51. schôdza NR SR - 4.deň - B. popoludní
Dátum: 2015-05-12
Poslanec: Beblavý, Miroslav (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

38. Vážená pani predsedajúca, vážené kolegyne, kolegovia, dovoľte mi vystúpiť k téme, o ktorej hovoríme, to je minimálny dôchodok, aj keď nevyjadrím sa nejak obsiahlejšie k tomu prekáraniu, ktoré tu prebieha. Aj keď musím povedať, že po tom, ako prvá, aj druhá Ficova vláda dokaličuje II. pilier, je už dnes Ľudovít Kaník asi za jeho stav tak zodpovedný, ako Ján Figeľ za lacné diaľnice a rovnako tieto typy dôkazov, aké prinášal váš predseda pred časom a moc mu to nepomohlo, tak sú tu dnes prezentované. Ale poďme, poďme k veci. Dnes tu totižto riešime otázku minimálneho dôchodku, nie otázku ani II. piliera, ani dôchodkového systému ako celku a minimálny dôchodok je vážna vec a vec, ktorá najmä, bude jej vážnosť narastať, takže stojí za to venovať jej chvíľu pozornosti a nielen vo vzťahu k II. pilieru. Pred rokom, dokonca pred viac, pred rokom to bolo, sme ako prvý zákon vlastne po založení SIETE predkladali práve návrh zákona o minimálnom dôchodku, ktorý bol vtedy SMER-om odmietnutý a ten dôvod bol veľmi jednoduchý. Minimálny dôchodok je niečo, čo je pre mňa zosobnením jednoduchého, zrozumiteľného, ale solidárneho štátu. Teda štátu, ktorý je tu pre všetkých. Zároveň garantuje tie základné práva, ale ponecháva ľuďom aj slobodu. Z praktickejšieho hľadiska ten minimálny dôchodok bol inšpirovaný aj byrokraciou, ktorá je spojená dnes s dávkou v hmotnej núdzi pre starších ľudí. A tu má pravdu aj pán Kaník, ale aj pán minister v tom, že solidarita s dôchodcami s nízkym príjmom tu existuje už viac ako desať rokov v podobe dávky v hmotnej núdzi. A táto solidarita však vždy predstavovala pre dôchodcov určité administratívne bremeno. Toto administratívne bremeno sa však výrazne zvýšilo po prijatí nového zákona o hmotnej núdzi, ktorý začal byť platný minulý rok 1. januára, kde viac ako desaťtisíc dôchodcov najprv nedokázalo, ktorí predtým poberali dávku v hmotnej núdzi, nedokázalo dočiahnuť na dávku v hmotnej núdzi po novom. A následne museli prijímať aj pomerne drahé, komplikované, byrokratické opatrenia, mnohí z nich, aby sa dostali k tomu, na čo predtým nárok mali. Sú to, boli to veci ako vecné bremeno na nehnuteľnosti a podobne. To ma viedlo k presvedčeniu, že by sme mali naozaj minimálny dôchodok riešiť nie cez dávku v hmotnej núdzi tak, aby bola administratívnym bremenom pre dôchodcov, ale jednoduchšie a prístupnejšie. Tento návrh bol vtedy zo strany SMER-u zamietnutý bez nejakej hlbšej debaty. Dnes tu ten návrh opäť máme. Nespomínam to preto, že by som chcel riešiť nejaké autorské práva, pretože si myslím, že tie v politike reálne ani neexistujú. Dôležité nie je, kto to vymyslí, ale kto za to bojuje a aj kto to presadí. Hovorím to preto, aby sme mohli porovnať tie vízie, ktoré tieto dva návrhy prezentovali a hovorí trošku aj o návrhu, ktorý máme pred sebou. Dávka v hmotnej núdzi je solidarita všetkých občanov s chudobnými spoluobčanmi. Minimálny dôchodok je solidarita pracujúcich, ktorí odvádzajú do dôchodkového systému svoje peniaze s ostatnými pracujúcimi, ktorým vychádza nízky dôchodok. S tým osobne problém nemám, hoci si myslím naďalej, že tá solidarita by mala byť solidarita všeobecná, nielen solidarita pracujúcich. Ale ak sa vláda rozhodla to urobiť ako solidaritu pracujúcich navzájom, som ochotný to akceptovať. Minimálny dôchodok, tak ako ho navrhla pred rokom SIEŤ a ako ho dnes navrhuje SMER, má jedno spoločné, a to je, že pre človeka, ktorý celý život pracoval, ak celý život myslíme 40 rokov, vychádza minimálny dôchodok vo výške 300 eur. Chcem sa aj pri tejto sume zastaviť, lebo to je suma, ktorá nepredstavuje žiadny štedrý dôchodok, je to minimálny dôchodok, je to naozaj zabezpečenie dôstojného, ale veľmi základného života. Z tohto hľadiska ani minimálny dôchodok nemožno považovať za nejaký populizmus alebo rozdávanie, pretože ide naozaj o zabezpečenie základu, avšak základu, ktorý je vyšší, ako je dnešné životné minimum pre takéhoto jednotlivca, dokonca výrazne vyšší. To znamená, že minimálny dôchodok je dnes vyjadrením toho, že človek, ktorý celý život pracoval, aj keď za malé peniaze, mu chceme garantovať vyššiu životný úroveň, ako garantujeme všeobecne z titulu občianskej solidarity všetkým občanom tejto krajiny. Suma 300 eur pre človeka, ktorý pracoval 40 rokov, je preto skromná a z môjho pohľadu primeraná, pretože je o 100 eur vyššia, ako je životné minimum pre jedného jednotlivca. Z tohto pohľadu opäť medzi návrhom SIETE a dnešným vládnym návrhom vládne zhoda. Kde tá zhoda nevládne, je v dvoch parametroch minimálneho dôchodku, ktoré, kde v jednom je vládny návrh štedrejší a v jednom naopak, menej štedrý a menej systémový ako ten, ktorý som tu pred rokom predkladal. V čom je štedrejší, je, že, a pán minister to, ak sa nemýlim, aj v úvodnom slove zdôraznil, je, že tento návrh nijako neuplatňuje vnútrorodinnú solidaritu. To znamená, ak osoba celý život pracuje a má nízky dôchodok, tak sa neskúma, či v rámci vnútrorodinnej solidarity jej partner, partnerka, alebo aj tento samotný človek nemá majetok alebo príjem iný, ale jednoducho sa mu navýši dôchodok automaticky. Nechcem teraz hovoriť o hypotetických príkladoch ľudí, ktorí môžu mať, ja neviem, veľké príjmy z akcií alebo z nejakého dedičstva, ktoré sú asi naozaj skôr minoritné. Hovorím o pravdepodobnejších a častých prípadoch, kde manželka napríklad má takýto nízky dôchodok, lebo robila zle platenú prácu a manžel má naopak dôchodok nadpriemerný, čo je prípad, ktorý je dokonca štandardný, tak podľa tohto návrhu neuplatňujeme vnútrorodinnú solidaritu medzi týmito dvoma ľuďmi, ale z peňazí všetkých pracujúcich zvyšujeme jednému z nich dôchodok. Ja osobne, v prípade opozície sa vždy očakáva, že ona len pridáva a sľubuje naviac oproti vláde, keďže nemá zodpovednosť, ale ja za seba musím povedať, že tento návrh nepovažujem za úplne vhodný, a to najmä z toho hľadiska, že do budúcnosti môžeme predpokladať rozširovanie inštitútu minimálneho dôchodku. To znamená, že väčší podiel a ľudí, ako dnes ho bude poberať a nároky na verejné financie budú narastať. Dnes je pomerne jednoduché sľúbiť, teraz vláda odhaduje, ak sa nemýlim, 70-tis. ľudí, opravte ma, pán minister, 75-tis. ľudí, v budúcnosti to určite bude v šiestich cifrách a ten počet bude narastať. Bude narastať jednak kvôli tomu, ako bude narastať počet dôchodcov a bude narastať aj kvôli opatreniam, ktoré sa týkajú napríklad výšky náhrady, alebo aj odpracovaných rokov. Naopak, tento návrh je tvrdší a ja by som si dovolil dokonca povedať, že už nesystémový v tom, ako minimálny dôchodok vypočítava. Tento návrh totiž hovorí, že nárok naňho majú len ľudia, ktorí odpracovali aspoň tridsať rokov a tí, čo majú viac ako tridsať rokov, sa im za každý rok pripočítava určité percento k tej sume. Návrh, ktorý som predkladal pred rokom ja, bol postavený opačne. Hovorí o tom, že 300 eur je nárok za štyridsať rokov a za každý rok, o ktorý človek pracoval menej, získa o jedno percento menej. Tým pádom tento návrh nevytvára také ostré zlomy. Nevytvára situáciu, kde 29, človek s dvadsaťdeväťročnou praxou už nebude mať nárok a môže skončiť v oveľa horšej situácii, ako človek, ktorý od neho robil povedané ľudovo o jeden deň dlhšie. Pán poslanec Bublavý, teraz tu nie je, hovoril o starodôchodcoch a novodôchodcoch a koľko zlého spôsobili tie skoky, ktoré sa v roku 2004 odohrali tým, že noví dôchodcovia mali mnohokrát lepšie podmienky, ako starí dôchodcovia. Teraz ideme vytvárať nový veľký skok medzi chudobnými dôchodcami, podľa toho, či robia do tridsať rokov alebo od tridsať rokov. Preto si osobne myslím, že návrh, ktorý som predkladal ja, aby to znižovanie nároku bolo kontinuálne, za každý rok o jedno percento nižšie, bol z tohto hľadiska lepší, pričom jeho finančný dopad bol pomerne malý. A v tomto mi dovoľte len vyjadriť ľútosť, pán minister, že v tejto časti ste sa neinšpirovali, lebo myslím si, toto nie je ideologická otázka, to nie je pravicový návrh, ani stredový návrh, ani ľavicový návrh, to je naozaj skôr otázka zabezpečenia najlepšieho výsledku. A posledný a najdôležitejší rozdiel medzi návrhom vlády a návrhom, ktorý SIEŤ predložila pred rokom, je ten, o ktorom sa už dneska veľa hovorí, a to je diskriminácia sporiteľov z II. piliera. Keďže kolegovia o ňom hovorili veľa na jednej, aj na druhej strane, nechcem o ňom rozprávať ja obsiahlo, ale predsa len mi dovoľte dve zásadné poznámky. Prvá je, že argument, ktorým to vláda odôvodňuje, je absurdný. Vláda hovorí o morálnom hazarde, kde by sporitelia v II. pilieri boli motivovaní hazardne nakladať so svojimi úsporami s vedomím, že minimálny dôchodok ich ochráni aj v prípade neúspešnej investície. Pán minister veľmi dobre vie, že II. pilier je predmetom extrémne prísnej regulácie, asi najprísnejšej na fungovanie súkromného sektora v Slovenskej republike a že ak sú nejaké problémy s fungovaním II. piliera aj vďaka reguláciám prijatým za vlády Roberta Fica, tak je to nedostatočná motivácia k investovaniu. Je to príliš veľká tendencia k opatrnosti. Zároveň platí regulácia, podľa ktorej pred dôchodkom pomerne dlhé obdobie človek už ani nemá slobodu, ako sa s tými peniazmi nakladá. A do tretice, predstava, ako niekto v štyridsiatke si hovorí, že teraz Ficova vláda prijala nejaké opatrenia a preto poďme riskovať s tým, aký budeme mať o 25 rokov dôchodok, je za hranicou absurdity. Preto ten argument, musím povedať, bez ohľadu, čo si o ňom myslím politicky, je intelektuálne a obsahovo extrémne slabý a ani v diskusii ho vaši vlastní poslanci nepoužívajú, ale skôr sa odvolávajú na nejaké všeobecné argumenty proti II. pilieru a proti tomu, aby štát nejakým spôsobom pomáhal ľuďom, ktorí si sporia. Zároveň mi dovoľte povedať, že zmyslom minimálneho dôchodku je solidarita. Solidarita s tými, ktorí sú z akéhokoľvek dôvodu menej úspešní. Je to solidarita aj s poštárkami, je to solidarita aj s ľuďmi, ktorým vyplácajú na ruku minimálnu mzdu a vedľa toho obálku, je to solidarita aj so živnostníkmi, ktorí platia z minimálneho základu odvody. Toto všetko sú nepomerne väčšie skupiny a skupiny, ktoré majú nepomerne väčší vplyv na výšku svojich odvodov, ako nejaký pomyselný občan, ktorý ide riskovať na Wall Streete kvôli tomu, že mu Richter zaručil minimálny dôchodok. Ak by nám naozaj vadilo to, čo hovoríte, nemohli by sme minimálny dôchodok zaviesť vôbec, pretože ignorujeme problémy a hrozby I. kategórie a riešime niečo, čo ani nemôže vzniknúť, ale rovno keby vzniklo, bolo by problémom III. kategórie. Preto je naozaj evidentné, že jedinou a jedinou motiváciou tohto kroku je dať ľuďom silný signál, najmä tým s nižšími príjmami, aby vystúpili z II. piliera v rámci tohto otvorenia a nevstupovali do neho. Paradox toho návrhu je, že podľa môjho názoru, a môžeme si to skontrolovať, myslím, že 15. júna skončí možnosť prestupu? Môžeme sa, pán minister, som si istý, že tu budete v priebehu júna, júla, opäť na schôdzi parlamentu. Myslím si, že vám to vôbec nepomôže. Myslím si, že počet ľudí, ktorí vstúpia - alebo vystúpia - do II. piliera, bude týmto opatrením ovplyvnený tak marginálne, až to bude nezbadateľné. A poviem vám, prečo si to myslím. Nielen preto, že toto, o čom tu hovoríme, je pre 95 % ľudí príliš komplikovaná diskusia na to, aby sa jej vôbec venovali, ale najmä preto, že aj dnes veľmi jasne vidíme, že skutočný dôvod, prečo ľudia vstúpili do II. piliera a prečo ľudia zostávajú v II. pilieri napriek opakovaným kampaniam za to, aby odtiaľ odišli, je absolútna nedôvera k tomuto štátu. To je hlavný problém a to je to, nie ani falošná reklama, ktorá tu bola. A ja si myslím, že pán poslanec Hlina na ňu už dlhodobo upozorňoval a má pravdu. Ale nie tá bola dôvodom, prečo ľudia vstúpili a zostávajú, prečo ani dneska takmer nikto nevystupuje. Ním je nedôvera k štátu, že sa nedá spoľahnúť na tento štát, že to, čo sľúbi, dodrží a že tu bude pre ľudí, keď to budú naozaj potrebovať v rozsahu sľubov, ktoré im dneska dáva. A preto ľudia preferujú aj neistý, dneska už aj menší II. pilier, lebo ešte aj neistý a menší II. pilier je pre nich preferovateľný pred absolútne nedôveryhodným štátom. A paradox, o ktorom som tu hovoril, je ten, že každým takýmto oparením vy neprispievate k tomu, aby ľudia odišli z II. piliera, lebo neodídu, lebo im naopak potvrdzujete, že tomuto štátu sa nedá veriť, lebo každý minister, každá vláda a osobitne vlády Roberta Fica menia zákony častejšie ako toaletný papier, podľa momentálnej politickej a predvolebnej potreby. A kým to bude platiť, a nielen v dôchodkoch, ale aj v daniach, ale aj v reguláciách, tak dovtedy, pán minister, vám ľudia, ani nám, ani štátu nebudú veriť a bude sa to prejavovať aj v dôchodkoch, ale aj v platení daní, aj v prístupe ľudí k tomuto štátu, kým ten štát nebude predvídateľný, dôveryhodný, zrozumiteľný a bude si stáť za svojím slovom. Preto mi je ľúto, že dnes prijímate zákon v tej podobe, v akej ho prijímate. Nie preto, žeby som sa bál, že 100-tis. ľudí teraz odíde z II. piliera, ak to schválite. Neodíde. Môžeme sa o to staviť, že tých dodatočných 100-tis. ľudí neodíde. To isté platí aj pre krátenie II. piliera, druhopilierového dôchodku, ktoré dnes v zákone je, keď človek, ktorý je v II. pilieri, dostane z I. piliera menší dôchodok. To je samo o sebe v poriadku. Samozrejme, že ak si niekto odvedie časť odvodov, tak, na II. pilier, z nich by nemal dostať prvopilierový dôchodok. Dnes však platí to, že jemu sa z toho dôchodku zoberie oveľa viac. To samo o sebe malo zmysel, keď všetci mali byť v II. pilieri. Pretože ak všetci mali byť v II. pilieri, tak to mohlo byť jedno z opatrení na riešenie demografickej a dôchodkovej krízy. Určitá daň za dôchodkovú reformu. V okamihu, keď táto spoločnosť dospela, a ja naozaj mám pocit, že dnes, hoci aj nešťastne dospela ku konsenzu, že piliere majú súťažiť, čo síce nedáva veľký zmysel, ako už bolo povedané, ale je to dneska politicky a spoločensky tak, tak v tej chvíli tá súťaž musí byť férová. A ak má byť tá súťaž férová, nie je možné človeku, ktorý je v II. pilieri, krátiť dôchodok viac, než je proporcionálne k tomu, koľko tam vložil. Preto mi dovoľte predložiť pozmeňovací návrh v dvoch častiach, ktorý rieši tieto dva problémy, ja ho prečítam na záver, ale ešte predtým chcem politicky povedať, že minimálny dôchodok je potrebný a ak bude prijatý pozmeňovací návrh v časti druhej, to znamená taký, ktorý nebude krátiť minimálny dôchodok pre sporiteľov, tak ja, aj druhý poslanec za SIEŤ pán Fedor podporíme tento návrh zákona a urobíme to s plným vedomím a s plnou vážnosťou. Ak však tento návrh prijatý nebude, musím zopakovať to, čo povedal pán Július Brocka dopoludnia, že napriek pôvodnému očakávaniu, že podporím tento návrh, ho nebudem môcť podporiť a budeme ho musieť napraviť. Dovoľte mi na záver prečítať pozmeňujúci návrh. Je to pozmeňujúci návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Miroslava Beblavého k vládnemu návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony. K čl. I V čl. I sa za bod 4 vkladá nový bod 5, ktorý znie: 5. V § 66 odsek 6 znie: "(6) Suma starobného dôchodku poistenca, ktorý je sporiteľ, alebo bol sporiteľ podľa osobitného predpisu, sa za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení a) pred 1. septembrom 2012 zníži o 36/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení, b) od 1. septembra 2012 do 31. decembra 2016 zníži o 16/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení, c) od 1. januára 2017 do 31. decembra 2017 zníži o 17/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení, d) od 1. januára 2018 do 31. decembra 2018 zníži o 18/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení, e) od 1. januára 2019 do 31. decembra 2019 zníži o 19/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení, f) od 1. januára 2020 do 31. decembra 2020 zníži o 20/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení, g) od 1. januára 2021 do 31. decembra 2021 zníži o 21/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení, h) od 1. januára 2022 do 31. decembra 2022 zníži o 22/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení, i) od 1. januára 2023 do 31. decembra 2023 zníži o 23/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení, j) po 31. decembri 2023 zníži o 24/91 pomernej sumy starobného dôchodku patriacej za obdobie účasti na starobnom dôchodkovom sporení." Zostávajúce body sa primerane prečíslujú. Zároveň navrhujem v súvislosti s navrhovanou úpravou vyňať na osobitné hlasovanie body 1 až 10 spoločnej správy výborov s odporúčaním neschváliť a teda spojiť hlasovanie o nich. Ďakujem pekne.