43. schôdza NR SR - 5.deň - B. popoludní
Dátum: 2019-04-02
Poslanec: Heger, Eduard (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

28. Ďakujem pekne, pán predsedajúci. Vážený pán predkladateľ, kolegyne, kolegovia, ja by som chcel kratučko zareagovať hlavne teda na ten pozmeňujúci návrh. Som rád, že teda odznel, keďže budem naňho reagovať. Pretože keď sme sa bavili vlastne o tom zákone v prvom čítaní, tak tá prvá z vecí, ktorá tam vyskočila ako taký najkritickejší bod, bolo práve zavedenie toho dvojnásobku cenovej marže, ktoré, teda verím tomu, že bolo mienené dobre, ale určite by vypálilo zle práve z toho dôvodu, že naozaj to trhové hospodárstvo prináša realitu, kde môžete mať v jednom produkte tie marže a z veľmi legitímneho dôvodu, či už sa jedná o luxusný tovar a podobne, väčšie rozpätie a toto by bola deformácia, ktorá by mohla spôsobovať a v konečnom dôsledku by na ňu mohli doplatiť aj domáci producenti. Takže myslím si, že je fajn aj z hľadiska teda fungovania trhového hospodárstva alebo mechanizmu trhu, z hľadiska obchodu je dobré, keď sa takýto prvok nezavádza. Takže kvitujem to, že pán predkladateľ toto odkonzultoval a vlastne došlo k takejto úprave. Čo sa týka samotného pozmeňujúceho návrhu, tam by som len možno takých pár vecí chcel spomenúť a prvý je teda tie ekonomicky oprávnené náklady. Ja si myslím, že tuto je dôležité, práve pri tomto pojme je dôležité jednak aj ten samotný fakt, že samotní odberatelia nemajú právo nazerať do tých nákladov a tvorby ceny dodávateľov, čo je teda prirodzené, pretože to je práve to know-how. Každý, kto sa pohybuje v obchode, vie, že obchodníci alebo výrobcovia si nechcú dať nahliadnuť, pokiaľ to nie je nevyhnutné, do tvorby ceny. A je to niečo, kde práve majú tú komparatívnu výhodu, že práve je pre nich nevýhodné, keď zákazník si vie veľmi jednoducho tú cenu porovnať a snažia sa to riešiť rôznymi spôsobmi práve preto, aby sa odlíšili. Ale teda máme to aj legislatívne ošetrené a preto nie je podľa mňa vhodné, ak za zodpovednosť za to, že ekonomicky tie oprávnené náklady má vyhodnocovať odberateľ, pretože ten dodávateľ mu prirodzene tieto náklady odhaliť nechce, takže skôr by to malo byť tým, že deklaruje, že dobre, dodávateľ deklaruje, ale tuto je, samozrejme, toto sa týka len špecifikácie toho pojmu. Ale chcel som teda len poukázať na to, že v obchodnom vzťahu je dôležité, aby teda sa neprekračovalo. Tu sa teda vyprecizuváva samotný pojem, okej, beriem na vedomie. Ešte z hľadiska fungovania toho trhu je dôležité, aby tí výrobcovia alebo dodávatelia, farmári, producenti, potravinári mali možnosť priniesť na, do, na trh aj produkty, ktoré jednak sú sezónne, alebo sú krátko pred, by som povedal, dátumom spotreby. A v takom prípade je dôležité, aby ich mohli predať za akciovú cenu. Netýka sa to priamo tohto zákona, ale chcem to pri tomto, práve pri tomto bode spomenúť, že je dôležité, aby v obchode bolo možné teda s tou cenou hýbať. A dáva zmysel predávať aj tovar pod cenu, práve obzvlášť v potravinárskom biznise, keď sa jedná o tovar, ktorý už je tesne pred koncom spotreby a týmto je, lebo vždy pre toho výrobcu, či už zeleniny, ovocia, alebo aj iného potravinárskeho tovaru, je lepšie, keď pred dátumom spotreby ten dovar predá a dostane aspoň nejaké peniaze za to, ako keby nedostal žiadne. To sú tiež také základné princípy obchodu, že je lepšie, preto vidíme aj v obchodných domoch často výpredaj a podobne, lebo im je lepšie za to dostať aj pod, možno ísť pod výrobné náklady, ale mať aspoň nejakú-takú hotovosť, lebo inak by jednak musel to vyhadzovať, s čím sú náklady spojené a nemal by za to žiadne peniaze. Takže by vlastne išiel do väčšej straty. Takže túto nielen sezónnosť, ale aj tú akciu, akciovoschopnosť, alebo schopnosť prinášať akcie je dôležitý prvok z hľadiska obchodovania. Samozrejme, nesmie to byť zneužívané na to, že tlačíme aj klasicky tovar do toho, aby bol predávaný pod cenu, to v žiadnom prípade. Ďalšia vec, ktorú by som ešte tuto spomenul, takú kuriozitku, je, že samotné, samotná legislatíva by mohla ísť ešte ďalej v tomto, že samotný EAN kód, čiže ten čiarový kód, ktorý poznáte, už dnes sa dá vytvoriť tak, že vám zakomponujú do toho dátum spotreby. A toto by sa dalo ľahko ošetriť tým, že keď príde tovar, ktorý je po dátume spotreby k pokladni, tak tá pokladňa automaticky vyhodí a povie, že tento tovar nemôžem predať, pretože je po dátume spotreby. Čiže je to ako keby ošetrenie toho ľudského faktora, lebo nie vždy si to ten pokladník môže všimnúť, nie vždy si to všimne ten človek. Tak to len hovorím ako takú kuriozitku z hľadiska toho obchodu, že aj týmto smerom sa dá ísť a posilniť ako keby ochranu zákazníka, ak sa dátum spotreby zapracuje priamo do EAN kódu a tým pádom tá kvalita, komfort a istota toho, že zákazník si kupuje tovar, ktorý je v dátume spotreby, je zachovaná. Čo by som chcel spomenúť, čo mi vyvoláva otázniky, je práve to ustanovenie v čl. I doterajší bod 11 znie, a teda jedná sa o § 20, kde teda sa hovorí o tom, že, tam v odôvodnení, že dochádza k precizovaniu kompetencií ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka, ktoré sa okrem iného zmocňuje, okrem iného zmo..., sa okrem iného zmocňuje, tak je to napísané, k vydaniu vykonávacieho predpisu, ktorým sa určia podrobnosti pre určenie ekonomicky oprávnených nákladov pre oblasť vybraných potravinárskych výrobkov, pričom nebude určená ich konkrétna výška, len rozsah, spôsob stanovenia a ostatné nevyhnutné podrobnosti. Čiže dávame ako keby širšiu kompetenciu ministerstvu pôdohospodárstva. Ja v tomto vidím taký otáznik a určite to budeme sledovať, že akým spôsobom sa teda toto bude uplatňovať, pretože ministerstvo pôdohospodárstva má za posledné tri roky veľmi zlý kredit, veľmi zlú povesť. Takže sám som, keď som to čítal, tak tá formulácia ma tak trošku akože, mi vyhodila takú kontrolku, že na toto si treba dať pozor. Aj keď teda môže to byť len nejaká technická vec, ale pre istotu som na to poukázal, pretože ma zaujíma, že akým spôsobom, ak samozrejme, chce na to predkladateľ reagovať a vysvetliť to, či to je riziko alebo nie je, tak samozrejme budem rád. Čiže dávam to ako otázku do pléna pánovi predkladateľovi. Posledná vec, ktorú by som chcel spomenúť, sú práve tie pokuty, pretože zaviedli sa vlastne v prvom čítaní, ak to správne chápem, vyššie pokuty, teraz sa znižujú. Ja osobne nie som úplne zástanca toho, že riešiť veci pokutami. Áno, samozrejme, niekedy už to zájde tak ďaleko, že ich treba riešiť, ale teda tie pokuty sú stále vyššie ako, ako doteraz. Ja som sám zvedavý, do akej miery toto opatrenie bude účinné, pretože si myslím, že na Slovensku je takým športom to, že, aj sa to v štátnom rozpočte uvádza ako parameter, že koľko sme vybrali pokút a rastú nám pokuty a podobne. Ja si myslím, že tento ukazovateľ je zlý ukazovateľ, ak nám rastú pokuty, pretože to len hovorí o tom, že niečo na tom trhu nefunguje a ak tie pokuty rastú, tak znamená, že to nefunguje ešte viac. Čiže v skutočnosti, ak by veci fungovali, tak by pokuty neboli potrebné. A vieme, že by mali pokuty fungovať ako represívny prvok na to, aby sme vrátili ľudí do obsahu tých ustanovení, ktoré máme a cieľom je, cieľom je nevyberať pokuty. Čiže nezarábať na pokutách, to nie je zárobková činnosť. Takže preto som zvedavý, že do akej miery tieto vyššie sankcie, hoci znížené v druhom čítaní, prinesú, prinesú výsledok, lebo to si musíme vždycky vyhodnocovať tie opatrenia, do akej miery prinášajú výsledok. Ak neprinášajú, tak ich treba nahradiť lepšími, zrušiť a hľadať tú cestu. Pretože myslím si, že cieľom je naplnenie tej myšlienky toho zákona a nie výber, výber pokút. Takže toto boli také moje pripomienky k tomuto pozmeňujúcemu návrhu. Teda hodnotím tento zákon ako zákon, ktorý koriguje teda to prvé čítanie. Prináša to, teda tak ako to už sám predkladateľ, predkladateľ prezentoval, prináša určitú bližšiu špecifikáciu, ale stále ja s týmto zákonom vidím, že nie je to, niečo je na ňom pozitívne, ale určite vidím tam aj isté negatíva. Takže to som len chcel predkladateľovi predostrieť. Ak teda budete, pán predkladateľ, reagovať, budem rád. Ďakujem pekne, skončil som.