboru, tak skôr sa budem na to zameriavať. Ale nakoľko kapitola šesť programového vyhlásenia vlády alebo článok VI, už neviem, jak to by som charakterizoval, skôr tá kapitola, to mi skôr tak prislúcha to označiť, sa zaoberá zdravotníctvom a sociálnou problematikou, tak zvlášť tejto problematike sa chcem ako teda venovať. Nedá mi tiež, že by som nespomenul tuná niektoré tie veci, pán kolega to tiež to tuná hovoril, sociálny, socialistický, pán premiér to ako tak spomínal. Aj keď naozaj, môj taký ako dojem osobný, tiež v niektorých tých pasážach aj to programové vyhlásenie vlády zaznieva tak príliš ako socialisticky, lebo rovnako pristupovať ako k jednotlivcom, možno skupinám, tak ako je aj spomínaná subsidiarita a to rovnostárstvo, to nie je to isté. Spravodlivé je dať každému to, čo mu patrí. Ja som to už takto tuná aj spomenul, ale naozaj, spravodlivé, to nie je to, ak ten, ktorý nechce pracovať, a dostáva chlieb a má sa dobre. Ten, kto nemôže pracovať, a sa spoločnosť oňho postará, tak toto je namieste a dáva to ako svoju logiku. Myslím si, že v programovom vyhlásení vlády, ako to zaznieva veľmi veľakrát, že je to vláda ako istôt, nechcem uberať ako na tom nič. Tak ste si to pomenovali, ale bude to veľmi, dovolím si povedať, ťažké ako naplniť ako tieto istoty, lebo ako sa zdá, za posledné roky jedinou istotou je neistota. Trvalo udržateľný rast udržať len na sociálnej ako súdržnosti, dovolím si povedať, že ak by sme na tom stavali alebo ak na tom budete stavať, tak to je chyba. Veľmi pekne máte, neskôr sa aj dotknem ako tejto problematiky, to je podľa môjho názoru, samozrejme, môžeme mať tie názory ako rôzne. Ako máte spomenutú ako rodinu, myslím si, že ak tieto istoty by sme stavali na tej rodine a postupne aj budovali ako sociálne skupiny a možno aj ten sociálny štát, ktorý ako tuná deklarujete, skôr by som videl tú istotu práve tam a práve v tej rodine. Tá pasáž o rodine, tá je veľmi naozaj pekná, ale nejaké veci predsa len tam si dovolím komentovať. Rozpad verejného zdravotníctva, hej, v poslednom období došlo k rozpadu verejného zdravotníctva, to je z programového vyhlásenia vlády. Ak máme na mysli za posledných dvadsať, respektíve dvadsaťdva rokov, tak sedí vec, ale nemôže to byť za posledné dva roky alebo rok a pol, alebo podobne. To zdravotníctvo dlhodobo je na, priam by som povedal, nie zlej, ale katastrofálnej ako úrovni. Dotknem sa tam ako neskôr ako k tým veciam. Ja idem podľa toho, ako to bolo, ako je to v tom programovom vyhlásení vlády, takže zdanlivo to preskakovať budem, ale ono to tak ide, tak ja idem za poriadku. Tuná aktivačné schémy pre nezamestnaných. Pozorne som si tiež ako pozrel tieto veci ako, ako sú rekvalifikácie, aktivačné práce, kde vlastne by boli tie marginalizované skupiny zapájané ako do tých aktívnych opatrení ako trhu práce. V poslednom období, naozaj je to dlhodobý ako proces, dovolím si povedať, že tie aktívne opatrenia ako trhu práce veľmi, veľmi často sa ako míňali ako tým účinkom. Nie sú tu napísané ako konkrétne veci, lebo to je ako cez rôzne ako programy. Zvedavý som sám, ako sa to ako podarí naplniť, ale nemôžu prebiehať rekvalifikácie len preto, aby sa ľudia ako rekvalifikovali, aby úradníci na úrade práce dali si čiarky, lebo toľko a toľko ľudí ako rekvalifikovali. Ak sú požiadavky trhu práce na konkrétnu rekvalifikáciu, na konkrétnu profesiu, prosím, nech sa to realizuje, ale nemôžu prebiehať rekvalifikácie asi takéhoto typu, kde ja jednoducho robím rekvalifikáciu tak, že tým frekventantom dám cédečka napálené, toto máte, to si naštudujte, prídu na skúšku a to je rekvalifikačný kurz. Mnohé rekvalifikácie prebiehali takto. Územná súdržnosť. Vláda oživí politiku hospodárskej a sociálnej a územnej súdržnosti. Ja by som si dovolil tu položiť otázku, ako, cez ktorú územnú súdržnosť? Máme na mysli tie vyššie územné celky, ktoré sú tuná na Slovensku? Pár rokov dozadu viedla sa veľká ako polemika, priam boj a zápas, ako rozdeliť Slovensko územnosprávne. Myslím si, že aj pán prezident Ivan Gašparovič povedal, že to pôvodné územné členenie, ktoré bolo na východ, stred a západ, bolo lepšie, ako je to nové. Myslím si, že toto je veľký, veľký problém ako Slovenskej republiky, a práve vláda istôt chce na tejto územnej súdržnosti v podstate ako stavať. Dovolím si povedať, že ak to územnosprávne členenie nebude naozaj kopírovať tie prirodzené regióny, tak to bude ako chyba, stavať ako na tom. Východné Slovensko má prirodzené regióny, dovolím si ich ako tuná povedať, možno ma niektorí napadnete, že aký je ten juh Slovenska, kde je národnostná menšina ako Maďarov, ale na východnom Slovensku je Spiš, Zemplín, Šariš a Gemer. To sú prirodzené regióny. Ja patrím konkrétne do VÚC-ky Prešovského samosprávneho kraja, kde v podstate Spiš ako taký historicky bol samostatným regiónom. Keď prídete ako v rámci Slovenska možno do Tatier a keď už budete mať tých Tatier dosť, alebo bude zlé počasie a boli ste už aj v jaskyni, tak si pôjdete pozrieť ako históriu ako Spiša. Je tam čo obdivovať, je tam nádherná gotika a rovnako aj renesancia. Je to, je to vidieť aj v drobných mestách, mestečkách aj na dedinách, v obciach. A je to aj preto, lebo ten región bol v skutočnosti, v minulosti bol naozaj bohatý a rozvíjal sa vo všeobecnosti. Ja som len chcel tuná ako poukázať ako na tú územnú ako súdržnosť a vlastne to odvolanie v tom programovom vyhlásení vlády. Ak by to bolo smerované ako týmto smerom, máte moju ako podporu. Ináč toto umele vytvorené, tieto regióny, dovolím si ja s tým ako nesúhlasiť. Ja viem, že to je otázka financií a peňazí, stálo by to veľa peňazí a, samozrejme, aj politickej vôle, aby sa to zmenilo. Minimálna mzda. Minimálnu mzdu a mechanizmus jej valorizácie dovolím si chápať trochu inak. Iste so mnou mnohí nebudete súhlasiť, ale inštitút minimálnej mzdy, podľa môjho názoru je veľakrát brzdou ako rozvoja v zamestnanosti. Prečo? Na jednej strane tá deklarácia, ktorá tuná je v programovom vyhlásení vlády, aby tá práca bola aj adekvátne ohodnotená, s tým súhlasím. Ale pri marginalizovaných skupinách, kde vlastne títo ľudia veľakrát sú bez vzdelania, je veľmi ťažko ich ako zamestnať. Sú to takmer nezamestnateľní ľudia. Skúste sa vžiť do situácie, tu teraz bola pred chvíľou možno taká slovná prestrelka - zamestnanci kontra zamestnávatelia, ale skúsme sa vžiť do situácie, že ja som tým zamestnávateľom. Zamestnaj človeka, ktorý je ťažko zamestnateľný, je dlhodobo nezamestnaný, možno mnohí z nich už nepracovali možno desať aj pätnásť rokov, medzičasom nám naozaj vyrástla v tých marginalizovaných skupinách celá generácia mladých ľudí, ktorí nevideli svojich rodičov pracovať. Možno ešte čiastočne starých rodičov, ale nevideli svojich rodičov. Nejakú tú skúsenosť s tými marginalizovanými skupinami máme spolu aj s bratom a dávame im prácu, respektíve ich zamestnávame, ale sú to veľké, veľké riziká. Aj mnohí zamestnávatelia, ktorí chcú participovať na zamestnávaní práve týchto marginálnych skupín alebo ľudí, tak vedeli by o tom naozaj svoje. Ak zamestnáte človeka a mu pridelíte prácu, a on cez tú prácu, ten výkon, ktorý má ako podať, vyrobí vám ďalšie tri roboty, neni to švanda. A teraz vy ho máte zaplatiť ešte aj minimálnou mzdou. Inými slovami, veľakrát títo ľudia, ktorí prídu ako do práce, narobia vám škodu. A teraz vy ste ešte tlačení inštitútom minimálnej mzdy, že mu máte ešte za túto prácu zaplatiť. Myslím si, že každý zo zamestnávateľov sa takejto činnosti bude brániť. Rodina, základná bunka určujúca kvalitu života. Toto je veľmi pekná pasáž, ktorú tu máte ako v programovom vyhlásení vlády, a okrem iného je tu poznámka, ja som len niektoré ako vybral, samozrejme, nedá sa to všetko ako komentovať, je to veľmi ako obsiahly dokument na šesťdesiatich piatich stranách. Myslím si, že aj ja by som tuná dokázal o ňom hovoriť aspoň pol dňa minimálne, keď nie aj viac. Rástol, okrem iného, rástol počet detí narodených mimo manželstva. Naozaj je to taký bolestivý ako problém. Možno mladí ľudia dnešní, mladí ľudia sa ako z toho smejú alebo rôzne majú ako poznámky ako týmto smerom, ale deti, ktoré prežívajú vlastne a sú narodené ako mimo manželstva, naozaj neprežívajú to, tú plnohodnotnú rodinu. Mať svojho otca, mať svoju matku, je to čosi, čo naozaj utvára ako celok ako rodiny. Ak sa vám aj toto podarí cez podpory ako mladých ľudí a mladých manželstiev, aby naozaj mali a nabrali odvahu sa zosobášiť, tak budete mať z mojej strany, ako ja vám to sám aj osobne docením, že budete mať teda úspech. Viacgeneračné spolunažívanie. To je ako spomenuté ako negatívny ako problém. Do istej miery môže byť, pretože ak tieto rodiny, a mnohé rodiny dnes sú odkázané na život v dvoj-, trojizbových bytoch a sú tam viacgeneračné ako rodiny, tak je to naozaj veľmi veľký problém. Ale nemusí to stále tak byť, lebo tie viacgeneračné ako rodiny, ak je ten súkromný domček, možno na vidieku, čo bývajú ako títo ľudia, naopak, môže to byť ako požehnaním. Aj vnuci alebo vnúčatá, keď si užívajú ako tých starých rodičov, čo dneska je naozaj vzácnosťou, v minulosti ten starý otec a stará mama, to boli milionári času a venovali sa ako tým vnúčatám, aj tí spoluparticipovali na výchove aj vzdelávaní ako v podstate vnúčat a mladých ľudí. Vláda presadí, aby rodinná politika bola centrom záujmu sociálnej politiky štátu, dôsledné uplatňovanie základnej zásady zákona o rodine, podľa ktorej je "manželstvo jedinečný zväzok medzi mužom a ženou, ktorý má spoločnosť chrániť a napomáhať jeho dobro". Je to veľmi pekná veta a je to jedinečný zväzok medzi mužom a ženou. Ja si dovolím to trošku ako doplniť, že dalo by sa to aj trošku aj ináč chápať, a možno aj v tom zákone o rodine, aby to bol podľa možností trvalý a podľa možností nerozlučiteľný zväzok medzi mužom a ženou. V tejto súvislosti k tej rodine ešte tak na záver by som ako chcel povedať, myslím si, že mali ste to aspoň teda vo svojom volebnom programe a mali ste ambíciu prijať nový zákon ako o rodine. Tuná naozaj absentuje v Slovenskej republike zákon o rodine, ktorý očakávam od vlády istôt, že takýto zákon tuná bude ako navrhnutý, a veľmi radi sa aj v rámci rozpravy, a možno aj, ešte aj predtým vo výboroch do toho aktívne zapojíme. Vyhýbať sa umiestňovaniu detí do ústavnej starostlivosti, to už tuná takto padlo. Pani Nicholsonová to ako aj tak spomínala, aj spomenula. Dovolím si povedať, že nestačí sa len ako vyhýbať ako tomu, ale naozaj na tom pracovať. Úsmev ako dar, nechcem tu robiť nejakú veľkú ako reklamu, aby každé dieťa malo svoju rodinu. V takomto duchu sa niesla jedna konferencia, niekedy v decembri tuná práve v parlamente bola, v kinosále, mne sa to ako veľmi ako páčilo a veľmi sa mi to rátalo. Pokiaľ, mám informáciu, možnože ju nemám ako takú úplnú, ale v Anglicku napríklad detské domovy ako také nepoznajú. Ako je to možné? Od čias druhej svetovej vojny, keď bolo bombardované Anglicko a Londýn, a konkrétne tam zostalo kopec sirôt. A nebolo ich kde umiestniť, ale tie rodiny jednotlivé naozaj participovali. A to bola tá solidarita, to bola tá skutočná solidarita, ktorá sa tuná vytvorila a vytvárala, a oni prijali tieto deti do týchto ako rodín. Ak by sme toto mali ako na mysli, a teda ja to, to mám ako na mysli, aby podľa možností každé dieťa zažilo tú rodinu. Nie sociálny ústav alebo nejakú integrovanú školu, alebo internáty, alebo čosi podobné, lebo vytrhnutie dieťaťa z kontextu ako rodinného, to je tým najväčším stresom, ktoré to dieťa môže prežívať. A keby to bola aj rómska rodina alebo akákoľvek iná rodina, kde, aj problémová, skôr tam naozaj, ak to, tiež to tuná bolo spomenuté, priestor vytvárať pre tú sociálnu terénnu prácu a pomáhať ako aktívne týmto rodinám, aby tie deti jednoducho v tých rodinách podľa možností v tom prirodzenom prostredí mohli zostať. Tu mám taký otáznik, princípy rodovej rovnosti. Toto viackrát tuná ako zaznelo aj v tom programovom vyhlásení vlády, to je môj dotaz, čo sa za tým skrýva? Viete, ak sa tu skrýva to, čo ja tak ako myslím, no, tak ja neviem, ja to podporovať určite nebudem. Ak mi to vysvetlíte, že je to čosi pozitívne a dobré, tak veľmi rád sa nechám ako poučiť, to je také ako s otáznikom. Starostlivosť o zdravie. Zdravý občan - vyliečený pacient. To je vyliečený pacient a spokojní zdravotníci. Hm. Ja som sa tak nad tým ako zamyslel. Hej, zdravý občan - vyliečený pacient a spokojní zdravotníci. Dovolím si povedať, že to nestačí. Samozrejme, ja to poviem tak filozoficky, ale keďže to je ako ideový dokument v programovom vyhlásení vlády a toľkokrát sme to rozprávali, že teda je nekonkrétny a podobne, moji predrečníci, pán premiér prosil, aby sme to nejako nekomentovali, a ja sa snažím teda zdržiavať ako tých komentárov, aby som nehovoril, že je ako všeobecný, ale keďže je ideový, aj ja ideovo sa ako k tomu ako vyjadrujem a dovolím si povedať, že vyliečený pacient nestačí. Pacient má byť uzdravený a to vyjadruje oveľa, oveľa hlbší kontext. A dovolím si aj tak povedať, a nechcem teraz ani kritizovať, ani zdravotníkov, lekárov, ja si ich vysoko vážim, sám som bol odkázaný na ich aktívnu pomoc nedávno, ale to uzdravenie vyjadruje oveľa väčšiu hĺbku, lebo položím otázku, a teraz nechcem ani kritizovať psychiatrov a psychiatrické oddelenia a protialkoholické, koľko alkoholikov sa lieči na protialkoholických liečebňach? S akým výsledkom? Uzdravený pacient po pol roku odchádza domov, vracia sa späť do toho istého sociálneho prostredia a začína opätovne piť. Ale on nepije tam, kde skončil, ale oveľa hlbšie ešte prepadá. Tak aké je to ako vyliečenie, keď takíto alkoholici si takúto liečbu zopakujú aj päť- aj šesťkrát? A na to vyhadzujeme, ja si dovolím povedať, že veľakrát vyhadzujeme ako peniaze. A to uzdravenie alebo ten uzdravovací proces, ten je chápaný v takom širšom kontexte, kde aktívne do toho práve aj rodina a sociálne prostredie a tie sociálne skupiny, ktoré spomínate v tom programovom vyhlásení vlády, tak viem si predstaviť, že by aj oni tu veľmi aktívne participovali na uzdravení takéhoto občana. To len uvádzam ako taký príklad. Rovnosť. Rovnosť nemôže byť chápaná, že všetkým dať rovnako, pretože zdravotnícke služby napríklad, príklad ako uvádzam, nemôže byť rovnako postarané o človeka, ktorý nezodpovedným správaním sa pripravil o svoje zdravie. Možno ste tu fajčiari, nebudete so mnou súhlasiť, ale taký fajčiar, ktorý je chorý na rakovinu pľúc, a teraz on čerpá z tých, spoločného ako balíka zo zdravotníckych služieb, respektíve alkoholik alebo narkoman. Možno určiť nejaké pravidlá, nejaký systém, raz sa môžeš potknúť, ale nemôže to byť sústavne, že ty správaš sa nezodpovedne, a jednoducho spoločnosť je povinná sa o teba starať aj v systéme ako toho zdravotníctva. S tým si dovolím nesúhlasiť, lebo to je rovnostárstvo, ktoré odmietam, a to nie je ako subsidiarita, ale to je zneužívanie ako systému. Dosiahnuť dostupnú a efektívnu starostlivosť, hej, v zdravotníctve. To je taká poznámka tuná. Je to veľmi ťažko ako naplnené, naplniteľné. Ja vám držím palce, naozaj, ten dokument, čo sa týka po tej obsahovej stránke, sú tam veľmi zaujímavé pasáže, s mnohými sa aj ja sám ako stotožňujem. Len, obávam sa, že sa to naozaj, nuž, treba nechať naozaj ten priestor, či sa podarí alebo nepodarí ako naplniť, ale dostupnú efektívnu starostlivosť v zdravotníctve, ako my ju chceme ako dosahovať? Máme akútny nedostatok lekárov, obvodných lekárov, teda všeobecných lekárov, pediatrov. Priemerná veková skupina obvodných lekárov, to som si aj overoval teraz, volal som aj nejakým univerzitným profesorom medicíny, v podstate aj v rodine máme ako lekárov, porovnávam si to, včera som rozprával s dvomi ako lekármi, je 55 rokov, ako to chceme ako zabezpečiť? Tí lekári mnohí už ani nevládzu. Ako to máme zabezpečiť, tú dostupnosť v tých mikroregiónoch mám na mysli, v tých jednotlivých obciach, mestečkách? Neštátni, neštátni lekári, ktorí ako fungujú a majú tie ako svoje obvody, veľmi radi by ich odovzdali ako svojim mladým kolegom, ale nemajú ani komu. To sa hovorí o tom predávaní, ako predať ako ten obvod, nikto ho nechce, nikto oňho nemá záujem. Ak tam nebude participovať, možno ak na to bude teda mať štát alebo obec, neviem si to predstaviť, že by tá dostupná a efektívna starostlivosť bola schopná, aby sme ju zabezpečili. Systematická komunikácia s odbornou verejnosťou. Stále sme v zdravotníctve. Viete, tá komunikácia s tou odbornou verejnosťou, ja som tak vystúpil aj na tom zdravotníckom výbore, a tiež to nie je nejaká otázka roka a pol alebo dvoch rokov ako dozadu, ale tá komunikácia s odbornou verejnosťou veľakrát je veľmi slabá. Veľakrát tú odbornú verejnosť, naozaj sa ako ignoruje, ich pripomienky. A veľakrát sú to naozaj pripomienky ako z praxe. Veľakrát stačí len počúvať a naplniť obsah tých slov skutkami a mnohé veci by oveľa efektívnejšie sa podarilo nám vyriešiť. Nevyhnutne je potrebná transformácia výchovy a vzdelávania zdravotníkov. Výchova a vzdelávanie zdravotníkov. V posledných rokoch je priam, dovolím si povedať z tohto miesta, katastrofálna. Nerozprávam teraz o školskom systéme, stále o vzdelávaní hovorím, zdravotníckom ako systéme. Vymysleli sme systém vzdelávania zdravotných sestier, kde zdravotná sestra, končiaca alebo teda sestra ako taká, terminus technicus je sestra, hej, študuje sa to na vysokej škole, odbor ošetrovateľstvo, potrebuje mať minimálne šesť semestrov okrem maturitnej skúšky, ktorú ako mala, aby mohla byť zdravotná sestra. To jest bakalár, respektíve ďalšie štyri semestre, aby bola magistra. My tu máme toľko bakalárok a magistier aj sestier, a skutočnosť je taká, že nemá kto pracovať pri lôžku. Teraz tie dievčatá mnohé sú asi tak formované a tak vychovávané, že každá chce byť manažérka, ale kde? Však ten náš slovenský štát jednoducho toľko ich nepotrebuje. My potrebujeme kvalifikované sestry, aby boli naozaj pri lôžku. A teraz každý len nejako má jedinečnú príležitosť, ako mať titul, byť vysokoškolsky ako vzdelaný. Dneska ráno som začul taký komentár ako spravodajský ako v rozhlase, kde aj pán prezident to naše vysoké školstvo dovolil si ako trochu ako kritizovať. Nieže by som nejako potreboval sa k tomu pridať, ja ten názor mám už ako dlhodobý, systém vzdelávania a vysokých škôl a dovolím si nesúhlasiť tuná, pán kolega, neviem, neni tuná, pán Beblavý, ktorý hovoril, že mať vysokoškolské vzdelanie, že to je ako super a že vlastne to stačí. Dovolím si povedať, že to nestačí. Ak máte deti, možno študujúce v zahraničí alebo, alebo máte nejakú ako tú skúsenosť so štúdiom, ako je v zahraničí, a skončíte univerzitné vzdelanie alebo vysokú školu, nastupujete prvýkrát k svojmu zamestnávateľovi, pýtajú sa vás, aké máte vzdelanie, kde si študoval, s akým študijným prospechom. Kto sa dneska u nás na Slovensku toto pýta? Nikto, hej? A to je potom asi takto, že máš hocijakú vysokú školu a si odborník ako na všetko. No, nie si a ani zďaleka, ani ja tu nechcem teraz tak vyznieť, aby som bol odborník na všetko, takže budem sa držať ako tej témy. K tomu vzdelávaniu tých zdravotníkov, ja by som ešte odporučil, ak by to bolo možné, tak prehodnotiť ako systém vzdelávania v rámci stredných škôl, ktoré tuná bolo na veľmi dobrej úrovni, dovolím si povedať, že na veľmi dobrej úrovni. Dievčatá končiace, respektíve zopár chlapcov vždycky tam končilo na tej strednej škole maturitnou skúškou a boli použiteľné pre potreby praxe bez toho, aby mali univerzitné vzdelanie. A naozaj aj teraz je to možné? Možno nejakým ďalším doplnkovým vzdelaním dať ako ten priestor na tých stredných zdravotných školách, aby tie dievčatá, ktoré nechcú ísť na vysokú školu a nechcú mať to alebo nepotrebujú mať to univerzitné vzdelanie, ale takpovediac narodila sa ako zdravotná sestra a chce to, chce to robiť a chce ňou byť, umožniť im to v rámci systému vzdelávania, v rámci stredoškolského vzdelávania, aby tie zdravotné sestry mohli aj takto končiť? Toto je, ja idem podľa toho programového vyhlásenia vlády, to je stále tá kapitola šesť, aj keď pán kolega Valocký povedal, že keď som to rozprával na zdravotníckom výbore, tak to zhodnotil tak - pán kolega, bolo to o ničom. Ja hovorím, ak to bolo o ničom, tak to bolo o vašom programovom vyhlásení vlády. A takto som mu to ukázal. Je to tuná napísané a ktorí neveríte, tak si to nalistujte, lebo je to vaše ako programové vyhlásenie vlády, a vtedy som mu aj si dovolil povedať, aj, aj som mu to povedal, že je to zjavné, že to programové vyhlásenie vlády nevidel, ani ho nečítal. Hej? Keď to takto ako hovorí, lebo je to tam. Podpora konzumácie zdravých potravín. Pani ministerka je tuná, vitajte. Ja som ani nezbadal, to sa teším, že ste tuná, lebo reč je o zdravotníctve. Podpora konzumácie zdravých potravín. Hm, v tom poľnohospodárstve však mám priateľov, známych, inžinierov, môj brat je poľnohospodársky inžinier, aj keď sa venuje úplne inej činnosti a je farárom zároveň, ale myslím, že je to hospodár a gazda, od ktorého by sme sa mohli učiť aj my tu z parlamentu, a možno aj minister hospodárstva by sa mohol ísť pozrieť, ako vytvárať pre marginalizované skupiny prácu, ale zmysluplno, neprehadzovať piesok z jednej hromady na druhú a potom zase ako naspäť. Drevoštiepku tam boli pozerať, ako, ako sa vlastne robí. Ale tá konzumácia zdravých potravín. A k zdravotníctvu. Ja sa pýtam, odkiaľ ich máme vziať? Kde sú? Kde ich máme v tých regáloch? Ja by som si rád kúpil od našich poľnohospodárov výrobky, ten predaj z dvora. Dal by pán Boh, žeby sa tak rozbehol, a naozaj, žeby sme mali ako zdravé ako výrobky, mlieko sa aspoň dá kúpiť, myslím, že nejaké kultúry na jogurt a podobne. Ja by som to veľmi rád ako podporil. Poviem takú skúsenosť. Asi ako konzumovať zdravé potraviny. Jedného zo synov mám študujúceho vo Švajčiarsku a boli sme tam opakovane, tak sme si prešli okrem iného Alpy a sme sa vracali naspäť, asi bola to nadmorská výška nejakých 800 metrov nad morom, bola tam dedinka a synovi hovorím, zastav tuná pri tom kravíne. Nádherný kravín, obyčajný, krásne zelené lúky, toto všetko, vošli sme do kravína, kde gazda tam dojil ako kravy. Pýtali sme sa, že či môžme si pozrieť to hospodárstvo. Hovorí, že nech sa páči, kľudne. Vrátil som sa späť k nemu a hovorím, že chceli by sme kúpiť švajčiarsky syr. Vytiahol mobil z vrecka, zavolal manželku, doniesol syry zabalené vákuovo, ofrankované, úplne v pohode, kúpili sme si syr. Perfektný, dovolím si povedať, že naozaj perfektný syr, ktorý bol naozaj aj zdravý, lebo videl som to prostredie, aké bolo ako nádherné. Keď to porovnám so slovenskou krajinou a dorábanie ako tých, tých zdravých ako potravín. Mnohé regióny ako Slovenska, a tú podporu regiónov máte tu opakujúco v programovom vyhlásení vlády spomenutú, poprosil by som aj pána premiéra, aby to dôsledne ako dodržiaval. Lebo keď prechádzam niektorými regiónmi ako Slovenska, tak naozaj ma srdce bolí a chce sa mi plakať, keď vidím polia zarastené kriakmi, nebodaj burinou, nevyužité. Krásna Hôrka, čo myslíte, prečo vyhorela? Lebo nie je ten rozvoj. Nie je ten regionálny rozvoj. Ak by tam boli ovce a kozy, tak nijaká tráva a nijaká burina tam nezhorí, ani nijaké kriaky by tam neboli. To, čo sa Turkom nepodarilo, podpáliť Krásnu Hôrku, tak to niektorí občania, to im sa to podarilo ako ľavá dve cez vypaľovanie trávnika. To pokračovanie ako v aktívnej, vrátim sa k tomu, ochrane nefajčiarov, prijímať protialkoholické a protidrogové opatrenia. Poprosil by som, aby to naozaj bralo, bolo brané veľmi seriózne, tak ako to je napísané v tom vašom programovom vyhlásení vlády. Je to veľmi pekné a ja to aj podporujem, aj vnútorne, naozaj, cez srdce to podporujem, tak ako to je, ale aby to nebolo realizované, táto podpora na ochranu nefajčiarov a protialkoholické a protidrogové opatrenia cez skrytú reklamu na alkohol typu - poď von. Dodo to spomínal nedávno. Nejdem tuná spomínať ten alkohol, ktorý tam je, môžte si to prečítať tu v Bratislave, tých bilbordov máte milión päť, ale ja sa pýtam, je u nás zakázaná reklama na alkohol? Máme to v tom programovom vyhlásení? Tak buďme dôslední. Buď sankcie, alebo nech to aj prelepia. Nech to dajú dole. Čo to je? Systém organizácie v zdravotníctve. Systém RZP. Hej, tuto mám takú poznámku. Dovolím si povedať, že ten systém je teda dosť pochybný. Skúste sa, pani ministerka, potom raz aj na to pozrieť, ako to funguje u nás. Sám osobnú skúsenosť môžem ako odprezentovať. Bol som u lekára pred dvoma mesiacmi, odborníka, mal som problém akútny. Pani doktorka ma vyšetrila, zhodnotila, poskytla mi aj tú prvú pomoc. Bolo to tak, vyzeralo to naozaj, že mohol som vykrvácať, to krvácanie bolo ako vnútorné a nakoniec, ja som si obliekol kabát, že teda idem domov. Ona hovorí, to nepripadá do úvahy, v žiadnom prípade. Okamžitá hospitalizácia, musíte ísť ako na chirurgiu, jednoducho potrebujete akútnu pomoc. Hovorím, dobre, veď ja tam zájdem. Dvadsať kilometrov máme regionálnu nemocnicu vzdialenú, nebudem ju spomínať, tí ľudia sa naozaj slušne tam o mňa starali. Ale aký som mal ako zážitok. A pani doktorke hovorím, nevolajte tú RZP-čku, nevolajte sanitku, veď ja tam zájdem. Veď teraz po svojich nohách som došiel, tak hádam aj odídem. Hovorí, vy nemôžte už zrobiť ani krok. Musíte ísť výťahom, na vozík, RZP-čka vás musí odviezť. Tak som sa potom podľavil, hovorím, tak reku dobre. Tak zavolajte tú RZP-čku. Som si sadol, som čakal, volala a vzápätí mi lekár oznamuje, že RZP-čka neni. A neprišla. Dva dni nato, lebo aj po dvoch dňoch sa mi pani doktorka ospravedlňovala, že RZP-čka neprišla, ja som sa tak usmial, hovorím, veď to je v poriadku. A ona hovorí, za 30 rokov praxe sa jej to nestalo. Za 30 rokov. Tak akurát pri mne sa jej to stalo, to bolo také úplne superšťastie. Teraz, keď som prišiel na centrálny príjem, predo mnou prišla RZP-čka, ja som tam šiel s manželkou. Prihlásili sme sa, lekár tam mal ako čakať, všetko. A to je ten systém organizácie práce, pani ministerka, ako v zdravotníctve, dotknem sa aj tej elektronizácie, ale ešte prídem postupne ako k tomu. A to je ten systém organizácie práce ako v zdravotníctve. Veľakrát to vyzerá ako naozaj, ako taký akoby chaos. Predo mnou prišla RZP-čka, samozrejme, venovali sa tomu pacientovi a darmo ja som sestre, alebo manželka ukazovala sestre tam, že to je to, akútny stav a všetko. A začala teraz vlastne, poviem to, taký pingpong. Pôjdete na druhé poschodie, z druhého poschodia na piate poschodie, z piateho poschodia pôjdete zase na prízemie, z prízemia zase na druhé poschodie a zas vás poslali na piate poschodie, medzitým lekár stihol dopísať dve vety. A vy môžte zomrieť. A teraz vás dajú ako na chirurgické oddelenie ako akútny, na IS-ku vás ako potom majú ako previezť, už nesmiete zrobiť ani krok, lebo sestrička príde, musíš sedieť vo vozíku a nesmieš urobiť nič. Ale medzitým môžeš zomrieť. A v chodbách nemocnice. Tak ja len toľko ako k tomuto. Indikátory kvality. Je to super ako vec a zvlášť ako, ako aj v zdravotníctve, aby boli ako tie indikátory kvality, veď ja sa tomu ani nebránim, aj tie audity, ktoré ako by mali ako tam prebiehať, a tá kvalita by tam stúpala. Ale ľudský faktor alebo prístup ako k pacientom, dovolím si povedať, že nijaké indikátory ako nezlepšia. Chce to systém vzdelávania, naozaj, aj keď to vyzerá ako také klišé alebo nejaké také formálne, ale naozaj ten systém vzdelávania aby bol už na stredných školách a vysokých školách. Nezabudni, že je tu pacient. Nie si ty tu kvôli, ja neviem, budove, kvôli tvojmu titulu, ale ty si tu, aj lekár aj zdravotná sestra, kvôli pacientovi. A ten prístup človeka k človeku je jeden, dovolím si povedať, v zdravotníctve najdôležitejší. Samozrejme, profesnosť, aby tu bola ako namieste, to nevyhnutne musí byť. Ale ten ľudský prístup a ten ľudský rozmer, ten je veľmi dôležitý. To, čo som počúval dlhé roky blízkych príbuzných - pacientov aj samotných pacientov, a cez ten krátky zážitok, ktorý som zažil ako samotnej nemocnice, mnohé veci som si ako ozrejmil. My ideme zavádzať elektronický systém ako v zdravotníctve. Nič proti tomu, pani ministerka, stojí to 130 mil. eur, máme ich dostať údajne z Európskej únie, prosím, nejde to možno zo štátneho rozpočtu, že mohol by som to trebárs aj takto ako povedať, ale ja sa pýtam, kde sú postele? Veď to som už hovoril na tom zdravotníckom výbore. Ja keď som si na tú posteľ ľahol, tak som okamžite pochopil, ako je možné, že títo pacienti chodia s tak hroznými dekubitmi. Dostanete ten dekubit behom jedného dňa. Teraz my ako tu, poslanci, sedíme na takých pohodlných kreslách, v ktorých tuná sedíme. A to sme zdraví. Premietnite si, na akú posteľ si dnes večer, v noci kdesi ľahnete, a to ste zdraví. Idete na dovolenku, máte troj-, štyri- alebo jednohviezdičkový hotel, na akej posteli spíš? Ak by si mal tu taký tenký molitan, ktorý má 6 cm, potiahnutý mikroténom a na to je plachta, ktorá sa ti zošmykne, a si celý zaparený, tak neviem, ako by si sa cítil na takom lôžku. A keď si ešte chorý. A keď pacient, alebo zdravotný personál príde raz za dve hodiny ako polohovať a nemôžeš sa ako pohnúť. Chýba ti hrazda, za ktorú sa ako potiahneš. V tých nemocniciach to je hotová katastrofa, čo všetko nám chýba ako v tých nemocniciach. Ale veď to nie je predsa ten systém zdravotníctva alebo to zdravotníctvo, že za rok a pol, za dva roky alebo za päť rokov, že sa tak zhoršilo. Ale posledných 22 rokov je v takom otrasnom ako stave. Ja som pre Parlamentný kuriér tam napísal, že aj ten projekt elektronizácie, nie som proti nemu, ale ak sa toto všetko, tie základné veci splnia ako v systéme ako zdravotníctva, prosím, potom nech sa zavádza aj tá elektronizácia. Mzdové ohodnotenie pracovníkov v rezorte zdravotníctva. Tu bol taký problém v tom zdravotníctve, opakujúci sa. Tak ako to už aj ktosi povedal, aj tuná bývalého pána ministra označili, že aký je expert, lebo to sa ešte nikomu nepodarilo postaviť ako stavovské organizácie ako proti sebe, mám na mysli zdravotné sestry kontra lekári. Ale to tu bolo. Bolo to tu. A ja vám to aj pripomeniem. A tí, ktorí ste lekári, tak vám to ako pripomeniem. Lekári a lekári stáli proti sebe, to bolo hneď v úvode. To boli štátni lekári a neštátni. Kontraproduktívne proti sebe ako stáli. Poriešilo sa to, hej, čiastočne. Dneska si myslím, že v tom štátnom sektore sú tí lekári na tom lepšie, ako sú v tom neštátnom sektore. Posledná situácia priniesla čosi úplne ako absurdné, nechcem upierať ako platy ako zdravotných sestier. Dovolím si povedať, že platy zdravotných sestier naozaj neboli ako docenené a dohodnotené. Len to nemôže byť tak paušálne ako dané, ako to bolo, lebo je rozdiel, v akom, na akom pracovisku a na akej pozícii tá zdravotná sestra je, to treba naozaj ako diferencovať. Nemôže byť situácia taká, kde sú neštátne zdravotnícke zariadenia a kde je lekár, ktorý má možno päťsto pacientov alebo šesťsto pacientov, a on minimálne má ohodnotiť zdravotnú sestru a podľa tých mzdových ako taríf mu to vyjde okolo 900 eur. A tá zdravotná sestra má vyšší plat, ako má lekár samotný. Naozaj to vyvoláva veľké napätie v mnohých neštátnych zdravotníckych zariadeniach, to je čosi zlé. Je potrebné sa naozaj ako na to pozrieť. LSPP. LSPP, dlhodobo neriešená problematika. To je v programovom vyhlásení vlády. To je fakt pravda. Ak máme dlhodobo neriešenú problematiku LSPP a máme na mysli obdobie desiatich rokov, sedí vec. Ale tu je tá výzva, na tú komunikáciu a prizvanie si tej odbornej verejnosti, aby sa o týchto veciach diskutovalo. Predsa nemôže zákonom ukladať povinnosť lekárovi, ktorý ide do služby, veľakrát práve jak som to spomínal, tých obvodných lekárov či pediatrov alebo pre, všeobecných lekárov pre dospelých, má zdravotné problémy, veľakrát je to už lekár na dôchodku, ktorý má 65, možno 70 rokov, ale jemu ukladá povinnosť, že on do služby musí nastúpiť. Pokiaľ nenastúpi, porušuje zákon. Veď je to v rozpore aj s Ústavou Slovenskej republiky, lebo veľakrát títo lekári pracujú v nedôstojných podmienkach, nedostatočne ohodnotení. Nijakú prácu nechcem dehonestovať, ale predsa práca lekára v službe nemôže byť menej honorovaná ako možno práca upratovačky, ktorá príde a uprace ako tie priestory. To je úplne, totálne absurdné. Potom tí prevádzkovatelia LSPP veľakrát zneužívajú túto situáciu, určujú si jednoducho podmienky, aj tieto platové, a ten lekár jednoducho je povinný túto prácu vykonávať, hoci nesúhlasí s týmito podmienkami. Tu mám tých stomatológov len tak okrajovo, tak spomeniem. Toto je tiež jedna z problémov Slovenskej republiky, tuná nie že máme už nedostatok ako stomatológov na Slovensku, ale my už máme aj nedostatok univerzitných profesorov a garantov, ktorí by zabezpečovali odbornú výuku stomatológov. Je potrebné naozaj aj na túto ako problematiku