88. schôdza NR SR - 10.deň - B. popoludní
Dátum: 2023-03-29
Poslanec: Žitňanská, Jana (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

172. Ďakujem veľmi pekne. Vážený pán predsedajúci, pán minister, ctené kolegyne, kolegovia, v prvom rade dovoľte mi naozaj sa úprimne poďakovať bývalému ministrovi školstva Braňovi Gröhlingovi a súčasnému ministrovi Jankovi Horeckému za to, že dnes môžeme rokovať o tomto zákone. Je mi nesmierne ľúto, že na to, aký je to dôležitý zákon, sa prerokováva v takýchto neskorých večerných hodinách, kedy naozaj je nás tu pár, hoci ten zákon je tak dôležitý a týka sa naozaj každého jedného z nás, pretože buď máme deti, máme vnúčatá, alebo máme niekoho blízkeho, kto má deti. Takže hovorí sa, že deti tvoria len nejakú časť, nejaké percento našej populácie, ale tvoria až sto percent našej budúcnosti. To znamená, že akýkoľvek zákon, ktorý sa zameriava na vzdelávanie detí, na budúcnosť detí, je nesmierne dôležitý. A ja pevne verím, že či už počas výboru, alebo aj mimo výboru bude ešte príležitosť sa o tomto rozprávať aj v širšom zastúpení. Taktiež na úvod sa chcem veľmi pekne poďakovať všetkým zamestnancom na ministerstve školstva, ktorí v minulosti, ale aj v súčasnosti, deň-noc pracujú na tomto zákone, či už na rôznych kompromisných návrhoch tak, aby bol zákon prijateľný, ale takisto aj na návrhoch, ktoré majú ambíciu tento zákon ešte zlepšiť, možno vychytať niektoré chyby alebo niektoré veci, ktoré v minulosti sa mohli do zákona dostať. A taktiež sa chcem poďakovať všetkým odborníkom, pán minister už spomínal všetky stavovské organizácie, ktoré vyjadrili podporu tomuto zákonu, ale dovoľte, aby som podporila aj odbornej verejnosti, rodičom, ktorí sa zapájali do pripomienkového konania, pani komisárke Stavrovskej, takisto Inklukoalícii, Platforme rodín detí so zdravotným znevýhodnením, ktorí si myslím, že tiež majú čo povedať k tomuto zákonu, keďže aj ich deti sa vzdelávajú v našom školskom systéme. Nechcem hovoriť dlho napriek tomu, že mám veľa na srdci tejto téme, ale ako som spomínala, bude na to priestor aj mimo, mimo pléna a potom, samozrejme, na výbore, na ktorý, ak teda pán predseda dovolí a umožní, tak veľmi rada sa tiež na ňom zúčastním. A takisto teda bude priestor v tom druhom čítaní. To, čo by som chcela povedať, je, že za mňa tento zákon prichádza, že konečne. My keď sme sa ešte s pánom poslancom Gröhlingom rozprávali na začiatku tohto volebného obdobia a rozprávali sme sa napríklad o školskom zdravotníkovi, o ďalších podporných opatreniach, tak on sám vie, aká som bola veľmi nedočkavá, že aby sme to schválili, aby aj tu nárokovateľnosť podporných opatrení sme čím skôr zaviedli do nášho systému, pretože takto, takto presne pred deviatimi rokmi som tu stála za týmto pultom, resp. sedela v lavici a hlasovali sme o mojom návrhu na to, aby asistenti učiteľa boli nárokovateľní. Žiaľ, v tom čase to neprešlo a ja si tak hovorím, že za tých deväť rokov odkedy tento návrh teda neprešiel, prvýkrát sa o tom rokovalo na pôde parlamentu, aby teda to bolo nárokovateľné, neprešlo to. A ja som si spomenula na všetky tie deti, ktoré vlastne nastúpili do prvého ročníka školy a odvtedy uplynulo deväť rokov a my sme im nijako nepomohli. Myslím teraz špeciálne na deti so zdravotným znevýhodnením. A je mi to nesmierne ľúto, že za tie roky sa nepodarilo presadiť také ustanovenie v zákone, ktoré by týmto deťom dal tú podporu, ktorú potrebujú, nie ktorú chcú alebo si to niekto vymyslí, aby si niečo uľahčil, ale naozaj je to preto, aby tieto deti mali zabezpečené to základné právo. Právo sa vzdelávať tak, ako to potrebujú. Nehovoriac o dohovore práv osôb so zdravotným postihnutím, o dohovore práv detí. My dlhodobo naozaj tieto dohovory, ktoré sme podpísali, ku ktorým sme sa zaviazali, sme aj takouto našou ľahostajnosťou, respektíve nezáujmom alebo proste nepochopením, ignorovali. Čiže za mňa, ak by sme dnes mohli hlasovať o tom, že od zajtra budú tieto podporné opatrenia nárokovateľné, tak verte tomu, že prvá za to hlasujem, pretože si uvedomujem, aké je dôležité, aby či už asistenti učiteľa, špeciálni pedagógovia, logopédi, psychológovia a ďalšie odborné profesie boli na každej jednej škole, resp. potom v takom počte, ako to deti potrebujú, resp. aj pedagógovia. Pri tom všetkom netreba zabúdať aj na to, ako sú nastavené pravidlá, respektíve aká je atraktivita týchto povolaní, pretože akokoľvek by sme dali do zákona, že od zajtra je tá nárokovateľnosť, ja sa obávam, že nemáme v tejto chvíli dostatočný počet odborníkov, ľudí, ktorí by chceli vykonávať tieto profesie a preto sa prihováram a budeme ešte o tom hovoriť akým spôsobom možno využiť aj priestor tohto zákona na to, aby sme zatraktívnili niektoré tie povolania, aby do toho systému prichádzali ľudia, aby možno postupne sme prešli aj na to o čom sme už veľakrát hovorili v minulosti, že asistent učiteľa je rozdiel či pracuje s dieťaťom, ktoré má narušenú komunikačnú schopnosť alebo či je to dieťa, ktoré má dysgrafiu alebo nejakú inú dysku. Alebo či je to dieťa, ktoré je na spektre autistickom. Čiže aj o tom by sme sa mali rozprávať, aká kvalifikácia, aký plat, aké vzdelanie je potrebné. A ja dúfam, neviem, či nám to vyjde časovo, ale by som bola veľmi rada kebyže aj o tomto sa rozprávame počas prerokovávania tohto zákona. O tých cykloch som už hovorila, o úvodných ročníkoch taktiež. Nechcem zdržiavať, preto aspoň to som chcela povedať, že poďme sa baviť o tom, pretože akékoľvek rozhodnutie prijmeme dnes, aj pokiaľ ide o, respektíve, keď budeme hlasovať už v druhom čítaní, bude to aj politické rozhodnutie či je školstvo prioritou pre tento štát, či je školstvo prioritou pre jednotlivé politické strany, ktoré sú tu dnes. A keďže ja to tak vnímam, že každý jeden alebo každá jedna strana má vo svojom volebnom programe školstvo a hovorí o tom, že je to priorita, tak poďme sa baviť o tom, či naozaj sa dajú ešte nájsť finančné prostriedky na to, aby sme možno niektoré veci urýchlili, aby sme viac podporili, aby sme nenechávali napospas deti a pedagógov a vlastne celé toto prostredie bez potrebnej, potrebnej pomoci. To je asi pre neskorú večernú hodinu všetko čo som chcela povedať. Ešte raz sa chcem naozaj úprimne poďakovať aj za tón, aj za obsah tejto diskusie. Ja viem, že na niektoré veci máme rôzne názory. Niekedy sme možno emotívnejší v našich mediálnych vystúpeniach alebo v niektorých našich diskusiách. Samozrejme to patrí tiež k životu. Ja si myslím, že každý jeden ktorý sme tu zostali do tejto neskorej večernej hodiny sme tu aj preto, že nám reálne záleží na tom, aby tieto deti dostali tú podporu, ktorú potrebujú a že chceme, aby tento zákon, ktorý konečne, konečne po rokoch prichádza, aby bol schválený v čo najlepšej kvalite. Takže ešte raz veľká vďaka za všetkých, ktorí sa podieľali na dnešnej diskusii, ktorí pracujú na tom zákone a ktorí aj budú naďalej pracovať a veľmi si cením aj tú podporu z tých odborných kruhov a pevne dúfam, že nám budú pomáhať do poslednej chvíle zdokonaliť tento zákon. Ďakujem veľmi pekne.