24. schôdza NR SR - 3.deň - B. popoludní
Dátum: 2011-10-18
Poslanec: Ondruš, Branislav (SMER - SD)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

24. Ďakujem pekne, pán podpredseda. Vážený pán minister, kolegyne a kolegovia, nielen samotný tento zákon, ale aj rozprava k nemu, ktorá prebieha v tomto pléne, ukazuje, že je len veľmi malý priestor na to, aby došlo k nejakej zhode medzi opozíciou a vládnou koalíciou, pokiaľ ide o tento návrh. A to jednoducho preto, lebo je úplne evidentné, že vychádzame z hodnotovo a filozoficky rozdielnych pozícií. Hovorím o tom v reakcii na rozpravu, ktorej sme teraz svedkami, a vystúpenia dvoch kolegov z radov vládnych poslancov, ktorí kritizovali, že za stranu SMER tu vystupujú predovšetkým ľudia, ktorí sú zároveň starostami alebo primátormi, alebo majú iné pozície v rámci samosprávy. Zatiaľ čo my práve tento fakt vyzdvihujeme, zdôrazňujeme a považujeme za pozitívum, naopak, spomedzi vás, dvaja kolegovia toto kritizovali a považujú práve za negatívum. A mám pocit, že toto je taká ilustrácia toho, z akých pozícií vychádzate pri príprave aj tejto legislatívy vy a z akých pozícií vychádzame my. My sa domnievame, že je dobre, ak vystupujú k takýmto návrhom práve tí ľudia, ktorí najviac poznajú problematiku, ktorí s ňou najviac pracujú, ktorí sú s ňou najviac konfrontovaní v praxi a práve preto môžu využiť konkrétne praktické skúsenosti zo života, zo svojho pôsobenia a cez tieto, alebo vďaka týmto skúsenostiam potom hodnotiť pozitíva a negatíva predkladaných návrhov. Z toho dôvodu ja sa aj na tomto mieste chcem opäť prihlásiť k tomu, aby sme nikdy sa neusilovali obmedzovať výkon poslaneckého mandátu v Národnej rade vo vzťahu k výkonu poslaneckého mandátu v samospráve. Ja fakt, že medzi nami sedia aj starostovia, primátori, že medzi nami sedí župan, považujem za prínos pre každú našu debatu, a to aj pre tú, ktorú máme teraz na stole. Vážené kolegyne a kolegovia, zároveň sa domnievam, že práve množstvo vystúpení zástupcov samospráv v tejto rozprave dokazuje to, že príprave tohto zákona nepredchádzala dôkladná debata a skutočne celospoločenská debata a tá je nevyhnutná, pretože či sa nám to páči, alebo nie, či už sme, alebo nie sme zástupcovia samosprávy, každý z nás má so samosprávou nejaké skúsenosti, každý z nás je klientom samosprávy, pretože nikto z nás nemôže žiť mimo dosahu samosprávnych orgánov a ich rozhodnutí. Z tohto dôvodu v skutočnosti každý jeden z nás je, alebo bude nejakým spôsobom v prípade prijatia tohto zákona zasiahnutý a, bohužiaľ, z toho, čo sme počuli predovšetkým od starostov a primátorov, ten zásah bude negatívny. Vážené kolegyne a kolegovia, v prvom rade by som chcel, pokiaľ ide o samosprávy, vyvrátiť alebo, áno, vyvrátiť jeden ako argument, ktorý sa tu stále používa, a to, že ak je štát postavený do situácie, že musí šetriť, tak aj samosprávy by sa mali naučiť šetriť. Moja skúsenosť, keďže až do decembra minulého roka som sám bol poslancom mestského zastupiteľstva, hovorí, že dokonca aj v čase, kedy samosprávy na tom finančne neboli až tak zle, boli na tom stále horšie ako štát, a aj v tom čase boli nútené šetriť. Áno, na jednej strane tu boli aj rozvojové projekty, pretože úlohou samospráv nie je len udržiavať, ale aj modernizovať a rozvíjať obce, mestá alebo kraje. Na druhej strane, aj v tej, aj v tom čase hojnosti, ak to tak môžem nazvať, boli samosprávy konfrontované s tvrdou realitou. Ani v tom čase na mnohé, na výkon mnohých tzv. kompetencií, v skutočnosti ale povinností, pretože slovo kompetencia má svoj slovenský, svoju slovenskú obdobu v slove právomoc a musím povedať, že z tohto hľadiska naozaj nejde ani tak o právomoci, ako skôr o povinnosti samospráv. Tak aj v čase hojnosti, mnoho z týchto povinností si samosprávy boli schopné vykonávať iba obmedzene alebo nie v takej miere, v akej by si to predstavovali občania. To je dôsledok fiškálnej decentralizácie, ktorá bola vykonaná v neprospech samospráv, v neprospech obcí a miest, hoci je pravda, že v istom čase, keď príjmy rástli aj štátu aj samosprávam, nebol tento fakt tak vypuklý a nebol tak viditeľný, ako ho vidieť dnes. Iba by som sa opakoval, keby som teraz hovoril o tom, čo hovoril vo svojom vystúpení pán poslanec Petrák, keď spomínal, akým spôsobom sa presúvali kompetencie alebo teda, ako ja hovorím, povinnosti na samosprávy bez adekvátneho finančného plnenia, takže to už opakovať nebudem. Ale musím zdôrazniť, že ak by sme naozaj mali vstúpiť do systémového riešenia alebo ak by sme, naozaj sme mali hľadať systémové riešenie, ktoré vychádza nielen z európskej tradície, ale aj zo skúseností, aké máme v rámci Európskej únie, museli by sme vstúpiť do prerozdeľovania daní medzi samosprávami a štátom oveľa výraznejšie, ako sme to urobili kedykoľvek doteraz. Problémom alebo len jedným z problémov je, akým spôsobom bude vyskladaný daňový príjem obcí a miest a samosprávnych krajov. Druhým problémom je vôbec celkový podiel príjmov samospráv na tom, čo štát vyberie na daniach. A v tomto smere, ak by sme mali ísť na európsky štandard, museli by sme podiel príjmov samospráv na daniach takmer zdvojnásobiť, v podstate zdvojnásobiť. To sú len, to sú len stotiny percenta, pod ktoré by to išlo, ako pod 50 percent. Približne 13 percent dnes je podiel, podiel na daniach, pokiaľ ide o samosprávy, približne 25 percent je podiel na daniach zo strany samospráv v Európskej únii. To je, to je teda naozaj bezmála dvojnásobok a už aj toto porovnanie nám celkom jasne ukazuje, že v skutočnosti, ak sa už bavíme o prerozdeľovaní daňových výnosov medzi štátom a samosprávou, tak my sme ďaleko za tým, čo, ako je finančne stabilizovaná samospráva v rámci Európskej únie. Takisto, čiastočne o tom hovoril alebo do značnej miery o tom hovoril aj pán poslanec Petrák, aby sme sa museli vrátiť oveľa podrobnejšie k výkonu jednotlivých právomocí, kompetencií alebo povinností samospráv a porovnávať ich s tým, ako boli finančne zabezpečované v čase, keď ich mal na starosti štát. Nehovoriac o tom, že mnohé zodpovednosti, ktoré boli prenesené zo štátu na samosprávy, boli prenášané už v tom čase ako deficitné. A teraz nehovorím len samoz..., len teda o samotnom roku 2002 alebo 2001, keď sa tieto veci rozhodovali, ale aj o období, ktoré nasledovalo potom. A nikdy nepre..., nikdy neboli tieto kompetencie presunuté naozaj s dostatočným finančným plnením, pretože aj keď by bol, aj keď sa stalo, že podľa prepočtov z hľadiska rozpočtu boli presunuté príslušné zdroje s tou príslušnou kompetenciou, vždy išlo o kompetencie, ktoré už v tom čase štát nedostatočne financoval, a teda ako deficitné ich automaticky prenášal aj na samosprávy. Musím povedať, že faktom, ktorý dokazuje, alebo údajom, ktorý dokazuje o tom, že príprave tohto zákona nepredchádzala seriózna analýza a už vôbec nie seriózna a dostatočne hlboká diskusia, je aj skutočnosť, že napríklad predstavitelia samosprávnych krajov sa iba krátko po nástupe novej vlády stretli s pani premiérkou Radičovou, potom už takéto oficiálne pracovné stretnutie nemali. S pánom ministrom financií sa tak isto na takomto oficiálnom pracovnom stretnutí stretli raz. A komunikácia, komunikácia povedzme len so štátnym tajomníkom alebo dokonca s nižšími úradníkmi na ministerstve, takú nemožno považovať za serióznu diskusiu a za seriózny spôsob komunikácie medzi vládou a najvyššími predstaviteľmi samosprávnych krajov. Napokon, v súvislosti s tými číslami, o ktorých sa tu hovorí, mi dovoľte ešte jeden dôležitý údaj. My tu, my tu rozprávame o daniach, o akomsi toku daní zo strany štátu k, smerom k samosprávam. Čiže štát vyberá daň z príjmu fyzických osôb a potom ju prerozdeľuje smerom k samosprávam, v tom terajšom mixe teda alebo v tom terajšom nastavení je to 94 percent z tej vybranej dane. Ale treba povedať, že my máme nastavené, nastavené dane aj tak, že putujú dane aj zo strany samospráv k štátu. A ak teda máme hovoriť o tom, v akej finančnej kondícii sú dnes samosprávy a akým spôsobom by sme mali pomôcť samosprávam vykonávať tie činnosti, ktoré im patria, tak by sme mali hovoriť aj o možných riešeniach na strane týchto daní. Ja mám na mysli napríklad daň z predaja nájmu majetku. To je daň, ktorú, ktorú vyberá štát od, od obcí a miest, ktorú zarábajú obce a mestá potom pre štát a z ktorej priamo, teda z tejto dane, na nej nemajú žiadne podiely, a nie sú to malé peniaze. Napríklad, keď pán Stromček tu spomínal Bratislavu, myslím, že aj pán Kažimír spomínal Bratislavu, tak napríklad v prípade Bratislavy by to trojpercentné navýšenie príjmov, ako podiel na dani z príjmu fyzických osôb, malo predstavovať približne 2,5 mil. eur, ale objem peňazí, ktoré podľa plánu predaja a prenájmu svojho majetku Bratislava odvedie štátu v podobe tejto dane, sú až 4 mil. eur, čiže vidíte, že napríklad len na tejto dani odvedie mesto štátu viac, než, než získa na tom novom, tzv. daňovom mixe. Napokon, vážené kolegyne a kolegovia, dovoľte mi, ešte krátko nadviazať na to, čo pán kolega, pán kolega Stromček tu hovoril, pokiaľ ide, o vlastne takom tom prístupe k samosprávam a myslím, že aj viacerí kolegovia to spomenuli. My sa nemôžeme ubrániť dojmu, a to súvisí aj s tým, čo tu zaznelo, koľko starostov a primátorov sedí v týchto ľaviciach, ktoré obsadzuje poslanecký klub strany SMER a koľko v laviciach, ktoré obsadzujú strany vládnej koalície, nemôžeme sa ubrániť hlbokému presvedčeniu, že tento návrh nie je len návrh čisto ekonomický, nie je len návrh čisto daňový, ale má aj svoju významnú politickú dimenziu. A tá dimenzia, ako som povedal, sa ukazuje aj v tejto snemovni a vyplýva jednoducho z toho, že nie je náhoda, že práve v poslaneckom klube strany SMER - sociálna demokracia sedí toľko priamo volených zástupcov samosprávnych orgánov. Vyplýva to okrem iného aj z toho, akú silu má naša strana v samospráve. Vyplýva to z toho, že ak by sme brali do úvahy jednotlivé politické strany, je to práve SMER, ktorý je najsilnejšou stranou v samosprávach, ktorý má najviac obsadených miest starostov a primátorov, ktorý má obsadených najviac miest županov, predsedov samosprávnych krajov. A toto je fakt, ktorý nemožno nebrať do úvahy, ak diskutujeme o tomto návrhu a my sme jednoznačne presvedčení o tom, že toto je politická dimenzia, dimenzia tohto návrhu. Som presvedčený o tom, že ak by strany vládnej koalície mali podobné alebo takéto zastúpenie v samosprávach, správali by sa voči samosprávam iným spôsobom, než sa správajú teraz. K tomuto presvedčeniu ma vedie fakt, že tie útoky na samosprávy, obmedzovanie samospráv, útoky, dehonestácia starostov a primátorov, o tom tak isto hovorili moji kolegovia, sú stále prítomnou súčasťou politiky tejto vládnej koalície. Neprejavuje sa to len v tomto jednom zákone, ale prejavuje sa, prejavilo sa to v mnohých, viacerých legislatívnych návrhoch, ktoré sme za ten uplynulý rok a štvrť v tejto snemovni prediskutovávali. A skutočne, spoločným menovateľom viacerých legislatívnych návrhov, či už to boli legislatívne návrhy, s ktorými prišli samotní poslanci alebo s ktorými prišla vláda, bolo to, že sa tu útočí na samosprávy. Áno, na samosprávy, voči ktorým má vláda takýto prístup aj preto, lebo v nich dominuje strana SMER a toto je tiež spôsob, akým útočiť na stranu SMER - sociálna demokracia, akým jej podrážať nohy, akým robiť pokusy, aby sa zhoršila jej pozícia na verejnosti. Hovorím o tom preto, lebo toto považujem za mimoriadne zákerné. V konečnom dôsledku totižto na takúto politiku nedopláca strana, nech je, nech by išlo o ktorúkoľvek stranu, ale doplácajú ľudia, ktorí v samospráve žijú, doplácajú aj vaši voliči, ktorí sú takisto odkázaní na tie rôzne služby, na to, na činnosť, na rozhodovanie, na výkon právomocí alebo povinností, ktoré má samospráva v rukách. A tak, ak aj máte pocit, že politicky útočíte a likvidujete SMER, tak v skutočnosti tým ubližujete len, aj svojim vlastným voličom. A o tom, o tomto mojom alebo v tomto mojom presvedčení, musím povedať, ma utvrdzujú aj moje stretnutia, moje stretnutia so starostami a primátormi po celom Slovensku, a keby som chcel byť veľmi osobný, tak by som mohol porozprávať stretnutie s jedným starostom, ktorého syn sedí v tejto časti našej snemovne a ktorý mi takisto rozprával veľmi kriticky svoj pohľad na to, akým spôsobom vy, vážení kolegovia a kolegyne, tu vystupujete a prezentujete návrhy vo vzťahu k samosprávam. Takže na záver mi dovoľte teda vás vyzvať, aby sme nepokračovali v takejto politike voči samosprávam, aby sme ďalej už neprezentovali návrhy, ktoré sú namierené proti samosprávam, pretože v konečnom dôsledku ohrozujú občanov. Ja musím povedať, že to cítim aj v oblasti, ktorej sa prioritne venujem, to je oblasť sociálnych vecí a konkrétne oblasť sociálnych služieb, čo je významná súčasť právomocí alebo povinností samospráv. Musím povedať, že aj tam cítim neustálu chuť útočiť, dehonestovať samosprávy, to, ako samosprávy vykonávajú povinnosti v oblasti sociálnych služieb, a dokonca aj akési reformné, ale reformné zmeny, ktoré sú navrhované zo strany vlády v tejto oblasti, zase mali akoby len za cieľ zobrať nejaké peniaze samosprávam a zhoršiť im pozíciu, zhoršiť im situáciu. Ale opakujem, opäť by aj na tieto návrhy len doplácali občania. A práve z tohto dôvodu, ja si nesmierne vážim, že tu môžeme počuť názory ľudí, ktorých sa to priamo dotýka, názory ľudí, ktorí s tým majú priame skúsenosti a vás chcem, vážené kolegyne a kolegovia, vyzvať, aby ste aj pri prerokovávaní tohto návrhu mali otvorené hlavy, otvorené mysle a pokúšali sa racionálne zhodnotiť argumenty, ktoré tu počúvate a ktoré dokazujú celkom jednoznačne, že tento návrh zákona bude mať mimoriadne negatívne dopady na fungovanie samospráv, a teda na každého jedného občana Slovenskej republiky. Ďakujem pekne.