15. schôdza NR SR - 2.deň - B. popoludní
Dátum: 2013-03-12
Poslanec: Žitňanská, Lucia (SDKÚ – DS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

14. Ďakujem pekne za slovo, pani predsedajúca. Vážená pani predsedajúca, vážené dámy poslankyne, vážení páni poslanci, bývalý predseda Ústavného súdu Slovenskej republiky Ján Mazák po rozhodnutí prezidenta Slovenskej republiky o nevymenovaní Jozefa Čentéša za generálneho prokurátora v rozhovore pre denník SME odpovedal aj na otázku, aký signál prezident vyslal svojím rozhodnutím. Ján Mazák odpovedal: "Nie som si istý, či občania vnímajú toto rozhodnutie o nevymenovaní ako niečo dramatické, tak ako ja, tak ako je to napríklad dosť na hrane, ba až za hranicou únosnosti pre ústavných právnikov. Niektorí občania postoj hlavy štátu kritizujú, iní sa s ním stotožňujú, ale dôvodom na také postoje je skôr to, aký politický názor majú. Jeden z mojich priateľov to však vystihol, keď povedal: "Vidíš, pravda", a to mienil na môj odborný názor na problém vymenovania generálneho prokurátora, "bez moci je ti nanič." Pravda bez moci je ti nanič. Tak to je asi ten signál pre občana." Toľko Ján Mazák. Ja dodávam, že je to veľmi zlý signál pre občana a to zlý signál z najvyšších miest. Z miest, o ktorých občan právom očakáva, ak dnes vôbec ešte niečo očakáva, presne opačný signál. Preto tu dnes koniec koncov sedíme, pretože nie je to rozmar opozičných poslancov, ale je to principiálna záležitosť. Všetci tu vieme, že nevymenovanie Jozefa Čentéša je mocensko-politická hra prezidenta a strany SMER, ktorá prekročila hranice. A podľa mňa veci treba nazývať pravými menami. Aby som vám, kolegovia poslanci, najmä za stranu SMER, nie sú tu, ale ja verím, že aspoň časť z nich počúva, pomohla pochopiť, prečo je nevymenovanie generálneho prokurátora principiálna záležitosť, pomôžem si obrazom, trošku absurdným obrazom. Chce to len trošku predstavivosti. Skúste si, dámy a páni, predstaviť, že by sa história udiala v roku 2009 inak, napríklad takto: Prezidentské voľby v roku 2009 vyhrala Iveta Radičová. Vládu po parlamentných voľbách v roku 2010 zostavila strana SMER. Možno sama, možno s niekým iným. To je jedno. Vládna väčšina zvolila za generálneho prokurátora Dobroslava Trnku. Iveta Radičová ho mesiace nevymenovala. Trnka sa sťažoval na Ústavnom súde, aj vládna väčšina sa obrátila na Ústavnú súd s otázkou, či prezidentka musí Trnku vymenovať. Ústavný súd rozhodol, citujem: "Nevymenovať kandidáta môže len z dôvodu, že nespĺňa zákonné predpoklady na vymenovanie alebo z dôvodu závažnej skutočnosti vzťahujúcej sa na osobu kandidáta, ktorá dôvodne spochybňuje jeho schopnosť vykonávať funkciu spôsobom neznižujúcim vážnosť ústavnej funkcie alebo celého orgánu, ktorého má byť táto osoba vrcholným predstaviteľom, alebo spôsobom, ktorý nebude v rozpore so samotným poslaním tohto orgánu, ak by v dôsledku tejto skutočnosti mohol byť narušený riadny chod ústavných orgánov." Prezidentka nemôže konať svojvoľne. Iveta Radičová nakoniec rozhodla. Trvalo jej to osemnásť mesiacov, ale rozhodla. Dobroslava Trnku nevymenovala a odôvodnila to jeho výrokmi o pregrciavaní a trtošení sa poslancov. Ako by reagovala strana SMER? To bol obraz. Absurdný. Vráťme sa teraz do reality. Prezidentom je Ivan Gašparovič a nevymenovaný generálny prokurátor je Jozef Čentéš. Aj v realite ale môžme pokračovať v absurdných úvahách. A možno nie až tak v absurdných úvahách. Už som tú úvahu počula aj z úst jedného ústavného právnika, dokonca ašpirujúceho na kandidáta na prezidenta. Keď má prezident právo nevymenovať, mal by mať aj právo odvolať. U koho z tých verejných funkcionárov, ktorých prezident vymenoval pred rozhodnutím Ústavného súdu, existujú, citujúc opätovne Ústavný súd, "dôvody závažnej skutočnosti vzťahujúcej sa na osobu kandidáta, ktorá dôvodne spochybňuje jeho schopnosť vykonávať funkciu spôsobom neznižujúcim vážnosť ústavnej funkcie alebo celého orgánu"? Pripomeniem len jednu z mnohých takýchto skutočností. Nie je to tak dávno, čo predsedníčka Ústavného súdu, inak toho istého Ústavného súdu, z ktorého rozhodnutia stále citujem, napísala predsedovi Najvyššieho súdu v liste, ktorý dala na vedomie aj členom Súdnej rady: "Je zjavné," citujem pani predsedníčku Macejkovú. "Je zjavné, že vám nie je zrejmý zákonný rámec vašich kompetencií, a preto vám ich pre poriadok a pro futuro pripomeniem." Píše predsedníčka Ústavného súdu predsedovi Najvyššieho súdu. Tak si predstavme teraz, že občania po týchto slovách napíšu petíciu, aby prezident Gašparovič odvolal sudcu Harabina z funkcie predsedu Najvyššieho súdu. To nie je až taká absurdná predstava, že to môže občanov napadnúť. Čo urobí prezident? Ak je skartovaná výpoveď a možno nie je šťastné vyjadrenie novinárovi dôvodom na nespôsobilosť Čentéša, ako uháji spôsobilosť Harabina? Dámy a páni, na budúci rok budeme voliť prezidenta. Budú sa kandidáti na prezidenta predháňať v tom, koho v prípade svojho víťazstva odvolajú alebo nevymenujú? K čomu to bude celé spieť? Aká bude kampaň na prezidenta a aké budú očakávania voličov s tou kampaňou spojené? Prezident má svoju zodpovednosť, ale aj parlament má svoju zodpovednosť. Ak finále mocensko-politickej hry pri nevymenovaní generálneho prokurátora, ktorým boli naozaj prekročené všetky hranice, má byť v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, tak sa zo dňa na deň, z 1. na 2. januára tohto roku, rozhodnutím prezidenta zásadne zmenil vzťah medzi parlamentom a prezidentom za prizerania parlamentu. De facto došlo k zmene ústavy bez súhlasu ústavodarného zboru a poslanci, poslanci strany SMER mlčali. Túto nebezpečnú hru rozohrala naplno strana SMER, kolegyne a kolegovia zo strany SMER spolu s prezidentom. Dámy a páni, oslovujem kolegov zo strany SMER. Verím, že hlasovať prídu, pretože dnes majú šancu ukázať aspoň raz trochu odvahy. Lebo keď už, tak potom treba dohrať túto hru aj so všetkými dôsledkami za svoje rozhodnutia. Pretože dnes toto už nie je len o prezidentovi a Čentéšovi. Ani to nie je vec jedného volebného obdobia. Toto je o ústavnej neistote, v ktorej sa ocitá parlament, Generálna prokuratúra, ako aj všetci ústavní činitelia menovaní prezidentom. Toto je vážny stav, kedy je bezpochyby namieste zaujať jasné, principiálne stanovisko. Ďakujem pekne. (Potlesk.)