52. schôdza NR SR - 14.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2026-06-15
Poslanec: Lackovič, Marek 
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. A poďme teda na to, vážené kolegyne, kolegovia. Ja sa budem hlavne venovať tej tomu sektoru samospráv, na tej problematike, ktorá sa týka v tomto kontexte predlžovania volebných mandátov zo štyri na päť rokov v kontexte obcí, miest, samozrejme žúp, teda vyšších územných celkov. Týka sa to samozrejme obecných, mestských, miestnych, krajských poslancov, lebo ide aj o mestské časti, nezabúdajme. Čiže budem sa venovať hlavne tomuto sektoru. A začnem takými tromi príbehmi a asi mnohí viete, možno všetci, že Progresívne Slovensko je strana, ktorá robí pravidelne veľmi silné výjazdy do regiónov. Naposledy sme mali takýto výjazd silný do okolia Levíc, Hontu, Tekova a najbližšie nás čaká na budúci týždeň veľmi silný výjazd do Brezna a okolia Podbrezová, Polomka, Telgárt a tak ďalej a tak ďalej. Takže pozývam, budeme sa určite baviť so všetkými starostami aj starostkami, či toto je to, čo ich zachráni z tej biedy, v ktorej sa bohužiaľ aj vďaka tejto vláde posledné týždne, mesiace, tri roky ocitli. Čiže tri rýchle také príbehy na začiatok. V podstate my sme ten výjazd v Leviciach začínali s tým, že aj zrovna v ten deň, ráno aj, keď som odchádzal, SMER Levice. Tak sa stala tá dnes už slávna, nešťastne známa kauza s tými langošmi, kde tam teda prevádzka v Kvetoslavove, kúsok od katastra od samosprávy, kde som starostoval päť rokov, dostala tú nešťastnú pokutu za tie za tie mäkčene a bola z toho naozaj kauza, ktorá ešte do dnešného dňa teda múti vody na hornom Žitnom ostrove. Lebo tá svedčí o niečom, ona svedčí o tom, že ako pristupujeme k drobným podnikateľom, k ľuďom, ktorí sa tu snažia rozvíjať. Tie regióny, tie častokrát aj okresy alebo obce, na ktoré zabúda táto vláda a nielen táto vláda, ale mnohokrát aj tie predchádzajúce za posledných 20 – 25 rokov. Čiže hneď sa začalo ráno veľmi takýmto takýmto nešťastným spôsobom, kedy naozaj sme boli svedkami veľmi silnej šikany drobných podnikateľov v Kvetoslavove. Pokračovalo to, moje kroky pokračovali do Uhlianskej v okrese Levice, kde sme sa stretli s pánom starostom, ktorý nám hovoril o tom, že táto vláda ho donútila k niečomu naozaj neuveriteľnému. Obec Uhlianska v okrese Levice bola donútená zvýšiť dane z nehnuteľností nie o 10 %, nie o 50 %, nie o 100 %, nie dvojnásobne, nie trojnásobne, priatelia, ale o 2 600 % sa zdvíhali dane z nehnuteľností v obci Uhlička v okrese Levice. Ak tam, kde mali predtým 12 centov za m2, sa dnes platia 3 € za m2, čo znamenalo, že ak ste mali predtým domček, za ktorý ste platili 20 €, tak dnes platíte 500. 500 € v Uhlianskej v okrese Levice v podhorskej obci maličkej, krásnej, rázovitej sa ľudia chytajú za hlavu, lebo neverili tým listom, ktoré im prišli od obce do schránok domov, že oni majú platiť 500 € dane z nehnuteľnosti. A táto vláda hovorí, že všetko je v poriadku, že predvídateľnosť finančná a všetko je fajn, dlhová brzda nám nekosí samosprávy a umožňuje im zostaviť rozpočty na rok 27 a tak ďalej. No a to tak nie je. Toto je pravda. My sa dnes nachádzame v takejto situácii, že aj v takýchto maličkých obciach nerastú dane z nehnuteľnosti o 10, 20 %, ale o 2 600 %. Z 12 centov Samosprávy a umožňuje im zostaviť rozpočty na rok 27 a tak ďalej. No to tak nie je. Toto je pravda. My sa dnes nachádzame v takejto situácii, že aj v takýchto maličkých obciach nerastú dane z nehnuteľností o 10 – 20 % alebo 2600 % z 12 centov m2 na 3 € m2 a toto bude pokračovať všade. Pretože v opačnom prípade tie obce a mestá nevyžijú. Táto obec ako môže vyžiť zo 4800 eur, ktoré im chodia ako podielové dane zo 4800 € z necelých 5000 s takýmto obrovským katastrom. 5000 € mesačne sú tie podielové dane, ktoré im chodia zo štátu. A samozrejme, nehovorím o tom, že vodovod, kanalizácia v celej obci akurát tak vo hviezdach, že máme tu na Slovensku, dožili sme sa toho, že tu máme smart lavičky s nabíjaním, ale po pitnú vodu si chodíte častokrát s vedrami. Na Gemeri, v Novohrade, nehovoriac o východe, nehovoriac o Záhorí, nehovoriac o samotnej Bratislave. Ja by som si možno aj stavil, ak by sa dalo na to, že Bratislava je snáď jediné hlavné mesto v Európskej únii, ktoré nie je na 100 % odkanalizované. My dnes máme úseky a nie je ich málo. Nebavíme sa o jednotkách, ale o desiatkach. Domy, ulice na Devíne sú toho krásnym príkladom, ktoré nie sú odkanalizované. Hlavné mesto. Slovensko, Bratislava v Európskej únii nevieme dokončiť 20 – 30-ročné staré infraštruktúrne dlhy. A my tu riešime to, že či máme voliť starostov na štyri roky alebo na päť, lebo ako kolegyňa Puškárová hovorí, že v Ríme je na päť, tak dajme aj my. Po vzore Ríma. V Ríme majú tú kanalizáciu možno 400 rokov niektoré budovy. Na Slovensku nemá Devín dodnes kanalizáciu na celom svojom území. Na tretí ten príbeh. Bol v krásnej opäť rázovitej obci v Plášťovciach. Tiež neďaleko Levíc, kúsok od Dudiniec. V Plášťovciach si ľudia kúria mokrým drevom, no, pretože suché urbariát nepredá. Urbariát dodáva drevo takmer do celých Plášťoviec. Ľudia si to tam nakupujú. Samozrejme, budú kúriť drevom, pretože plyn je drahý. No ale kúria drevom, ktoré je mokré. No a čím sa stali Plášťovce následne známe, že tam majú po Jelšave druhý najhorší vzduch, smogovú situáciu na úrovni Pekingu pomaly, pretože kúria mokrým drevom. Pretože z jednoduchého dôvodu urbariát im suché nepredá. Predá im mokré drevo v októbri, v novembri, s ním majú kúriť. Ale my neriešime tieto problémy na Slovensku. My riešime to, či má starosta byť volený na štyri alebo na päť rokov, lebo, že nestihne všetko urobiť za tie štyri roky. A nestihne? Nie je to náhodou tak, že nestihne všetko urobiť, lebo mu hádžete všetky možné prekážky, lámete mu nohy počas toho, ako kráča ku tým dobrým výsledkom? Je to náhodou preto, že si tu dáme Samuela Migala ako ako ministra pre regionálny rozvoj na Slovensku? Je to náhodou preto, lebo jednoducho všetky opozičné návrhy, hoc neviem, aké dobré môžu byť, tak hádžete do koša? Uvidíme, ako sa zachováte dneska alebo zajtra, keď príde na rad náš zákon v kontexte dlhovej brzdy s kolegyňou Janou Hanuliakovou, so Števom Kišom, čo sme tu predhodili, pretože treba vyňať samosprávy zo sankčných mechanizmov dlhovej brzdy, aby vedeli vôbec zostaviť svoje rozpočty na budúci rok. Lebo tu sa postavili ZMOS, Únia miest a SK8 na tieto schody pred parlamentom pred tromi týždňami v piatok a povedali jednu vec. Priatelia, nevieme urobiť rozpočty na rok 27. Akože počúvajte, čo hovorím, pomôžte nám. Nevieme urobiť svoje rozpočty na rok 27, ale nie, my tu riešime. My tu riešime tieto nezmysly, že či majú byť starostovia volení na štyri alebo na päť rokov. Všetko už máme porobené? Všetko už máme porobené v tejto krajine, že toto môžeme robiť a toto môžeme tu riešiť? A hodinu sa o tom baviť? Veď, ak sa chceme, poďme. My prijímame tu, dvíhame tú hodenú rukavicu. Poďme sa o tom kľudne baviť, len varujem, nebude to pre vás príjemné počúvanie, čo teraz budem hovoriť nasledujúce minúty. Lebo zhrnieme si všetky veci, ktoré ste zanedbali za tie posledný rok, dva, tri, odkedy ste tu. Nuž ja som sa stal starostom pred nejakými koľko to už je, možno osem rokov dozadu. Mal som vtedy 29, relatívne mladý človek. Veľa vecí sa mi aj podarilo, veľa vecí aj nie. Viete však, čo by mi vtedy pomohlo, čo by uvítalo naozaj, že 10 z 10 starostov, starostiek na Slovensku? Nie predĺženie volebného obdobia zo štyroch na päť alebo na šesť alebo na koľko rokov. Uvítali by niečo úplne iné. Uvítali by napríklad, keby na stavebné povolenie na vodovod a na kanalizáciu nečakali 1100 dní, ako je to teraz. A že kto čakal 1100 dní, nech poviem príklad? No poviem, ja som čakal 1100 dní. 1121 dní som čakal na právoplatné stavebné povolenie na vodovod, kanalizáciu. 6. mája 21, pamätám si na ten deň, ako keby to bolo včera, sme si cupýtali krásne na okresný úrad do Dunajskej Stredy. Div sa svete, vydali ho. Viete, kedy? V deň, keď som nastúpil sem do Národnej rady. Tak, tak, v takých pomeroch tu žijeme. Takých pomerov tu žijeme. Čiže, a to nehovorím o obciach na Záhorí okolo Skalice, kde čakajú 20. rok. 20. rok. My tu máme, ja neviem, či si uvedomujete to, ale že tu máme okresné úrady, ktoré nie, že sú partnerom samospráv mnohokrát, ale akýmsi súperom alebo nepriateľom a robia všetko preto, aby tie povolenia jednoducho nie, že neboli vydané na čas, tu sa starostovia vôbec modlia, aby vôbec boli vydané. A samozrejme, vydané právoplatné stavebko je prerekvizitou na úspešnú aplikáciu v rámci eurofondových projektov, čiže oni nemôžu žiadať, nemôžu byť úspešní žiadatelia, keď nemajú vyhotovené právoplatné stavebká, čiže nehovoriac ešte o uskutočnených obstarkách, ale to už tu nechcem pliesť, lebo by sme tu osem dní mohli o tom konferenciu usporiadať. Čakajú dnes obce a mestá na Slovensku úplne bežne roky na stavebné povolenie na vodu a na kanál. A mňa veľmi mrzí, že Hlas, strana regiónov alebo hnutie regiónov jednoducho na toto nemyslí. Nemyslí, lebo my sme sa tu o vodovodoch a kanalizácii bavili len vtedy, keď to doniesla kolegyňa Hanuliaková alebo kolega Mišo Sabo. Však rovnako aj naposledy na výbore, čo sa deje vo Východoslovenskej vodárenskej spoločnosti. Vy o toto záujem nemáte? Čiže uznesenia tu predkladáme aj naposledy. Kedy to bolo? Minulý týždeň sme tu navrhovali cez procedurál, aby sa to zaradilo, nič. Hodené do koša. Hogy jön ez okosó? A obce predávajú dlhopisy akcionárom, respektíve zbavujú sa kľúčovej infraštruktúry, ktorá im je v rukách, možno aj nevedomky častokrát, a vtedy by sme mohli prísť my ako ten zákonodarca a povedať, usmerniť, metodicky pomôcť, poradiť, ale vy o toto nemáte záujem. A to už dobre, že tu vidím aj pána Šimka, ktorý sa stal, ak sa nemýlim, myslím, akýmsi teraz najnovšie splnomocnencom pre rozvoj východného Slovenska alebo niečo také? Čiže, neuveriteľné veci sa tu dejú. Poďme ďalej. Starostovia a starostky by uvítali, keby sa nekontrolovalo každé jedno verejné obstarávanie každého jedného projektu a na starostov sa nenazeralo, ako by chcel každý z nich len kradnúť. Toto by bola naozaj taká vec, ktorú by sme mohli zmeniť hneď zajtra a nič by nestála. Ako veľmi jednoducho, koncepčne, povedať si raz a navždy, že jednoducho asi nie je úplne rozumné, racionálne a časovo efektívne a na konci dňa aj rozumné, aby sme jednoducho posudzovali úplne každý jeden projekt, ktorý prichádza. Je na zváženie, že akým spôsobom to zrýchliť, zakcelerovať, spresniť a zároveň kľudne tie kontroly sprísniť, ak je to nevyhnutné pri konkrétnych prípadoch, ale nemôžeme takýmto spôsobom tu vytvárať takéto spisové zápchy už pomaly ako na Slovenskom pozemkovom fonde, jednoducho pri kontrole všetkých týchto projektov. To sa nesmie diať, lebo na konci dňa sa stane proste to, že bez ohľadu na to, aký ten minister bude na tom mieste. Dneska je tam Samo Migal, niekto tam môže byť ďalší o chvíľočku. Dúfam, že to budeme konečne robiť my a že dostaneme tú možnosť ukázať, že sa to dá robiť svižnejšie, efektívnejšie a možno menej rozprávať a viac konať. Čiže toto je vec, ktorá by opäť veľmi výdatne, veľmi výrazne pomohla tým regiónom a tým samosprávam. Ďalšia vec, pomohlo by tým starostom a starostkám, keby sa vláda predtým, ako im schváli 800 € odmeny aj pre zamestnancov samospráv, tých istých samospráv, najskôr slušne spýtala, že či na to vôbec majú. Tieto 800 € odmeny, to boli tie odmeny, ktoré boli udeľované ešte v roku 2025. Spomínate sa na to. Išlo sa tak napriek tomu, že kolektívna zmluva ešte nebola podpísaná. Napriek tomu samosprávy to mali vyplácať zo svojich vlastných zdrojov, hoci to vôbec nemali narozpočtované. Vy ste tu 2928 samospráv postavili pred hotovú vec a tie samosprávy to nemali narozpočtované, nemali to nachystané. Dobre, aby som bol férový, musím povedať, že ste im to potom dosanovali a doplatili tieto peniaze. Ale opäť, nemôže sa rozhodovať o týchto veciach spoza stola a následne, keď vznikne problém, ho sanovať nejakým nekoncepčným riešením a nejakým zákulisným dialógom. Tieto veci by mali byť vždy jasné vopred, v predstihu, mali by byť dojednané a až následne by sa mali realizovať. Nie je možné takýmto spôsobom rozhadzovať z helikoptéry peniaze, pretože mnohé samosprávy na to jednoducho nie, že by nechceli dať tie odmeny svojim zamestnancom, oni by ich veľmi radi dali, ale keď jednoducho tie peniaze nie sú, tak nie sú. Hovoril som na začiatku, že čo ich nútite robiť. Viď obec Uhliská napríklad a ja to tomu starostovi vôbec nemám za zlé. On nemá na výber. On, ak chcel prežiť, on musel zdvihnúť tie dane takýmto spôsobom. Hovorím ešte raz o 2600 %. Máme tu takéto samosprávy, ktoré dvíhajú už dane z nehnuteľností o 2600 %. Poďme ďalej. Starostovia a starostky by naozaj veľmi uvítali, keby podielové dane, ktoré sú ich hlavným zdrojom príjmov, stačili aspoň na základné a predvídateľné fungovanie. Dnes sa totiž častokrát deje to, že starosta, nie, že častokrát, však vždy je to tak, že starosta, starostka v apríli nevie, čo mu príde v máji. Oni netušia, koľko peňazí im príde o mesiac. Oni nevedia, oni vidia len tú makroprognózu a následne aj presnejšie čísla na konci roka. Častokrát teraz to býva v decembri, v posledný decembrový týždeň. Ja sám si pamätám, že my sme už dávno mali rozpočty schválené v novembri, v decembri a na Silvestra 31. 12. chodili čísla, že s akými môžu tie obce a mestá rátať na nasledujúci rok. Veď ako sa dá v takejto nepredvídateľnej džungli bačovať, plánovať, rozpočtovať, fungovať? Veď to sa nedá. A určite mi to dáte za pravdu. A hovorím, toto nie sú veci, ktoré by stáli nejaké peniaze hneď od zajtra. To sa tu môžeme všetci pochytať za ruky a povedať si, že poďme to robiť od zajtra inak. Nebude to stáť žiadne peniaze. Zmena koncepcie, zmena fungovania, zmena metodík a jednoducho je našou psou povinnosťou dať tým obciam, tým samosprávam už najneskôr toho 1. decembra vedieť, aby mali 15 dní ešte tú lehotu na to posledné schvaľovanie tých rozpočtov na toho 15. 12. alebo 16. 12., už ako to vychádza, aby vedeli, že presne s akými sumami majú rátať na ten nasledujúci rok. Dneska jednoducho platí to, že samospráva nevie nikdy mesiac predtým, koľko peňazí im príde na ten nasledujúci mesiac. Oni si to vedia len približne odvodiť v závislosti od výberu a tak ďalej. To DPFO, ale nevedia nikdy presne to číslo, čiže oni nevedia. Toto považujem za mimoriadne nekoncepčnú vec, ktorú by sme opäť mohli riešiť namiesto toho, či im štyri roky majú stačiť alebo nie, či by nebolo lepšie päť, šesť alebo koľko. Ale opäť neriešime to. Starostovia a starostky by uvítali, keby štát nepresúval povinnosti bez adekvátneho krytia. Štát si dnes objednáva veci, za ktoré neplatí a rozhadzuje peniaze, ktoré nemá na veci, ktoré nepotrebuje. Častokrát táto veta platí. Mali sme tu na začiatku tejto schôdze to dnes už legendárne sobášenie poslancami, prezidentom a neviem kým každým. Keď si pozrieme už len tento prenesený výkon štátnej správy, teda výkon matrík, a nielen výkon matrík, môžeme sa pozrieť na stavebné úrady a tak ďalej. Nič nie je dofinancované v 100 % miere, tak ako si to štát objednáva, tým obciam dáva častokrát zlomok peňazí na výkon tohto výkonu. A vôbec sme sa s tým nezaoberali toto volebné obdobie. My sme pomaly na konci. Na budúci rok tu budú zrejme voľby a neviem koľko zostáva, rok aj niečo. A týchto vecí ste sa vôbec ani nedotkli, že čo s týmto. Ja neviem, či vás to netrápi alebo ste takí apatickí voči tomu, alebo len nemáte riešenie, alebo sa vám do toho nechce, ale opäť ja to musím zopakovať ešte raz, že máme tu vládneho splnomocnenca pre územnú samosprávu vyše roka, ktorý vystriedal tri funkcie za posledný rok, priniesol tu nula zákonov do tejto Národnej rady. Teda nula sme schválili do dnešného dňa, nula, nula, nič. Zero. Čiže ja neviem, že či akože sa dožijeme toho v šťastí a zdraví, že sa tu niečo prinesie, čo bude koncepčne pomáhať, neviem, ale akoby, že čas sa kráti, že kúsok by ste mohli aj tak, že pridať, lebo toto je naozaj, že pomerne slabulinké. Starostovia a starostky by privítali, keby nemuseli pri eurofondoch zakaždým posielať štátu, že naozaj existujú, že naozaj boli zvolení a že obec má naozaj pridelené IČO. A pritom to sa zvlášť pozastavím, toto mám veľmi rád. Vidím tu aj pár starostiek a starostov, neviem, však asi mi dáte za pravdu, necítite sa trápne, keď posielate štátu, že vaša obec má IČO? Lebo ja som sa cítil dosť trápne vždy. Že som to musel zasielať, že naozaj existujem. To znamená potvrdenie o menovaní za starostu, IČO. V našom prípade bolo IČO napísané na písacom stroji na papieri. Ale čo v obciach, ktoré majú prvú písomnú zmienku ešte pred 700, 800 rokmi a následne neviem kedy v 19. storočí všelijaké listiny vznikali k tomu, potom sa to transformovalo na IČO a ja neviem, čo všetko, že tam pomaly jaskynné maľby by mali dodať niektoré obce, že naozaj existujú a že potrebujú mať od vás byť v aplikácii o tie eurofondy, že akože neblbnime. Že my chceme od tých samospráv, aby posielali naozaj, že IČO? Štátu? Bolo na IČO a ja neviem, čo všetko, že tam pomaly jaskynné maľby by mali dodať niektoré obce, že naozaj existujú a že potrebujú mať od vás byť v aplikácii o tie eurofondy, že akože neblbni mi, že my chceme od tých samospráv, aby posielali naozaj, že IČO štátu, že samospráva štátu posiela dôkaz o existencii. Tomu štátu, ktorý jej vypláca každý mesiac 10. podielové dane cez ministerstvo financií. Tak tomu istému štátu obec posiela potvrdenie o existencii. Ja už naozaj, že úsok zdravého rozumu, ja neviem, nechcem od vás urýchľovač častíc, ale že zdravý rozum. Viete, že tu nemôžeme toto myslieť vážne. Že žiadame takéto veci, aby starosta ešte odpisy, výpisy registra trestov chodil na poštu. Neviem, dajme tomu, že niekto tam je, ale aj pošty ste už rušili a rušíte ďalšie. Tak neviem, už ani toto nebude úplne také efektívne a jednoduché robiť. Čiže naozaj, že potvrdenie o pridelení IČO. Keby jednu vec ste za tri roky robili, tak aspoň tento papier nech tam nemusia dávať, lebo veľmi trápne sa cítia. Určite aj vy mnohí, ktorí tu sedíte a ste štatutármi obcí a miest. Starostovia a starostky by uvítali, keby trávili menej času papiermi a viac riadením obce. My tvrdíme, že jediný papier, ktorý by dnes v digitálnej dobe na úradoch mal byť potrebný, je samozrejme ten toaletný, ten nespochybňujem, ale všetky ostatné nie sú potrebné. Ježiš. Dá sa fungovať úplne. Ja som sa tak snažil tiež fungovať aj na obci. Jednoducho, keď ide dnes podať človek žiadosť na ŠFRB a tak ďalej, ja som potreboval... Ja som nemal také veľké auto, aby sme všetky projektové dokumentácie do neho zmestili. My sme potom museli kúpiť valník, ktorý sme naložili projektovými dokumentáciami na valník a išli sme na okresný úrad. Potom sme museli kúpiť kryciu plachtu, nech nezmoknú. Keď sme to tam vyložili, tak okresný úrad bol paralyzovaný na 6 hodín, lebo sa tam nedalo prejsť cez fľaše. Takto my nie fungujeme. Digitalizácia, máme tu digitálnych lídrov, ktorí rozpustili miliardy. A my sme chodili s valníkom projektových dokumentácií prekrytých plachtou, aby nezmokli, na okresný úrad. Digitalizácia v podaní Hlasu, Smeru a SaS sa toho až tak nechytalo, možno aj dobre, lebo potom neviem, či by tie valníky mali kde doraziť. Ja som kľudný. Starostovia a starostky by veľmi uvítali, keby štát zabezpečil systematické vzdelávanie referentov. Keď štát naposledy novelizoval stavebnú legislatívu, zabudol vyškoliť stavebných referentov. A toto je veľmi vážna vec. My tu máme od minulého roku novú stavebnú legislatívu, ale tých referentov, ktorí dnes fungujú na obciach a mestách, vydávajú tie povolenia, rozhodnutia, neškolil štát. Školili ich súkromné vzdelávacie agentúry. Veľký rešpekt, že to zvládli, ale to, kde sme?, aby nám tu jednoducho štát absolútne rezignoval na takúto základnú funkciu. Metodicky usmerňovať, školiť, vzdelávať, pripravovať tých referentov a tak ďalej. Veď oni majú byť absolútne právne podkutí, vyškolení, vyzbrojení do toho dialógu so žiadateľmi, pripravení. My ich nemôžeme poslať holých a bosých, aby novú stavebnú legislatívu zabezpečovali, lebo to je prenesený výkon štátnej správy, stavebné úrady na obciach a mestách. My sme toto úplne podcenili. Tento minister Ráži ide teraz kandidovať na primátora Bratislavy podľa všetkého, ale vieš, toto už je jedna, ak by mala stačiť, že jedna vec, ktorá ma totálne diskvalifikuje na čokoľvek iné, čo by som sa len obďaleč mal pozerať na nejakú tabuľu samosprávnu, je toto. Veď on úplne rezignoval na to základné. Pripraviť tých ľudí na ten výkon terénu. Čiže súkromné vzdelávacie agentúry a spoločnosti toto saturovali a pomohli tomu štátu, aby dokázal fungovať. A dnes máme, bohužiaľ, obrátená strana mince tohto celého je to, že čo stavebný úrad, častokrát to iný výklad príslušného odseku alebo paragrafu, lebo jednoducho nie je dobre pripravená tá stavebná legislatíva. Veď vidíme to sami. Keď už nič iné, tak to, že tie procesy nám netrvajú kratšie, nie sú jednoduchšie, vznikajú ďalšie a ďalšie diskrepancie, nezhody, rôzne výklady, dokonca nové územné plány sa posúvajú a tak ďalej a tak ďalej. Úrad pre územné plánovanie, relatívne nový, ktorý mal aj toto podporiť a pomôcť, tak sa na to z diaľky prizerá, hoci všetka česť je, že sa asi snažia. No ja neviem, ale nemám z toho dobrý pocit, že by to takto malo ísť. Toľko rokov sme čakali na tú stavebnú legislatívu, až sme sa dočkali toho, že sa realizuje veľmi podivným a častokrát teda nejednotným spôsobom výkladom. A to sme mali ešte relatívne široký proces. Čo je to oproti takému občianskemu zákonníku, ktorý sme tu mali pár dňami, ktorý je ešte ďaleko, ďaleko rozsiahlejší. Tam ste to ešte, tam ste to úplne z rýchlika celé zobrali, ale však k tomu sa vyjadrovali kolegovia a kolegyne, ale opäť platí to, že jednoducho nie je tu zabezpečená aj koncepcia systematického vzdelávania tých referentov, ktorých si štát de facto objednáva na výkon tejto agendy. Spomenul som teda stavebné úrady. Poďme ďalej. Keby sme tu mali normálne prijímanie zákonov, to by naozaj uvítali všetci starostovia a starostky. Nie furt všetko skrátené na hulváta, bez pripomienkového konania, proste bordel na entú. A keď som toto písal alebo keď som si robil túto poznámku, tak ja som rozmýšľal nad tým, že náš problém alebo váš problém ani nie je tak to, čo sem v kontexte tých obcí a miest nosíte, ale skôr ten nízky objem toho, čo sem nosíte, lebo vy sem vlastne nenosíte pre obce a mestá takmer nič. My, keď vidíme s kolegyňou Jankou Hanuliakovou, že máme niečo spravodajcovať, čo sa týka miest a obcí, tak my otvárame šampanské. My sa tak tešíme, že konečne niečo, že vau, zas bude aspoň kúsok nejaká diskusia, lebo vy sem nenosíte vôbec nič. A to si normálne dáte ako podtitul, že strana regiónov. Tu nie je nič. Veď toto je jediná vec za tento polrok, čo sme tu riešili, ak nerátam tie preddavky, ktoré sme mali vo februári alebo v marci, aby im prišli naraz v máji a potom im boli strhávané po zvyšok roka. Potom sme tu mali to sobášenie, ktoré sa kúsok dotýkalo matrík a výkonu matrík a tak a obcí. No a potom sme tu mali tie predajne maloobchodné nad 500 „štvorcov“, ktoré sa mali významnejšie zdaňovať a otvoriť sa mali tie nožnice mestám a obciam, ale to SNS odkopla až na ďalšiu schôdzu, ak sa nemýlim, na september. Nejaké veci, že vraj idú do pripomienkovacieho konania, nejakí hlavní kontrolóri a tak ďalej, veď fajn, ale inak sme tu nemali nič. Inak sme tu nemali naozaj, že nič. A to hovorím, to sme v čase, kedy mestá a obce prostredníctvom svojich stavovských združení organizujú protesty na schodoch Národnej rady. Na schodoch Národnej rady už robia tie obce a mestá protesty. A my tu riešime to, že či majú byť volení starostovia na štyri alebo na päť alebo na šesť rokov. Poďme ďalej. Starostovia a starostky by uvítali, keby cítili podporu pri krízových situáciách. Pomohli sme pri covide, pri utečeneckej kríze i pri živelných pohromách. Podpora štátu nebola častokrát žiadna. Bol tu úplný nezáujem, veď sami sme to videli. Mali sme tu v podstate tie povodne na jeseň 24 aj tu v okolí Bratislavy, tie obce častokrát nedostali tu tie finančné kompenzácie, ešte ani pol roka na to, čakali sedem, osem, deväť, desať mesiacov na to, aby im boli dofinancované tieto veci napriek tomu, že aj premiér sám povedal, že to zabezpečí, aby to bolo skôr. Rovnako tak pri covide, rovnako tak pri utečeneckej kríze, keby sa obce a mestá samé nezdvihli a nepovedali, že prevezmú tú iniciatívu, tak dodnes tie veci nie sú urobené. A vďaka tomu aj sa teším, že stále je to samospráva, ktorá má najväčšiu podporu verejnosti, násobne vyššiu, ak sa nemýlim, oproti napríklad zákonodarnému zboru alebo vláde Slovenskej republiky. Čiže je na špici a má najväčšiu dôveru pravidelne sa blížiacu a oscilujúcu okolo 70 %. Je to vďaka tomuto, že tá na tých ľudí tak často nezabúda, ako sa to deje v prípade štátu samotného. Starosta, starostka by chceli, aby neboli pre štát súperom, ale partnerom. Toto dnes potrebujú, vážené dámy a páni. Potrebujú úctu, dialóg, servis, spoluprácu, potrebujú partnerstvo, nie hlúposti o päťročnom volebnom období. Čiže skúsme sa na to pozrieť takýmto spôsobom. Skúsme riešiť naozaj tie veci, ktoré sú naozaj potrebné. Keď si ešte pozrieme, ako boli ošklbané na kosť tie mestá a obce, ja nemôžem použiť, mrzí ma to, iné slovné vyjadrenia, ale naozaj to, že boli ošklbané na kosť za ostatných päť, šesť rokov. Je to proste pravda, ale už, priatelia, ani vy nemôžete hádzať všetko na Igora Matoviča. Už aj vy ste tí, súčasná vládna koalícia, Hlas, Smer a SNS, ktorí zobrali samospráve. Dnes je to vyčíslené na viac ako 500 miliónov € z ich príjmov. Nezabúdajme na to, že ste zaviedli vyššiu DPH-čku plus transakčnú daň. Nezabúdajme na to, že transakčnú daň dnes platia aj všetky obecné, mestské, krajské podniky. Či už sú to, ja neviem, regionálne správy ciest alebo dopravné podniky alebo ja neviem... Zoberte si vždy taký jeden príklad, ktorý uvádzam. My tu máme regionálne letisko v Piešťanoch, ktorého akcionárom hlavným je Trnavská, a potom – alebo je to napoly so štátom. Teraz nechcem trafiť vedľa, ale je to asi 50 na 50 so štátom. Zoberte si, že toto regionálne letisko spadajúce pod Trnavskú župu v Piešťanoch platí transakčnú daň. A nie malú. Čiže v tomto konkrétnom prípade platí ten štát, alebo toto letisko, transakčnú daň samému sebe. Keď je tam 50 % akcionárom ministerstvo dopravy a teda zvyšným ďalším 50 % akcionárom je Trnavská župa, Trnavský samosprávny kraj, tak v tomto konkrétnom prípade to je úplne uletené, čo ste vymysleli. Načo ešte aj všetky regionálne správy ciest, ešte aj všetky dopravné podniky od bratislavského cez prešovský a tak ďalej. No a videli sme ten výsledok, lebo ja tu hovorím tú teóriu, ale ten výsledok za tým je veľmi jednoduchý. Ukáž mi samosprávu, v ktorej nešli hore cestovné lístky pre ľudí. Ukážte mi takú, kde nešli hore cestovné lístky za posledný rok. A to sú ešte aj primátori, starostovia vo volebnom roku, keď nie úplne radi dvíhajú tieto poplatky. Keby sme nemali volebný rok, tak neviem, čo by sa dialo. Možno to, čo v Uhlišti, že dane z nehnuteľností išli hore o 2600 %. Z 12 centov/m2 na 3 €/m2. A toto budú nasledovať aj ostatné samosprávy. Čiže obce musia zvyšovať miestne dane a to sa netýka teda len dane z nehnuteľností, ale aj daní zo psa, cestovných lístkov. Naozaj, my sme si robili aj taký rešerš, že ja to tu už nechcem hovoriť, ale neexistujú poplatky, ktoré by nešli hore. Dokonca ešte aj poplatky za hrobové miesta išli v našej, keď sme robili námatkovú kontrolu a check, ešte aj poplatky za hrobové miesta išli všade hore. Všetko. Od psa cez hrobové miesta, cestovné lístky, dane z nehnuteľností, proste, že všetko. Toto je Ficova drahota, toto spôsobuje vaša babrácka vláda, vaša nekompetentnosť. Zbytočného splnomocnenca pre územnú samosprávu už som spomenul, ten pozbieral za posledný rok tri funkcie, pripravil nula zákonov, výborný výsledok, teda ten excel musí svietiť, keď si tam robí check raz týždenne, čo dokázal. Čiže Michal Kaliňák, samozrejme, pripomeňme si, že čoho bol, aké tri funkcie to boli. Bol to splnomocnenec pre územnú samosprávu, predtým štátny tajomník na ministerstve vnútra, či dokonca možno to má aj paralelne, že to mu stále beží, a ešte predtým splnomocnenec pre – teda pardon – štátny tajomník na MIRRI. Čiže tretia funkcia, nula vecí presadených. Gratulujem. Mali sme tu nárast kriminality. Mali sme tu však vašu hanebnú novelu Trestného zákona. Svojim ste pomohli, ale my sme videli na vlastné oči, aj sme k tomu zvolávali mimoriadne výbory, čo to robilo v mestách a obciach. Čo to robilo, že už sme tu mali prepadnutie, že človeka zastavili – už si nespomínam, kde to bolo, Fiľakovo – keď išiel zaniesť prázdne fľaše do toho automatu na fľaše pred Kauflandom. Mu ukradli tie prázdne fľaše, za ktoré je, že 15 centov jedna, či 13 centov, či koľko je to, 15 centov jedna fľaška. Už títo ľudia, normálne okradnutí, si musíte dávať pozor na verejnosti s prázdnymi fľašami, keď idete zaniesť. Toto sme mali v našich obciach a mestách. Vo Vrakuni sa tu kradli poklopy do zberných surovín. Chápete, že človek príde s poklopom, ktorý patrí vo Vrakuni kanalizačným, a zanesie ho do zberných surovín, ktoré patria vo Vrakuni a čaká, že mu to zoberie ten zberný dvor ten poklop, ktorý patrí mestskej časti, že tí ľudia... Tam ste to dobačovali, tam ste to priniesli, že takto sa nám momentálne žije v našich regiónoch. Toto je realita na Slovensku v roku 2026. Okradnutí ľudia s prázdnymi fľašami, zanášanie poklopov kanalizačných do zberných surovín v hlavnom meste v Bratislave. Čo sa potom deje v Poltári? Čiže mali sme tu prudký, naozaj mimoriadne prudký nárast krádeží a vlámaní od bytov cez bicykle až po smetné koše a tak ďalej. Mali sme tu minulý rok, a toto je veľmi vážna vec – takto teraz bude rok, krásne výročie. Bol tu pokus o presun 200 miliónov € z eurofondov. Robert Fico a spol., Samuel Migaľ a tak ďalej chceli presunúť 200 miliónov € z rozvoja miest na zbrojenie. Kto zastavil túto hanebnú vec v Európskom parlamente? Progresívne Slovensko na čele s Ľubkou Karvašovou. My sme k tomu robili aj sériu mimoriadnych výborov. Pozývali sme si tam aj, samozrejme, starostov a tak ďalej. Čiže mali ste to takto pred rokom v júli, teraz bude rok, na natácke položené. Nezaujímala vás táto vec? Nemali ste sa k tomu, aby ste to nejakým spôsobom riešili a bolo to opäť až pnutie, ktoré musela vyvolať opozícia, aby ste si uvedomili, čo vlastne robíte. Je to takto, pred rokom v júli, teraz bude rok, na natáčke položené. Nezaujímala vás táto vec? Nemali ste sa k tomu, aby ste to nejakým spôsobom riešili, a bolo to opäť, až bolo, bolo to pnutie, ktoré musela vyvolať opozícia, aby ste si uvedomili, že čo vlastne robíte. No a potom ste tvrdili, samozrejme, že tie peniaze budú opäť reinvestované nejakým spôsobom do regiónov. No my vidíme, keď obrana realizuje a reinvestuje peniaze do regiónov, že ako to dopadne. A ja sa modlím, aby nenastal ten deň, keď nám začne robiť minister obrany Kaliňák vodovody a kanalizácie. Lebo to bude voda striekať všade, len nie tam, kde má. My tu máme mnoho ďalších prešľapov vlády voči samosprávam. Mohol by som tu hovoriť desiatky minút o tom, že ste skafrali ešte aj vypúšťanie Domaše, ktorú ste vypustili úplne, pomaly suchou nohou som sa tam prechádzal. Bolo to tiež, neviem, na jeseň sme mali veľmi silný opäť výjazd Vranov, okolie Humenné a tak ďalej, Michalovce, Trebišov, čiže vy ste dokázali ešte aj takú dôležitú vec, ako je regulácia vodnej hladiny. Tam si to prehadzovalo ten horúci zemiak Ministerstvo životného prostredia, pod ktoré spadal Vodohospodársky podnik, s Ministerstvom vnútra a tak ďalej. Čiže obrovský chaos, zmätok, cirkus, bordel. Ešte aj toto. Ešte aj tá Domaša. Ďalšia vec, šikanovanie nezávislých starostov cez dotácie. My sme to videli opäť, navštívili sme aj tie obce, boli sme tam. My sme tu mali obce, ktoré majú 50 – 60 obyvateľov a dostávali 60 000 dotácie na multifunkčné hádzanárske arény v obci, kde nemajú autobusové spojenie, kde nemajú obchod, kde nemajú nič, ale majú multifunkčnú hádzanársku arénu, aby si tam mohli hrať futbal. Neviem ako, lebo naozaj sme tam živú dušu nevideli, až pár naozaj chalupárov, ktorí si išli s vedrom napustiť pitnú vodu, lebo však samozrejme o vodovode aj o kanalizácii môžu snívať. Išli si tam napustiť do nejakého žeriavu obecného naozaj tú pitnú vodu. A toto, toto nie je, že smiešne. Toto je veľmi smutný obraz Slovenska v roku 2026. A tam putujú vaše peniaze z Úradu vlády cez tie rôzne dotácie. Videli sme tu nové na kuchynské riady sa tu rozdáva. Na rôzne rekonštrukcie nejakých bazénov a neviem čo všetkého. Čiže dotácie z Úradu vlády, ktoré odchádzajú na každom jednom výjazdovom rokovaní vlády, je to zhruba 2 až 3 milióny. Videli sme dve susedné obce, dokonca v Námestovskom okrese to bolo. V jednej bol starosta KDH, v druhej bol starosta nezávislý. Identické obce, počet obyvateľov takmer rovnaký. Jedna dostala o 10-násobne menej peňazí l