23. schôdza NR SR - 10.deň - B. popoludní
Dátum: 2013-09-18
Poslanec: Hlina, Alojz (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

2. Vážená pani predsedajúca, vážený pán Šramko, pardon, ja som, musím povedať, že vy ste predseda, pardon, vážené ženy kolegyne. Minimálny poobedný záujem, ale nevadí. Prosím vás pekne, skúsim v tejto veci. Na úvod mi dovoľte, pán predseda, že vás aj čiastočne ľutujem, lebo to malo byť, za štandardných okolností ste už boli dávno vybavený, hej, dneska sa, vyzerá, že sa toho napočúvate. Nuž tak si tu my žijeme v tomto parlamente. Viete, tuná si pomaly každý robí, čo chce. Tak sú veci medzi nebom a zemou, ktoré sa ovplyvniť nedajú, ale tu sú poniektorí s ambíciou, že áno, hej. Čiže tuná náš predseda je muž slova a činu a naozaj nepozná prekážku a dokáže, si myslí, že dokáže zlomiť každého, len sa naňho pozrie prísne. Takže trošičku zafilozofujem. Však ja ako poľnohospodár si to môžem dovoliť, lebo však tu je toľko všelijakých právnikov s korešpondenčnými kurzami, čiže ja aj v tej vašej agende niečo aj kvázi filozofického rozmeru poviem. A skôr ako poviem, ešte mi dovoľte také, by som povedal, procesné veci. Chcem upozorniť, toto je jedna z možností, ako sa to dá, lebo tu už mi ani slovo nedajú, ani procedurálny nemôžem. Tu už sa fakt dejú veci, ktoré sú v histórii, nepamätajú... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Laššáková Jana, podpredsedníčka NR SR 3. Ale, pán poslanec, musím vás len prerušiť, aj slovo máte, aj procedurálne návrhy. Aj keď chcete, aby bol všeobecný súhlas, aj to sme vám vyšli v ústrety v noci, takže... (Reakcia z pléna.) No áno. Hlina, Alojz, poslanec NR SR 4. No stalo sa mi trikrát, že moje ústavné právo, ktoré mi dali voliči, že dať procedurálny návrh, mi nebolo vyhovené. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Laššáková Jana, podpredsedníčka NR SR 5. Takže pokračujte, nech sa páči. Hlina, Alojz, poslanec NR SR 6. Pýtal som sa pána riaditeľa, či sa môžem sťažovať, že údajne, no, nebudem to komentovať, no neviem, kde sa môžem sťažovať, že ste mi neumožnili dať procedurálny návrh, lebo v ten daný moment mal význam. Čiže len procesne chcem poprosiť aj takouto formou, pani predsedajúca. Prípadne odkážte vášmu predsedovi, že zajtra pokračuje bod interpelácie. A naozaj by som bol rád, keby ste už konečne zabezpečili účasť vlády na interpeláciách a dovolili mi uplatniť môj ústavný inštitút. To nie ja som si zmyslel, nie pán Paška to zakázal, ale to ústava, to je taký dokument dole v tom foyer je, a tam sa to píše, že článok, myslím 80, že mám právo interpelovať. Čiže dovoľte mi.... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Laššáková Jana, podpredsedníčka NR SR 7. Ale, pán poslanec, vráťte sa k téme v rozprave o prerokovanom bode programu, dobre? Poprosím vás. Hlina, Alojz, poslanec NR SR 8. Dobre, čiže toto procesne naozaj by som chcel poprosiť, aby ste nepovedali, že som to nepovedal, tak, prosím vás, naozaj zajtra po hodine otázok chcem pokračovať v prerušenom bode interpelácie. SMER pracuje takým systémom, skúsim v takom obraze to povedať, niekedy sa to tak ľahšie chápe, hej, že pošle vám domov, prepytujem, exkrement, ale zabalia to do darčekového balenia. Do takého tortového, pekného, a ešte vám napíšu, že dajte si do kredenca, a ešte vám aj povedia, že ale neodbaľujte. Oni to, keď budem v tom obraze pokračovať, oni to zabalia tak, aby to nepresakovalo, alebo v tých doporučeniach vám dajú, že prípadne to odbaľte po určitom čase, alebo potom, keď už my nebudeme vládnuť, a po tom, keď to začne páchnuť, tak povedia, že to boli oni. Naozaj tento systém tu ja identifikujem, že sa pokúša SMER baliť exkrementy do darčekových balení a ešte ľuďom hovorí, že dávajte si to do kredenca. A keď to začne voňať, tak povedia, že pozrite, však my s tým nič dokopy nemáme. To sú veci, ktoré samozrejme tu aktuálne riešime s SPP. A SPP má vplyv aj na to, na správu, ktorú predkladáte. Ale ja teraz budem korektný a vrátim sa. Ja budem, budem rozprávať o SPP o siedmej, dneska o siedmej a pokúsim sa o nemožné v tejto krajine, že sa to pokúsim čo možno najjednoduchšie vysvetliť občanom, aj prípadne niektorým poslancom, o čo ide v kauze SPP. Čo možno naozaj najjednoduchšie, aby sme proste si skúsili predstaviť tú obludnosť toho podvodu. A aj budem hovoriť o zákernosti toho podvodu, lebo tento podvod si ako sekundanta zobral, proste tú zákernosť, v tom, že jak sa predstavuje ľuďom, že pomaly: pozrite sa, bijeme vás po chrbte a ešte vám kričíme, že prečo sa čudujete, však vám to robí dobre. Čiže to budem hovoriť o siedmej. A budem teda pripravený a budem asi, zdá sa, vyzerá, že budem aj robiť predskokana pánovi Miklošovi, ktorý bude, pôjde po mne, a ktorý sľúbil nejaké informácie, ktoré by mohli zaujať. Ale tu sú prahy citlivosti nastavené tak, že tu už neviem, čo zaujme, viete, že tu sú naozaj, že čo ešte by malo niekoho zaujať. No tak som sám zvedavý, lebo aj ja z argumentácie, ktorá tu doteraz bola, že, hej, ja neviem čo. Veď čo ja mám, s prepáčením, s pánom Miklošom? Čo ja mám so stredovekom? Ja vidím teraz, že sa ide udiať najväčší podvod, čo si ja pamätám, a keď ma už tu niekto zvolil, tak naň upozorňujem. Ale vidíte, oceňujem u pána Mikloša, že bol vyzvaný a pripravuje si nejaký materiál. A ja sám som zvedavý a budem pozorne počúvať, že aká bude argumentácia. A to oceňujem. Sám som zvedavý. Čo nemôžem, žiaľ, povedať ku vašim kolegom, lebo tie vaše vlastnosti takého toho zbabelstva, také dosť nehrdinské, no ale však zdá sa, že sú komunity, kde tento typ, zdá sa, je v kurze. No však o tom niektorí džudisti vaši vedia svoje. Čo sa týka tejto správy, prosím vás, ja len miernu filozofickú úvahu a končím, nebudem fakt zaťažovať. Ak hovoríme o tom, že máme byť zodpovední, tak som rád, že sa to dokonca do názvu dostalo. To by malo teda pripomínať, že z tohoto vychádza, na to, aby ste mohli byť tam zodpovední. Ešte ja jednu vec chcem vyakcentovať. Tu už sa hovorilo, že kde čo míňate, alebo ako kto míňa, a mňa trebárs tie smrekové dosky fakt zaujali. Ale asi s týmto skončím, že v krajine, v ktorej vlastne zabijete tvorivosť, zabijete v ľuďoch, aby chceli, aby vyhrali, aby uspeli, no tak sa stane z nej takáto krajina, kde je rokovanie parlamentu - a teraz to môžem povedať pre ľudí, ktorí to pozerajú - účastní sa jeden poslanec. A takto dopadne aj tá krajina, že všetko, čo bude mať trošku v hlave, tak už bude dávno preč, keď toto spôsobíte. Ináč to poviem, dávno, už 20 rokov dozadu, ja neviem, či to dobre vyslovím, bol taký známy manažér La Loca, hovoril, že on je kráľ akvizícií, a keď sa ho pýtali, že čo v tých akvizíciách vyhodnocujú, tak produkt, hodnotu a firemnú kultúru. A ja som si tých 20 rokov dozadu hovoril, sa mi to zdalo, že ako dosť nepodstatné, že čo, firemná kultúra? A oni to dávali na váhu, hovorím, do rovnítka s týmito dvoma. A toto presne chcem tuná povedať, že ak bude našou firemnou kultúrou tá, tá, by som povedal, nekonštruktívnosť, tá zákernosť, tá závisť, tá, to, čo tu fakt identifikujem, to vzbudzovanie tých démonov všelijakých, čo tu vy stvárate, že ľudia sa boja, a k tomu sa blížite, sa boja niečo vytvoriť, lebo tým, že niečo vytvoria, tak urobia aj terč, po ktorom sa banda nímandov, šuflikantov a všelijakých zákerných džudistov sápe a leje na ne kýble špiny, toto keď sa stane firemnou kultúrou Slovenska, že sa takto zboľševizujeme, tak potom to už len začne byť problém. A máte k tomu veľmi blízko. Ja som sa snažil pomôcť tejto vláde, ja som vám kúpil deviaty rad, keď bola premiéra filmu Jobs. Človeka, ktorý chodil na polievku pre chudobných a potom po sebe niečo nechal. Bez toho, aby cucal, aby parazitoval. Neprišiel nikto. Na to treba apelovať. Aby sme vôbec o nejakej zodpovednosti hovorili, musia sa naliať do tohto štátneho rozpočtu aj nejaké zdroje. A tie zdroje, vážení kolegovia, tie zdroje sa nevytvárajú na Gunduličovej alebo na Súmračnej, tie zdroje sa vytvárajú z tvorivosti ľudí, z chcenia ľudí, z produktu, z niečoho, že niekto nájde v sebe tú silu, že sa ráno zobudí a ide. Z toho sa tvoria hodnoty. Ja viem, že, že sú tu ideové smery, ktoré si myslia, že hodnoty sa vytvárali tým, že ste rozpredávali to, čo tu bolo doteraz, potom sa kšeftovalo s tým, čo prišlo z Európskej únie, a teraz už jediné čo zostáva, peniaze tých druhých. To znamená, že, že celý systém nastavujete, ako dostať peniaze z vrecka Štefana Kuffu, príklad, to je jedno, hocikoho, cez zákony a parlament si zoberiete ako svojho prostredníka. Takto, takto slušné spoločnosti nefungujú. Slušné spoločnosti fungujú na systéme, že ľudia, ktorí chcú vyhrať, vyhrajú, keď sú najlepší. U vás nemusíte byť najlepší. U nás sa musíte dobre narodiť. Musíte mať plné číslo dobrých telefónov. Je jedno pomaly, aký je režim, to je stále jedno, za boľševika, za Mečiara, za Fica, úplne jedno, proste beztvaré, bez ničoho. Stále je to dobré. Sekundárne tým ale, vážení, spôsobujete to, čo tu je vidno, že tu odchádzajú tí najlepší a najkvalitnejší, lebo nevidia priestor, lebo nevidia tú istotu, že keď budú najlepší, že vyhrajú. Tá demotivácia je obrovská, obrovská až absolútna. A tí, čo vlastne zostávajú, tak sú rezignovaní. A dokonca tí niektorí z toho ešte pomaly urobia pózu, ale tí, uznáme, že sú už možno tak hlboko z toho sklamaní, že sa im to nedá ani čudovať. Ale nie je to pózovanie hrdinstvom, urobiť z toho, že sa o tie veci nezaujímam. Takže riešením aj správy o hodnotení, aby ste prišli iba s dobrými správami. To znamená, že nepresahujeme to, čo tu ústavným zákonom si v nejakom osvietení tento parlament ešte v posledných zábleskoch nejakého, schopnosti prežiť na seba uviazal ten bič ústavný, že nepustí. Tak aby ste vedeli aj na budúci rok sem prísť, tak je potrebné tam teda doplniť túto, že nezdemotivujete, nezničíte týchto ľudí v tom, že budete im predstavovať tieto príbehy, ktoré im tu predstavujete. Príbehy obludných klamstiev, obludných exkrementov balených v darčekovom balení. Príbehy nímandov, ktorí za celý život nedokázali urobiť nič poriadneho, a čoho sa chytili, pokazili, a im dávať moc a poskytovať im ochranu. Tak tieto príbehy vám sekundárne spôsobia to, že tá príjmová stránka rozpočtu, tak nevyhnutná na to, aby sa v tejto krajine dalo ako-tak slušne žiť, bude naozaj, naozaj problematická. A skončím s tým, že to, že niekto ráno vstane, to, že niekto niečo vytvorí, ono sa to aj nejako volá. Poväčšine sú tu aj ľudia. Viete, to je aj tu, že posilňujete tie stereotypy, čo tu firemne nastavujete. Churchill sa na to pýtal, že: ako posudzujete podnikateľa, či ako prašivého vlka, ktorého treba zabiť, alebo ako dojnú kravu, ktorú treba podojiť, alebo ako koňa, ktorý ťahá ťažký náklad? Čiže to by som, naozaj, na to apeloval, že tie prvé dve možnosti sú zlé. Tá tretia je správna, hej. A pokiaľ vám ešte tu zbytok nejakých ľudí zostane, ktorí sú ochotní ráno vstať a ísť vytvárať nejaké hodnoty, tak si ich vážte. Pokiaľ si myslíte, že toto všetko vám zabezpečia tí, ktorým ste odovzdali do rúk túto krajinu, tak vôbec nie. Lebo tí sa dávno zdaňujú v Cypre, na Panenských a Kajmanských, ja neviem akých, ostrovoch. Tí už majú dávno z tejto krajiny šoufky, hej, iba sa nad tým smejú. Tí dávno už nemajú tú lojalitu k tej krajine, ktorú by mali mať. Takže na tých sa naozaj nedá spoľahnúť. Na to, že vám niekto bude plniť príjmovú stránku rozpočtu, na to, aby ste mohli predkladať zodpovedné správy o rozpočtovej zodpovednosti, je potrebné mať silný a naozaj veľmi silný stredný stav ľudí, ktorí sú ochotní a schopní niečo vytvoriť. A to dokážete vtedy, keď im dáte vyhrať a umožníte im vyhrať, keď budú najlepší. Čo znamená určite od základu zmeniť, ako je to doteraz, lebo v tejto krajine vyhráva hocikto, ale určite to nie sú najlepší. Ďakujem pekne.