4. schôdza NR SR - 3.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2012-07-26
Poslanec: Lipšic, Daniel (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

22. Ďakujem. Vážená pani predsedajúca, vážený pán predseda, vystúpim veľmi stručne k návrhu novely. Nerokujeme prvýkrát o návrhu novely. Prvýkrát má reálnejšiu šancu nakoniec prejsť a poviem aj, prečo si to myslím. Prvýkrát novela na zrušenie imunity prišla do parlamentu v roku 2004, čiže pred 8 rokmi. Bol to vtedajší vládny návrh, ktorý som zastupoval ako minister spravodlivosti. Následne bolo viacero pokusov za vlády, prvej vlády Roberta Fica. Boli to najmä opozičné návrhy, ktoré nikdy neprešli, a hlavný leitmotív argumentácie bol v tom, že treba to prediskutovať, je to závažná vec. Imunitu treba zrušiť, samozrejme, ale tá formulácia, či je dobrá, či je zlá, treba o tom hovoriť. Po 8 rokoch sme tam, kde sme boli pred 8 rokmi. Novela je takmer rovnaká, ako bola predtým. To znamená v princípe, pri väzbe sa bude vyžadovať súhlas Národnej rady a na trestné stíhanie ako také sa súhlas Národnej rady vyžadovať nebude. Dokonca tento návrh má podľa ešte mojej mienky dva problémy, ktoré by bolo v budúcnosti vyriešiť, jeden je formulačný, druhý je vecný. Formulačný je ten, že podľa tohto návrhu sa vraciame k predchádzajúcej úprave alebo minimálne k tej dikcii tej úpravy, v prípade, ak je poslanec priamo pristihnutý a zadržaný pri páchaní trestného činu, tak dikcia hovorí, že následný súhlas dáva na zadržanie mandátový a imunitný výbor. No poslanec už zadržaný je, samozrejme, fakticky, čiže tam už tá formulácia je z tohto pohľadu nepresná. To by som zvažoval, samozrejme, že zmeniť. Zadržaný on fakticky, keď je prichytený pri trestnom čine, je, čiže tam sa nedáva následný súhlas na zadržanie, ale to len formulačná je jedna vec. A druhá vec je vecná. Vecná vec je tá, že nerušíme imunitu sudcov. Nevidím žiaden dôvod pre to, aby sudcovia mali imunitu za trestné činy nijako nesúvisiace s ich rozhodovaním a s výkonom ich funkcie. Sme v demokracii, kde platí rovnosť pred zákonom, a nikto by nemal stáť nad zákonom. Preto si myslím, že v budúcnosti bude potrebné urobiť konečne aj v tomto poriadok a nenechávať jednu kategóriu verejných funkcionárov nad zákonom. Nepoznám krajinu v Európskej únii, kde by mali tak rozsiahlu imunitu sudcovia v situácii, keď ešte sa ruší imunita poslancov. Neviem, predmet akej dohody toto bol, ale bola to dohoda, ktorá je zlá. Je zlá ústavnoprávne, vecne, je zlá pre právny štát a pre rovnosť pred zákonom. Záverom, čo sa vlastne zmenilo. Ja nebudem, samozrejme, že hovoriť, ako dopadli tie predchádzajúce návrhy, kto ako vtedy hlasoval za rovnaké návrhy, aké sa výhovorky v tom čase vynachádzali, prečo nie je možné imunitu zrušiť: pretože je taká vláda, iná vláda, pretože treba diskutovať, vo formuláciách, pretože taký minister vnútra a tak ďalej. Tuná sedel pán poslanec Jahnátek pred chvíľou, pán minister Jahnátek, pred chvíľkou ktorý verejne povedal, že on nehlasoval za minulej vlády za zrušenie imunity, lebo som minister vnútra a keď som ministrom vnútra ja, tak to by musel byť človek blázon, aby hlasoval za zrušenie imunity. Úprimnosť sa, samozrejme, že cení, ale tých výhovoriek už bolo strašne veľa. Čiže navrhujem. Myslím si, že teraz má šancu kvôli jednému dôvodu, ktorý v demokracii je ten najpodstatnejší koniec koncov, a to je verejná mienka. Myslím si, že od januára tohto roku sa mnohé veci zmenili tak, že je zrejmé, že ľudia nebudú dlhodobo tolerovať neodôvodnené privilégia postavenia nad zákonom nikomu - ani poslancom, ani vplyvným skupinám, ani nikomu, čo je správne. A, samozrejme, v politike dlhodobo ignorovať verejnú mienku možné nie je, teda v demokratickej politike, myslím. Čiže tým, že už bolo strašne veľa o tom povedané, a myslím si, že my poslanci prejavujeme svoje slová skutkami a nie rečami, lebo všetci verbálne zrušenie imunity podporovali aj v minulosti, len nikdy neprešlo, tak si myslím, že by bolo dobré tie slová a skutky dať so súladu, a po tých ôsmich rokoch konečne ten stav dostať do situácie, ktorá je v demokracii jediná možná, že neodôvodnené privilégia nemá v demokracii nikto - ani zákonodarný zbor -, ktorý je tiež viazaný zákonmi, ktoré prijíma. Ďakujem, pani predsedajúca.