13. schôdza NR SR - 2.deň - B. popoludní
Dátum: 2017-02-16
Poslanec: Kiššová, Jana (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

14. Ďakujem veľmi pekne za slovo. Vážené dámy, vážení páni, zvolanie mimoriadnej schôdze s návrhom na vyslovenie nedôvery premiérovi tejto krajiny je mimoriadne vážny inštitút a mal by sa využívať naozaj v mimoriadnych situáciách. Do tejto mimoriadnej situácie nás priviedol premiér Fico, ktorý svojím dlhodobým pôsobením, vyjadreniami, konaním, ale často práve nekonaním a mlčaním spôsobil v oblasti cien energií obrovský chaos a doslova kolaps. Obeťami tohto chaosu sú ľudia, ktorým tu Robert Fico už roky sľubuje stabilné ceny energií. Pritom ale nepovedal, že ak by sa u nás ceny energií vyvíjali tak ako zahraničí, nemali by byť stabilné, ale mali klesať tak, ako je tomu všade vo svete. Dnes je totiž cena silovej energie približne polovičná, ako bola v roku 2012. No a u nás ceny nielenže neklesali, ale tento rok pre mnohých dramaticky vzrástli. Ľudia boli šokovaní zo súm, ktoré im prišli v zálohových faktúrach, a zneistení tým, aké zmätočné informácie dostávali od predstaviteľov vlády, ako majú s nimi naložiť. Boli doslova a dodnes aj sú dezorientovaní, pretože kým Robert Fico teatrálne trhal faktúry v priamom prenose a odkazoval ľuďom, aby ich roztrhané vyhadzovali, tak minister hospodárstva Žiga zas sľuboval, že ľuďom prídu vystornované, a podpredseda vlády Peter Pellegrini zas ľuďom odkazoval, aby ich netrhali, no ale aby ich ani neplatili. No hotové Kocúrkovo. Lenže toto je, dámy a páni, naozaj zásadná vec, pretože faktúra a jej platba sú výsostne vecou odberateľa a dodávateľa. A neplatenie faktúr je v rozpore s našimi zákonmi. Nikto v demokratickej krajine, ani premiér, ani minister, nemá právo rozhodnúť o tom, že zákon neplatí. Toto si môže dovoliť možno diktátor, ale nie premiér v demokratickej krajine. Predseda vlády Robert Fico sa svojimi vyhláseniami nielen správal ako diktátor, doslova nabádal ľudí na porušovanie zákona, čím sa absurdným spôsobom spreneveril svojmu poslaniu a postaveniu premiéra tejto krajiny. A to len preto, lebo má maslo na hlave a myslí si, že svojím teatrálnym vystupovaním bude pôsobiť ako záchranca a nie pôvodca spôsobených problémov. Pritom si vôbec neuvedomuje, aké môže týmto napáchať ľuďom škody. Okrem chaosu a zmätkov totiž hrozí, že ak ľudia svoje faktúry nezaplatia, dodávatelia energií ich budú môcť, a podotýkam právom, odpojiť od energií. A tí, čo majú skúsenosti s odpojením energií, tak veľmi dobre vedia, že také nové zapojenie môže trvať kľudne týždne. A predstavte si odpojenú domácnosť s malými deťmi od elektriny, napríklad pri mínus 5 stupňoch, ako je tomu dnes vonku. Alebo fabriku s výrobou, ktorá je závislá od dodávky energií. Ja som veľmi zvedavá, ak v dôsledku týchto vyhlásení nastanú mnohé škody, ako bude pán premiér tieto problémy riešiť. Ak v dôsledku týchto jeho vyhlásení vzniknú napríklad súdne spory, tak ja som veľmi zvedavá, čo bude pán premiér Fico robiť? Bude nariaďovať nezávislým súdom, ako majú v tomto prípade rozhodovať? Že majú neprihliadať na platné zákony? Alebo vytiahne z vrecka on svoje peniaze a bude tieto škody hradiť? Alebo nás to nechá zase všetkých zaplatiť, tieto škody, ktoré on svojím správaním a konaním a vyhláseniami spôsobil? Robert Fico neprekročil svoje právomoci len nabádaním ľudí na nezákonné správanie. Prekročil ich aj v momente, kedy v priamom prenose na seba prevzal úlohu predsedu regulačného úradu a začal mu z Úradu vlády veliť. Jozefa Holjenčíka zaúkoloval a nariadil mu, čo a ako má konať. Dokonca sa mu povyhrážal, že ak tak neurobí, použije naňho silu zákona. Jozef Holjenčík, nominant Roberta Fica, samozrejme, ako vždy v minulosti poslúchol. Zaradil veľmi rýchlo spiatočku a spakoval si svoje poplatky za ističe. Takéto úkolovanie regulačného úradu premiérom je v hlbokom rozpore s tým, čomu veľmi striktne hovorí naša, ale hlavne európska legislatíva, nezávislý úrad. Opakujem, nezávislý úrad. Dámy a páni, nehorázne navýšenie ceny energií cez poplatok za ističe nebol jedinou špekuláciou, pomocou ktorej regulačný úrad s viac alebo menej aktívnym súhlasom vlády a vládnych nominantov navýšil cenu pre spotrebiteľov. Bol to aj tzv. biznis model Jozefa Holjenčíka, ktorý uplatňoval pri cenovej regulácii. Veľmi zjednodušene to vysvetlím. Do ceny pre konečného spotrebiteľa vstupujú ako oprávnené náklady aj odpisy z majetku distribučných spoločností. Keďže distribučné spoločnosti majú už veľkú časť svojho majetku buď odpísaného alebo má už len veľmi nízku účtovnú hodnotu, tak o túto sumu mali aj klesnúť ceny energií ako súčasť oprávnených nákladov fakturovaných ľuďom. Keďže Jozef Holjenčík toto ale nemohol dopustiť, aby ceny energií klesli, a tak vymyslel, že miesto reálnych účtovných odpisov sa budú používať akési iné, akési regulované odpisy. Poradil distribučným spoločnostiam... Páni, môžem vás pekne poprosiť, trošku ma to ruší. Ďakujem vám. Poradil distribučným spoločnostiam, aby cez znalcov popreceňovali majetok. Tak sa stalo, že majetok, ktorý mal nulovú alebo veľmi nízku hodnotu a ľudia ho už v tých faktúrach v minulosti zaplatili, mal zrazu po precenení významnú precenenú hodnotu, čím dosiahli fiktívne zníženie oprávnených nákladov distribučných spoločností, ktoré si mohli dať spotrebitelia znovu, spotrebiteľom mohli dať znovu zaplatiť. Inými slovami, Jozef Holjenčík vymyslel a dovolil, aby si distribučné spoločnosti nechali od ľudí preplácať neexistujúce účtovné náklady. Teda krásny príklad nechať si jednu a tú istú vec zaplatiť viackrát. Čo by to bolo za biznis model, keby z neho vyšiel Jozef Holjenčík skrátka? To sa nemohlo udiať. Niekto totižto preceňovanie musel zariadiť a musel ho zariadiť tak, aby ho jeho úrad akceptoval. A, čuduj sa svete, bola to vo významnej miere znalecká spoločnosť JHS, s.r.o., ktorú Jozef Holjenčík podľa medializovaných zistení dodnes ovláda. Táto spoločnosť vraj na výslovné odporúčania pána Holjenčíka vykonávala preceňovania, síce za drahé, no šité na mieru. Jozef Holjenčík mal distribučné spoločnosti uisťovať, že ak si dajú majetok preceniť touto konkrétnou spoločnosťou alebo istými konkrétnymi znalcami, bude táto cena regulačným úradom akceptovaná. Čerešničkou na torte bolo už len to, že ÚRSO dostalo zo štátneho rozpočtu 1,8 mil. eur na to, aby spravilo v distribučných spoločnostiach audit, ktorého výsledkom malo byť zníženie cien. Výsledok ale taký nebol. Výsledok bol, že vymysleli tento biznis model a ceny navýšili. Spokojný bol šéf regulačného úradu, spokojné boli distribučné spoločnosti a všetci kompetentní nominanti SMER-u, minister hospodárstva, náš garant stabilných cien Robert Fico. Všetci mlčali. Veď zo štátneho rozpočtu nebolí. Ostávalo už len dúfať, že tam nebudú zase zavadzať tí ľudia, ktorí to nakoniec mali zaplatiť, a že to opäť x-krát, ako predtým x-krát, zase prehltnú. Rovnako, ako to pred dvomi rokmi prehltli ľudia na východnom Slovensku, kde sa už od 1. januára 2015 zvýšili ceny za distribúciu elektrickej energie pre spotrebiteľov, kde mestá a obce mali navýšené až štvornásobne poplatky. V niektorých prípadoch až desaťnásobne. Organizácie, ktorých sa to dotklo, si začali po tomto dátume vo veľkom meniť ističe, čo samozrejme zase stálo nemalé peniaze. No napriek tomu boli tieto poplatky za ističe opäť zvýšené. Samozrejme, ako to už u nás chodí, bez vopredného varovania, bez vopredných signálov, že k tomu tak dôjde. Našťastie, tentokrát v tomto roku to už ľudia neprehltli. Ak má Robert Fico pocit, že celý problém a chaos s energiami skončil obetovaním a odvolaním Jozefa Holjenčíka, tak sa veľmi, veľmi mýli. Jozef Holjenčík totiž v tomto celom pochybnom systéme nebol bez potrebnej podpory najvyšších a vonkoncom v tom nebol sám. Bola to – a nielen bola, ale ešte stále aj je – celá Robertom Ficom vybudovaná štruktúra nominantov, doslova organizovaná skupina jeho ľudí, ktorých si do regulačného úradu podosadzoval a ktorým dovolil, aby nahrávali zisky oligarchom. Ústrednou postavou bol síce jeho nominant Jozef Holjenčík, no niekto tomuto človeku, tomuto neviditeľnému človeku túto obrovskú moc dal. A ten niekto bol práve Robert Fico, ktorý ho na túto stoličku posadil. Nielenže z neho spravil šéfa úradu, dovolil mu písať zákony, dovolil mu sedieť na dvoch stoličkách. Konkrétne na stoličke šéfa regulačného úradu a v regulačnej rade, kde dochádza obrovský a absurdný konflikt záujmov. A práve s jeho účinnou pomocou a pomocou smeráckych nominantov distribučné spoločnosti celé roky využívali priaznivé ceny energií na svetových trhoch na to, aby zvyšovali svoje zisky, a to vymýšľaním nových rôznych poplatkov, rôznych nových výpočtov, spôsobov výpočtov, ktorým nikto nerozumel, ale výsledok bol splnený. Kým ceny energií všade v zahraniční klesali a mali klesnúť aj u nás, tak u nás sa buď držali stabilné, alebo stabilne rástli. Čo tam po ľuďoch, veď tých má na starosti pán premiér, ktorý sa domnieval, že im stačí nízke ceny sľúbiť na bilbordoch. Dámy a páni, my nie sme jediní, ktorí sú presvedčení, že šéf regulačného úradu nebol v tomto celom organizovanom podvode na ľuďoch sám. Vážne podozrenia na nekalú činnosť a na silný vplyv českých a slovenských oligarchov na ceny energií vyslovil aj predseda Národnej rady Slovenskej republiky Andrej Danko. Nie sme to len my, ktorí poukazujú na organizovanú mašinériu, ktorej obeťami sú ľudia. Je to aj koaličný partner Roberta Fica. A som dokonca presvedčená, že náš opozičný hlas by možno ani nestačil na to, aby sa veci dostali do tak rýchleho sledu, ako tomu bolo práve po vyhláseniach Andreja Danka. Dámy a páni, chcem sa vrátiť. A opakujem, že obetovanie Jozefa Holjenčíka zďaleka nestačí. Možno by to stačilo v prípade, ak by sme mali ukážkový regulačný úrad. Ak by Jozef Holjenčík bol nezávislým štátnym úradníkom. Ak by za jeho predsedovania existoval na Slovensku kvalitný regulačný rámec, férové, spravodlivé, predvídateľné ceny energií a vody. Keby voči našej regulačnej politike nikdy neprotestovala Európska komisia, ktorá viackrát už zdvihla prst a ukázala na problémy, ktoré u nás máme. Keby išlo len o ojedinelú technickú chybu tohto človeka, jedno jediné osobné zlyhanie, potom by to bolo v poriadku, vyvodiť takúto politickú zodpovednosť. Toto ale tak nie je. Jozef Holjenčík má byť síce podľa zákona nezávislý, no celý čas sa správal ako najvernejším služobníkom strany SMER a konkrétne Roberta Fica. Plnil jeho príkazy, vychádzal v ústrety záujmovým skupinám a bol zjavne dlhé roky jeho osobným chránencom. Chránencom Roberta Fica. Nasvedčuje tomu množstvo udalostí, či už ich spoločná koordinácia, spoločného postupu pri vratkách za plyn. Zhodou okolností, samozrejme, v roku 2016 tesne pred voľbami. Nasvedčuje tomu množstvo spoločných tlačových konferencií, či posledné udalosti z posledných týždňov, kedy Robert Fico vystupoval a oznamoval ďalšie kroky v mene úradu, čím priznal osobnú zodpovednosť za konanie svojho nominanta. A preto by mal rovnako ako Jozef Holjenčík v tejto funkcii skončiť. Títo dvaja s účinnou pomocou smeráckych nominantov docielili a nechali za sebou, resp. za ich spoločnou regulačnou politikou množstvo poškodených ľudí, množstvo poškodených domácností, domov, bytových domov, miest, obcí a množstvo podnikateľov. Všetkých, ktorých chceli vysokými cenami za predimenzované ističe vraj vychovávať. Takže aj tých, ktorí napríklad investovali do úspory elektriny výmenou obyčajných žiaroviek za LED-ky, vychovali presne tak, že im nebol tento zodpovedný prístup a snaha šetriť nič platný a zo zálohovej faktúry, na ktorej niektoré položky vzrástli o stovky, možno tisíce percent, ich mohol šľak trafiť. Investovali. Chceli šetriť. Správali sa zodpovedne. Vymenili starú technológiu za novú a odrazilo sa to na ich faktúrach tak, že im neuveriteľným spôsobom faktúry vzrástli. Skutočne výchovné, motivačné, logické, systémové, ako všetky iné kroky v oblasti našej energetickej politiky. Takáto bola a stále je aj po uvoľnení Jozefa Holjenčíka energetická politika na Slovensku. Chaotická, nespravodlivá, nepredvídateľná. Inkriminovaná vyhláška bola len poslednou kvapkou v pohári, hoci tá posledná vždy spôsobí, že pohár pretečie. A tentokrát pretiekol a šéfa úradu stál flek. No som presvedčená, že to bolo gesto a divadlo, nie skutočné vyvodenie zodpovednosti. Tú ani zďaleka nenesie len táto jediná osoba. Tá posledná kvapka bola len vyústením predchádzajúcej dlhodobej svojvôle a zmätkov. A to je podstata tohto problému. Reguláciu cien nevytvárali u nás odborníci, ktorí sledujú verejný záujem, ale de facto predseda vlády Robert Fico a jeho oligarchovia. Oprávnené náklady a primeraný zisk boli druhoradé. Na prvom mieste boli voličské preferencie, bezohľadný populizmus, renta pre hŕstku vyvolených, ktorí v slovenskej energetike videli dobrú príležitosť na rýchle zbohatnutie. A toto je aj odpoveď na otázku, prečo minister hospodárstva Peter Žiga nespustil alarm, keď, ako sám tvrdil, o probléme o navýšení cien vedel už od septembra. Prečo nominanti SMER-u v orgánoch regulovaných spoločností nič neurobili? Prečo pasívne odmávali cenové rozhodnutia, ktoré pre mnohé právnické osoby, ale najmä občanov znamenali drakonické zvýšenie cien? Boli presvedčení, títo ľudia boli presvedčení, že ak príde pokyn z regulačného úradu, ako by ho vydal Úrad vlády ústami Roberta Fica. Preto nič neurobili. Nie preto, že nevedeli alebo nemohli vedieť alebo nevedeli sa dostať. Vedeli, odkiaľ tento pokyn prichádza. Dámy a páni, predseda SNS Andrej Danko sa verejne vyjadril, že slovenskej energetike hrozí absolútny kolaps. Ten kolaps, dámy a páni, už dávno nastal. Konkrétne vo chvíli, kedy osoba s hlasom podobným hlasu Roberta Fica začala zarábať vlastnou hlavou a za jeden z pilierov si vybrala energetiku. Spomeniem len niekoľko káuz. Vydrancované SPP. Situácia v Gabčíkove. Razie v Slovenských elektrárňach. Peniaze z podpory hnedouhoľným baniam v alobale. Víkendové rozdeľovanie licencií na fotovoltaiku, na ktorej ľudia blízki SMER-u kráľovsky zbohatli, samozrejme, na úkor ľudí. A to je len zopár káuz, ktoré sú spájané so stranou SMER a hlavne s Robertom Ficom. A pristavím sa pri hnedouhoľných baniach. Vždy keď v akejkoľvek súvislosti čo i len okrajom spomeniem hnedouhoľné bane, vychrlí sa na mňa spŕcha absurdných obvinení, ako útočím na baníkov a chcem im vziať prácu a ako sú, baníci, sú pre premiéra Fica a SMER dôležití a ako Robert Fico chodí fárať do tejto bane. A nech tam idem fárať aj ja. Tak, dámy a páni, dovoľte mi, prosím, ukázať, ako veľmi sú pre Roberta Fica títo baníci dôležití. Všetci si pamätáme tragický výbuch v bani Handlová, ktorý otriasol Slovenskom. V roku 2009 prišlo o život 20 baníkov a záchranárov a deviati boli ťažko zranení. Rodiny prišli o otcov, synov, manželov, bratov zbytočne. Úplne zbytočne. Podľa informácií člena komisie, ktorá tragickú nehodu vyšetrovala, v bani okrem iného došlo k zanedbaniu bezpečnostných predpisov. Chýbalo tam dostatočné záchranárske a protipožiarne vybavenie, čo malo za následok, že vzniknutý požiar nebolo možné uhasiť. V bani nefungovalo požiarne čerpadlo a iné potrebné bezpečnostné pomôcky, ako napríklad plachty, ktorými sa dá požiar zadusiť. A to napriek tomu, že v tejto bani bolo za posledné dva roky vyše 150 požiarov. Tí ľudia, ktorých tam poslali hasiť, tam išli na istú smrť. A nebudete veriť, čo bolo podľa viacerých svedkov z prostredia baní hlavnou príčinou takéhoto stavu. Bol to nedostatok peňazí, a to napriek tomu, že do takejto situácie a do týchto baní štát pchá okolo 100 mil. eur ročne, tam nebolo pár tisíc eur na to, aby boli zabezpečené bezpečnostné opatrenia a pomôcky. Opakujem, dámy a páni, tí ľudia tam išli podľa vyjadrení svedkov na istú smrť. Ten, kto ich tam poslal, veľmi dobre vedel, že tam nemajú s čím ten požiar uhasiť. Napriek tomu ich tam poslal. Je všeobecne známe, že tieto súkromné Hornonitrianske bane vlastní človek blízky SMER-u. Jeden z tých, ktorých označujú ako "náš človek". Verejnosti je známe aj to, kde veľká časť týchto peňazí končí. Manželka bývalého poslanca SMER-u Jánoša sa vyjadrila, že u nich doma, kde ich manžel balí do alobalu. Peniaze, na ktoré sa skladajú ľudia v cene energií, pretože dotácie do ťažby hnedého uhlia nie sú hradené zo štátneho rozpočtu, ale sú o ne navyšované ceny energií, nejdú len baníkom, nejdú do investícií do baní, nejdú do zlepšenia pracovných a bezpečnostných podmienok pre baníkov. Idú domov k pánovi Jánošovi, bývalému poslancovi za SMER. A ktovie, kam putujú odtiaľ. Takto záleží premiérovi Ficovi, ktorý sa rád nechá filmovať pri fáraní do bane, na baníkoch. Presne takto. Kto tu, prosím, bojuje proti baníkom? Nie náhodou ten, kto ich zneužíva na to, aby cez nich pral peniaze? A teraz ešte k tým bezpečnostným podmienkam. Moji kolegovia, pani poslankyňa Anka Zemanová a poslanec Karol Galek, predložili na minulej schôdzi návrh na zmenu zákona, ktorým chceli zabezpečiť povinnosť lepších bezpečnostných opatrení, aby sa podobné situácie nestávali. Pretože my sa môžeme v budúcnosti vyhnúť takýmto kolapsom a takýmto zbytočným úmrtiam, ako tomu bolo v roku 2009. A prosím vás pekne, spomeňte si, hlavne kolegovia z koalície, vidím, že tu nikto z koalície, takmer nikto nesedí, ale verím tomu, že aspoň niektorí to počúvajú, spomeňte si, prosím, ako ste za tento zákon hlasovali. Ako ste sa postavili k návrhu, ktorý mal zabezpečiť pre baníkov lepšie bezpečnostné podmienky, ktorý mohol zabezpečiť, že ak vypukne v budúcnosti požiar v bani, bude ho čím uhasiť. A nemusí dôjsť k tragédii. Prosím vás, kto ste hlasovali za tento návrh zákona? Spomeniete si? Utopili ste ho. Tento zákon ste utopili. Toto je váš boj pre lepší život baníkov. Dámy a páni, my rozhodne nebojujeme proti baníkom, ale to, proti čomu bojujeme, to sú nekalé praktiky tejto vlády. A poukazujeme na to, že štát nemá popri tom, čo celá Európska únia dekarbonizuje, podporovať neefektívnu, neekologickú, mimoriadne drahú a rizikovú ťažbu hnedého uhlia a poukazujeme na to, že ak sa štát rozhodol takéto niečo dotovať, nemá to byť zahrnuté do ceny energií. Popri tom bojujeme aj za to, aby baníci nepracovali v takých rizikových podmienkach, ako je tomu dnes. Možno keby sa peniaze z baní nevynášali v alobale, bol by funkčný banský požiarny vodovod a zriadená základňa pre záchranárov, tejto obrovskej tragédii sme mohli skutočne predísť a mohli sme sa jej vyhnúť. Ale to som odbočila od podstaty, aj keď som presvedčená, že to bolo dôležité a potrebovala som to povedať, pretože v každej situácii, kedy hovoríme o navyšovaní cien energií, tak sme obviňovaní, že útočíme proti baníkom. Nie je tomu tak. Na záver mi, prosím, dovoľte povedať, že považujem za nehorázne, ako sa Robert Fico postavil k tejto mimoriadnej schôdzi, na ktorú sme mu priniesli mnoho argumentov. Sú to všetko mimoriadne vážne slová, sú a budú to ďalšie hodiny, konkrétne argumenty a obvinenia, ku ktorým očakávame, že sa premiér vyjadrí. A v jednej demokratickej slušnej krajine by sa aj mal vyjadriť. To by musel miesto arogancie a opovrhovania občanmi disponovať protiargumentami a hlavne záujmom situáciu vysvetliť a prehovoriť aj z tohto miesta k občanom. Mal by nám vysvetliť aj prestrelky so svojimi vlastnými kolegami. Premiér tvrdí, že o situácii nevedel, o situácii s navýšenými cenami. A hneď, keď sa to dozvedel, tak okamžite riešil, okamžite konal. Ale tomuto tvrdeniu nesedí iné tvrdenie, síce tvrdenie ministra hospodárstva, ktorý zas tvrdí, že o probléme vedel od septembra. A tiež nekonal. Do toho potom ďalšie nekonzistentné vyjadrenie napríklad poslanca Jahnátka, ktorý tvrdí, že nominanti nevedeli a nemohli vedieť, lebo ich k tomu nepustili. A keď ich k tomu pustili, tak možno mali podklady v takej forme, ktorej nerozumeli. Tieto nekoordinované a navzájom sa vyvracajúce sa výhovorky vyznievajú veľmi, veľmi smiešne a až trápne. A dokonca urážajú inteligenciu poslucháčov. A nielen inteligenciu poslucháčov. Musia urážať aj samotných ľudí, ktorí ich vyslovujú. Nech je to akokoľvek, ak Robert Fico o situácii nevedel, je to chyba ministra hospodárstva Petra Žigu, ktorý hoci vedel, ale zjavne si nesplnil svoju povinnosť a neinformoval. V takomto prípade mal premiér vyvodiť politickú zodpovednosť a ministra hospodárstva odvolať, pretože svojím konaním spôsobil obrovské škody a obrovský chaos. Nestalo sa tak. Takže ak minister Žiga nepochybil a premiéra informoval, znamená to, že Robert Fico nereagoval. Premiér Fico nevyvodil politickú zodpovednosť ani voči nominantom, ktorí rovnako o situácii museli vedieť. Presne na to sedia v orgánoch energetických spoločností za štát, aby tam hájili verejný záujem. A je mimoriadne nepoctivé, že ak sa dnes tvrdí, že nevedeli, nemohli vedieť, netušili. Ako je možné, že nevedeli a netušili, keď sme to vedeli my? Ako je možné, že my sme koncom minulého roku informovali na tlačovej besede o tom, že dôjde k navýšeniu cien? Nie my sme mali robiť tlačové besedy. Títo nominanti mali robiť tlačové besedy a mali na túto situáciu upozorňovať. Oni mali byť tí, ktorí bijú na poplach. Ako je možné, že štátny tajomník ministerstva hospodárstva Rastislav Chovanec, ktorý je rovnako nominantom SMER-u a sedí v Dozornej rade SPP – distribúcia, prečo on nič nepovedal? Má tak strašne ďaleko k ministrovi hospodárstva? Ako je možné, že neinformoval a nealarmoval? Neurobili nič. Vôbec nič. Ani minister hospodárstva, ani nominanti neurobili vôbec nič. Ak teda nikto nie je zodpovedný z tých nominantov, ani minister hospodárstva Žiga, ani nominanti, a napriek tomu je tu obrovský chaos, obrovská neistota, obrovská dezinformácia, v domácnostiach sú faktúry, ktoré ľudia nemajú platiť, budú im vystavené nové faktúry, nikto nevie, čo má robiť, pretože spleť mnohých odporujúcich si informácií naozaj do tohto nevnieslo zatiaľ svetlo, tak potom niekto iný asi je zodpovedný, a to je rozhodne Robert Fico. Krásne je, ešte jedna vec. Keď mu to vyhovuje, tak je on ten, čo ceny riadi a dlhé roky sa tvári, že ich má pod palcom, a ak mu to zrazu nevyhovuje a je pristihnutý, že robí niečo nezákonné, alebo sa mu to možno neželane vymkne z rúk, tak zrazu on nič neriadi a neovplyvňuje a za nič nezodpovedá. V tomto duchu sa vyjadril aj v svojej reči. Najprv povedal, že použil politický tlak na ÚRSO, na regulačný úrad, aby ovplyvnil ceny energií. A potom hneď druhým dychom v tej istej vete povedal, že on nemôže ovplyvňovať ceny energií. Takže to bola možno len veľmi krátka ukážka toho, čo robí celé roky s celou touto témou cien energií. Dámy a páni, Robert Fico stratil našu dôveru dávno. Stratil ju už aj u významnej časti občanov, keď ho nezvolili za prezidenta Slovenska, a stráca ju prakticky každý deň. Škandál okolo cien energií, pre ktorý sme sa tu dnes zišli, je len ďalším krokom k úpadku jeho popularity. Dámy a páni, nie som naivná, aby som si myslela, že dnes odvoláme Roberta Fica z postu premiéra, preto vás k tomu ani nevyzývam, ale dovoľte mi, prosím, jednu takú reálnejšiu výzvu. Vyzývam vás, ctené plénum, hlavne koaličných poslancov, aby ste sa nad mojím príhovorom a nad mojimi argumentami a nad argumentami mojich kolegov aspoň zamysleli. A vyzývam zároveň aj poslancov, koaličných partnerov strany SMER, aby sa zamysleli, dokedy ešte budú kryť a svojím mlčaním a nekonaním budú podporovať túto korupčnú a nekalú dnes regulačnú politiku. Ďakujem. (Potlesk.)