28. schôdza NR SR - 5.deň - B. popoludní
Dátum: 2012-02-07
Poslanec: Kalist, Peter (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

155. Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, vážený pán predseda, teda, vážené dámy, páni kolegovia, strašne dlho tu už rozprávame o tomto zákone. Podľa mňa až príliš dlho, takže ja sa budem snažiť svoje vystúpenie čo maximálne skrátiť, ale fakt mi nedá nezareagovať na niektoré veci. Neustále tu niekto hovorí, že sa jedná o predvolebné, o populizmus a neviem o čo ostatné. Dámy a páni, tento zákon je jedenásty mesiac v parlamente. V čase, keď bol predkladaný, nikto z nás, určite z predkladateľov, určite ani netušil, že budú nejaké predčasné voľby a vôbec jedenásť mesiacov v apríli minulého roku určite nie a že vôbec to budeme prejednávať až o 11 mesiacov. Ja som si naivne myslel, že v máji minulého roku dávno zákon je prejednaný, Národná rada dostane možnosť o ňom hlasovať v druhom, treťom čítaní a uvidíme, ako sa vážení poslanci, poslankyne rozhodnú. Takže reči o tom, že je to predvolebná kampaň a podobné veci sú nepravdou alebo teda zavádzajúce. Bohužiaľ, tak to vyšlo, ale nemá to s tým nič, vôbec nič spoločné. Teraz k tomu, k tým poľovníkom. Odznelo tu číslo, že asi 60-tisíc ľudí má poľovnícke lístky, sú členmi poľovníckeho združenia. Ja som presvedčený, že drvivá väčšina z nich sú slušní ľudia. Slušní ľudia, takí ako hocktorí iní "nie poľovník". Ľudia, ktorí nebudú strieľať, keď niečo nevidia. Ľudia, ktorí sa správajú v lese tak, ako sa právať majú, a viem to z prvej ruky, môj dedo bol celý život poľovník a tiež som nejaké roky, aj keď ja sám nie som poľovník, s ním v tom lese strávil. Ja som to videl, videl som ako dokonca on nadával na mnohých aj poľovníkov aj nepoľovníkov, neslušných ľudí, ktorí sa nesprávali tak, ako sa sluší a patrí. Či už je to les alebo čokoľvek iné. Takže aby bolo jasné, nikto nechce ani v najmenšom spochybňovať to, že poľovníci, teda poľovníkov a ich nejakú úlohu v lese v ochrane prírody a v tých ostatných veciach. Aj áno, aj v odstrele škodnej, určite nie. Len my chceme vyrovnať šance. Toto je náš základný cieľ, pretože dnes a je to historicky dané, Slovensko je poľovnícka krajina a je vlastne okrem zastavaného územia všetko ostatné poľovným revírom, zhruba povedané 90 %, nie je to iba zastavané ale intravilán atď. Ale keď to trošku tak preženiem tak 90 % slovenského územia je poľovný revír, už to povedal aj kolega Krnáč. A poľovným revírom je napríklad aj hrádza pri Dunaji, kde sa bežne prechádzajú ľudia so svojimi psami. A určite sa to nestáva pravidelne, v pomere v tom koľko tam je psov, koľko ľudí sa tam prechádza, koľko je tam poľovníkov, ale môže sa to stať a stáva sa to, že príde ten jeden z mnohých - neslušný poľovník- a vyhráža sa, ja netvrdím, že je to niekto z vás alebo niekto ľudí, ktorých poznáte, ja ho nepoznám toho, čo sa vyhrážal, ale vyhráža sa slušným ľuďom a robí, bohužiaľ, bohužiaľ, robí hanbu tým ostatným poľovníkom, vyhráža sa len tým, že mu proste zastrelí psa, lebo je v poľovnom revíry, a pritom ten pes dokázateľné nič nerobí. Dokonca aj tuto odznelo v rozprave už, že väčšina tých psov, tých domácich miláčikov, keď ho vysadíte z auta, čo, samozrejme, ťažko odsudzujem, toto je, toto je nedôstojné, to by sa nemalo robiť, zdochne od hladu. Oni nevedia loviť, nevedia sa správať ako "dravá zver v lese", tým netvrdím, že neexistuje a nemôžme niekde nájsť psa , ktorý, ktorý je schopný toto spraviť. Nám ide o vyrovnanie šancí v tom, že keď dokázateľne je ten človek, ten pes tam s človekom v prírode a náhodou odbehne, veď je to takisto zviera, môže sa stať, každý urobí chybu, aby ten pes len hlúpou chybou, malou chybou, ktorú, ktorú sa tí ľudia v drvivej väčšine prípadov snažia napraviť, hľadajú, kričia, volajú po tom psovi a snažia si ho chytiť a odniesť naspäť. Dobre, urobili chybu, súhlasím, ale je tá chyba tak obrovská, že ten pes za to musí zaplatiť životom. A tu je tá Lilica. Lilica bola suka, ktorá, ktorá akože bola vlastne unikátna. Tento pes dokázal vychovávať a vyvádzať rysy do voľnej prírody a podieľal sa na unikátnom celoeurópskom programe, na programe, v ktorom by bolo možné vytvoriť metodiku, ako dostať rysy aj do oblastí, kde už predtým vyhynuli. A nepremysleným, aj keď zákonným spôsobom, výstrelom poľovníka došlo k zahataniu celého projektu. Medzitým títo majitelia už skúšali troch ďalších psov, a tento mladý rys, niekoľkomesačný rys žiadneho z tých psov zatiaľ neprijal, zatiaľ nevedia, čo bude ďalej. Ten poľovník urobil všetko podľa zákona, ale práve nato tu je Národná rada, aby sme sa my zamysleli nad tým, že všetci, že či náhodou sú tie, nie je ten, tá šanca posunutá v neprospech niekoho alebo v prospech niekoho iného. A ja pevne verím, že to nebol a nie je žiaden zlý úmysel, lebo o tom svedčia aj tie počty, áno, samozrejme, zďaleka, síce zastrelí sa 17-tisíc psov a mačiek ročne, ale tak keby každý jeden poľovník zastrelí jedného psa, tak by to malo byť 60-tisíc, takže tu už len na týchto číslach vidno, že to nie je pravda, že každý poľovník si s radosťou strelí do živého terča, to vôbec nie je pravda. Ja len týmto chcem apelovať, že skúste sa zamyslieť, kolegyne, kolegovia, nad tým, že vieme to, vieme to trošku zrovnoprávniť, vieme nájsť nejaký modus operandi, že proste aby bolo možné sa prechádzať po dunajskej hrádzi so psom, kde skutočne nie je žiadna zver, lebo tam je toľko korčuliarov a toľko ľudí, že tam pomaly nie sú ani operenci nad tými hlavami. A bez toho, aby sa mohol stretnúť jedného z tisíc, jedného z desaťtisíc zlého poľovníka, keď som si ho už tak vymyslel, a nemusel sa báť o svojho psa alebo mačku. A odznelo tu kopec, kopec argumentov odborných takých, onakých určite áno, každý má svoj kus pravdy. Ja len na túto jednu takú takú trošku emotívnu stránku apelujem, že tí psy a mačky sú domáci miláčikovia, sem tam, samozrejme, sa môžu stať tie prípady, o ktorých hovoríte, ale existuje strašne veľa, bohužiaľ, strašne veľa zneužití tohto zákona alebo nesprávneho vyhodnotenia, akokoľvek to nazveme a opakujem, nemyslím si, že to je nejaký zlý úmysel, ale neviete to vylúčiť, nevieme to vylúčiť. A z toho dôvodu chceme aspoň trochu to zmeniť, aspoň pokiaľ, pokiaľ toho psa, mačku označíte, pokiaľ bude jednoznačne jasné, že majiteľ je tam, sa ho snaží nájsť, nehovorím o nejako zatúlanom psovi, ktorý je tam piaty mesiac a skutočne loví, hovorím o psovi, ktorý teraz pre desiatimi minútami zdrhol majiteľovi, hovorím o psovi, ako bola Lilica, kde majiteľka kričala: "Nestrieľajte!" A som presvedčený z tých vás, čo sú tu poľovníci, že keby počuli , že niekto kričí nestrieľajte, tak by ste nestrelili. Som ja o tom presvedčený, nepoznám vás všetkých do detailu, ale som o tom naozaj presvedčený, úprimne. Ale napriek tomu sa to stalo. A tomuto chceme zabrániť. A keď sú tam nejaké nezrovnalosti, stále sa dajú, stále sa dajú akože vyžehliť, upraviť, spraviť, žiaden zákon na svete nie je úplne stopercentný, ideálny a neviem aký by sme chceli, aj keby všetci sme chceli mať také zákony. Takže našim cieľom nie je útočiť proti poľovníkom, to v žiadnom prípade, našim cieľom je skutočne aspoň trochu to posunúť, mať, dať možnosť ľuďom, že keď som s tým psom a stane sa chyba, tak nech ten pes okamžite nemusí za to zaplatiť životom. Ako náhle ujde a bude tam dva mesiace v tom lese skutočne robiť škodu, bohužiaľ, ale pokiaľ, pokiaľ skutočne zdrhol teraz a stali sa, bohužiaľ, prípady aj také, že stávajú sa horšie veci určite, ale zo susedskej zloby niekto niekomu zastrelí psa 201 metrov za domom, len preto, že je zlý. To neznamená, že keby nebol poľovník, tak nebude zlý, on je pravdepodobne zlý celý svoj život. Ale stali sa takéto prípady a týmto prípadom chceme zabrániť, ničomu inému, to značí nebudem tu rozoberať, tu sú väčší odborníci, čo sa týka poľovníctva určite. A len len na toto apelujem, pokiaľ by bolo možné túto stránku veci zvážiť, bol by som veľmi rád, keby všetci poslanci v tejto Národnej rade tento zákon, návrh zákona podporili. Ďakujem.