37. schôdza NR SR - 6.deň - B. popoludní
Dátum: 2014-09-17
Poslanec: Kuffa, Štefan (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

172. Vážená pani riaditeľka, vážená pani spravodajkyňa, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi niekoľko slov. Chcel som sa prihlásiť len s faktickou na kolegu Martina, že budem reagovať, aj tak väčšinou budem na kolegu a poviem aj niekoľko slov ako navyše. Ja si dovolím nesúhlasiť s týmto názorom, ktorý tu bol odprezentovaný. A to Poľsko, ako spomenul mimochodom, že do roku 2016 tú štátnu pôdu odovzdá ľuďom, máme nasledovať túto krajinu. To nie je na výstrahu, je to hodné nasledovania. Ja sa pýtam, pani riaditeľka, na čo je štátu pôda? Vy na nej hospodárite? Hospodárite, pani riaditeľka, na tejto pôde? Tu Marián Záhumenský, neni tuná, a tu je, tak prišiel teraz. Marián, ty gazduješ na štátnej pôde, tak ty si gazda, alebo máš v prenájme štátnu pôdu, či nemáš. Kýveš záporne, no ale sú gazdovia, sú hospodári, ktorí na nej hospodária. Pozrite sa, ľudia boží, na túto našu krajinu, ako vyzerá. To je strašné, ja keď som vo Švajčiarsku, stále si to tak pripomínam a stále myslím na našu vlasť, na našu krajinu. Pani riaditeľka, prečo my nemôžme byť takou krajinou, ako sú Švajčiari. Veď my máme všetky predpoklady na to. Čo, my sme menej pracovití? Čo, sme hlúpejší? Čo máme tých roľníkov, to sú takí hlúpi? Však keby som sa vás opýtal, aké máte, kolegovia, korene, tak si dovolím povedať, že 90 % máte roľnícke korene. Aj keď môj otec bol síce robotník, hej, ale môj starý otec bol roľníkom, aj prastarý otec bol roľníkom. My sme roľníci. Pozrite sa, ako vyzerá naša krajina. Ja som to tu rozprával, poviem to tu znova, lebo mi je smutno z toho, keď vidím tie polia, ktoré sú zarastené burinou a kriakmi. My tu budeme obhajovať stromy, kriaky, kde čo všetko, invazívne rastliny, ktoré tuná sa rozmáhajú preto, lebo sa aktívne nehospodári na tej pôde. A to je tak, že keď ty gazduješ na cudzom, zásadná vec platí, ak ty chceš hospodáriť a chceš byť zodpovedným hospodárom, musíš hospodáriť na svojom, na vlastnom. Štátu nie je, pani riaditeľka, potrebná tá pôda, lebo vy na nej hospodáriť nebudete, vy tú pôdu len prenajímate. Naopak, tak ako vám to kolega odporúčal, aby ste čo najmenej príjmu mali z predaja pozemkov, ja vám, pani riaditeľka, odporúčam naopak, aby ste čo najviac príjmu mali z predaja štátnych pozemkov a štátnu pôdu treba rozpredať, treba ju dať ľuďom a nech ľudia na nej hospodária. Tak to bude druhé Švajčiarsko, ale nie také len popísané, ktoré len tu to o tom počúvame, ale nech reálne tuná je. Tam je to vypasené, vykosené, veď tam sú také stráne, ja som si pár fotiek zrobil. Spomínal som si na to veľmi, aj na pána ministra Kažimíra, jemu som odfotil registračnú pokladňu, ako vyzerá, tam si zrobíte nákup, na kalkulačke si to zrátate a tých, a tie franky tam dáte, do tej pokladnice. Keď sme išli cez, ja neviem, Furkapas, hore na psovej búde bola "registračná pokladňa". To bola pokladnica, do ktorej ste dali tie peniaze, ste sa obslúžili a to je ten priamy predaj z dvora. Tam ste si otvorili tú chladničku, mali ste to ofrankované a tam ste hodili tie peniaze. No hej, povieme na Slovensku, či je to možné, alebo jak. No veď však samozrejme, ale učme sa to, učme sa to a to nie je všetko len zdaniť a všetko registračné pokladňa a všetko tak. Tá krajina je ako vymaľovaná vo výškach 2 500 až 2 600 metrov nadmorská výška, tam sa pasie dobytok, tam je to naozaj zužitkované všetko. Tuná, keď sa pozerám na Belanské Tatry, však ja som takmer Tatranec, aj keď bývam v Kežmarku pod Tatrami, ale starí rodičia, naši starí rodičia a v časoch našich starých rodičov predné zadné meďodoly v Belanských Tatrách sa pásli kravy. Dneska sme to uzavreli a pre koho je to otvorené? Koho tam stretnete, keď tam pôjdete? Vy tam nesmiete ísť ako bežný turista, možno Tibor Lebocký má tiež nejakú skúsenosť, ako s tým. Ale keď tam pôjdeš, tak hneď ťa legitimujú ochranári, čo my vytvárame, aké oblasti? Pre koho? Pre jednotlivcov, pre tzv. ochranárov? Odpusťte mi, že tu som použil takýto výraz, ale takto to je v našej krajine. Tuná pôdu treba dať ľuďom, treba ju rozpredať, aby sme sa správali zodpovedne k tejto pôde, aby efektívne bola táto pôda využívaná. Ak je to možné v bohatom Švajčiarsku a nám chudobným alebo chudobnejším Slovákom, im sa to oplatí, nám sa to neoplatí? V centre Zürichu sa pasú aj kravy aj ovce, sú tam kravíny, môžte si ísť kúpiť mlieko priamo od gazdu. Bude tam mlieko, má to svoju kultúru. Ja keď toto tuná počúvam, prepáčte mi trošku možno emotívnejšie to rozprávam, ale naozaj ma to veľmi, veľmi ma to mrzí. My plačeme nad tým, že máme vysokú mieru nezamestnanosti. My od prvovýroby až po finálny výrobok, kvalitný finálny výrobok, to je tak, ako majú Švajčiari, keď si kúpite tam od toho baču, od toho gazdu ten syr, tak naozaj ten syr je vyrobený environmentálne a naozaj je bez akýchkoľvek chemických prísad. Sú to kvalitné výrobky, ale nechcem len to povedať, ale tam konkrétne tí ľudia z toho žijú. Keď sa pýtam hospodára, že koľko... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR 173. Prepáčte, pán poslanec, ja iba pripomínam, že rokujeme o výročnej správe Slovenského pozemkového fondu. Kuffa, Štefan, poslanec NR SR 174. Súvisí to s tým. Veľmi to súvisí, pani predsedajúca, súvisí to s tým, lebo naša krajina je zarastená burinou. Vyzerá hrozne, vyzerá príšerne táto naša krajina. Mnohé oblasti sú také, ktoré sú opustené a ma to, veľmi ma to mrzí, že to tak je. Áno 49-tisíc kilometrov štvorcových máme, ale však nech to vyzerá k svetu. My tuná ani nedostaneme ani nijakých turistov, nič tu nedostaneme. To nie, zase také uzávery robiť len pre niektorých ako ľudí a vyvolení majú vstupy a ostatní nemajú. Pani predsedajúca, si ma prerušila, stratil som ten kontext. (Povedané so smiechom.) Jurinová, Erika, podpredsedníčka NR SR 175. Ospravedlňujem sa. Kuffa, Štefan, poslanec NR SR 176. Čo sa týka, áno, tých neznámych vlastníkov, áno, registrujeme veľmi veľa neznámych vlastníkov, tých treba vysporiadať. Ale čo sa týka, čo sa týka SPF a štátu, že by mal pôdu štát, tú pôdu tak či tak bude mať, bude ju mať, lebo veľa ľudí nevie, zomrú, sú bezdetní, nevysporiadané sú veci. Odkiaľ štát má tú pôdu, Martin? Odkiaľ ju má? Skadiaľ ju má? Odkiaľ má tú pôdu? Sto štyridsaťosemtisíc hektárov, odkiaľ ju má? Treba tú pôdu dať ľuďom a nielen pôdu, ale aj vodu, o ktorú som, sme sa tuná, ja neviem, možno nejak zase emotívne, aj pôdu, aj vodu, aj les dať ľuďom, lebo toto sú najlepší hospodári. Inžinier Šlinský, dovolím si ho takto menovať tuná, je to poľnohospodár, ktorý hospodári na dvoch hektároch a živí celú rodinu. Pestuje zeleninu. Prečo by u nás toto nemohlo tak byť, aby sme my mali takýchto farmárov? Prečo by to, my sme tuná nemohli kvalitné mäso tuná, či hovädzí dobytok chovať, ovce? Ako je to možné, že nám sa to neoplatí a Švajčiarom sa to oplatí? Ale to, samozrejme, to súvisí aj s celkovým tým reliéfom, aj, aj životným prostredím ako tej krajiny. Švajčiarsko je jedna krásna, nádherná, vymaľovaná krajina. Keď to máš tie fotky alebo tie pohľadnice, to nie sú len také náhodné zábery, kdekoľvek cvakneš naslepo s tým fotoaparátom, tak táto krajina takto vyzerá. Naša krajina, žiaľ, takto nevyzerá. Prepáčte mi, pani predsedníčka, ale ja som si dovolil nesúhlasiť ako s týmto názorom. Nám pôdu, ani vám, Slovenskému pozemkovému fondu ju vôbec netreba, lebo vy na nej nehospodárite, vy ju len prenajímate. Pôdu treba predať, tak ako to urobili Poliaci, že tu majú termín do roku 2016. Zamyslime sa nad tým, predajme tak isto aj my pôdu, les, ale aj vodu, nech patrí ľuďom. Táto krajina má patriť tomuto ľudu, to má patriť tomuto ľudu. Ja keď som bol v tom Švajčiarsku, tam som to zažil, pani kolegyňa, vydržte ešte, tam som to zažil, že tá krajina naozaj patrí tým ľuďom. Keď sme vyšli, to bolo v Appelzene na Horské pleso, tam boli turisti, no tak bolo horúco, boli tam rodiny s deťmi, tak sa kúpali v plese. Skúste sa, skúste si zaplávať na Popradskom plese alebo na Štrbskom plese, rozložte si tam ohník, opečte si tam slaninku. Toto som zažil v Alpách. Ale, to som cítil, že táto krajina patrí týmto ľuďom. Naša krajina patrí len jednotlivcom a nech sa volajú akokoľvek, keď som aj, mimochodom, spomenul tých ochranárov. Mrzí ma to, že to je tuná tak, treba dať pôdu, vodu a les ľuďom. Ešte raz to duplicitne opakujem. Ďakujem za pozornosť.