49. schôdza NR SR - 12.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2026-04-30
Poslanec: Šipoš, Michal (SLOVENSKO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie

136. Ďakujem pekne, kolegovia, kolegyne, oceňujem kolegyňu Cigánikovú, ktorá už nie je súčasťou strany Sloboda a Solidarita, že tento názor tuná prejavila, že v podstate a pravdepodobne asi je presvedčená o tom, že netreba obmedzovať alkohol, netreba obmedzovať hazard, netreba obmedzovať cigarety. Ja sa potom pýtam, prečo našim deťom, keď ich vychovávame odmalička, hovoríme, že alkohol je zlý, cigarety sú zlé, drogy sú zlé, hazard je zlý? Prečo to učíme naše deti, keď je to v pohode? A nech si každý robí, čo chce, nech si každý fajčí, pije, nech si každý hrá herne, nech tu prekvitá prostitúcia, proste robme si každý, čo chceme. Veď sme slobodní ľudia, že? Prečo? Prečo? Prečo zakazujeme v reštauráciách fajčenie? Prečo sa nefajčí v reštauráciách? Ale prečo sa to uzákonilo? Prečo na zastávkach mestskej hromadnej dopravy sa dnes nefajčí? Prečo? Nemalo by sa, no. Tak áno, ale snaží sa to nejakým spôsobom, či už mestská, obecná polícia alebo štátna obmedzovať a dodržiavať ten zákon. Prečo máme nejaké pravidlá nastavené v tomto štáte? Áno, a hlavne prečo by sme mali pomáhať ľuďom, ktorí možno nie sú tak, nemajú také silné, vybudovanú takú silnú, pevnú, ako sa (reakcia z pléna), vôľu, ďakujem pekne. Ale teraz by sme mali všetkým všetko dovoliť a nech si robí, kto chce, čo chce a vybavené. Pretože ja osobne som presvedčený o tom, pretože si uvedomujeme, že je to zlé. Pretože počúvame odborníkov, ktorí sa zaoberajú liečbou týchto ľudí. A môžeme sa baviť o gamblingu, môžeme sa baviť o ľuďoch, ktorí zomierajú na rakovinu pľúc, na rakovinu hrtana, na rakovinu jazyka a všetkého, čo s tým súvisí. Môžeme sa baviť o tom, koľko rodinám na Slovensku a vo svete zabil alkohol rodinných príslušníkov, mám rodičov, otcov, súrodencov. A ja sa pýtam, že keď všetky tieto fakty, všetky tieto dáta máme podložené odborníkmi, ľuďmi, ktorí celý život sa venovali štúdiu, aby dokázali, že drogy sú zlé, že gambling je zlý, prečo by sme nemali ako štát sa z toho poučiť a chrániť tých ľudí, ktorí nemajú takú silnú, pevnú vôľu, ako možno má pani poslankyňa Cigániková, ktorá vie si povedať, že ona nepôjde do tej herne, ona nebude fajčiť. Prečo nefajčí pani Cigániková? Vy nefajčíte, že? (Reakcia spravodajkyne.) No dokonca, keď si dá drink, tak si zapáli, no. A myslíte si, že vám pomáha ten alkohol a tie cigarety? (Reakcia spravodajkyne.) No tak môžete sa potom vyjadriť, ale podľa mňa vám to nepomáha. Ani vášmu telu to nepomáha, ani vášmu intelektu to nepomáha. Ani vašej pečienke to nepomáha, ani vašim pľúcam, vlasom, pokožke. Ničomu to nepomáha, len vám to škodí. (Reakcia spravodajkyne.) No a teraz, vy sa chcete zabávať. Tu povedala, že jej pomáha tá zábava. Poďme vypiť bar v Dubaji. To bola žúrka, že? Ale ja hovorím, že, ja hovorím, že my, keď sme tuná zvolení poslanci, mali by sme trošku pozerať out of the box na to celé Slovensko a vidieť, že tí niektorí ľudia si to neuvedomujú a chudáci platia peniaze namiesto toho, aby kupovali možno svojim deťom školské pomôcky alebo ich zobrali na rodinný výlet, tak sú v područí tej drogy a kupujú cigarety, alkohol, chodia prehrávať tie svoje posledné peniaze, nevedia sa z toho vymotať, chceli by pomoc, chceli by pomoc, ale nikto im tú pomoc nedá. A ja sa pýtam, kto tú pomoc im dá, tú pomocnú ruku? To už má byť potom o tom, že ten štát bude platiť tú liečbu až? Až keď ten človek úplne tomu prepadne a bude úplne na kolenách, bude zničený, bude proste hotový, už jednoducho ide zomrieť, tak vtedy štát slávnostne nastúpi a zaplatí liečbu tomu gamblerovi a zaplatí liečbu v nemocnici tomu človeku, čo je napadnutý rakovinou a rôzne chemoterapie a brutálne drahé lieky. Vtedy až má nastúpiť štát? Pani Cigániková možno vie, možno nevie, že liečba gamblingu, liečba rakoviny spôsobenej fajčením, liečba orgánov, ktoré sú napadnuté alkoholom, stojí mnohonásobne viac ten štát, mnohonásobne viac - môžeme si pozrieť dáta, fakty, keď chcete - ako to, že by sme to jednoducho teraz obmedzili a nemal by štát z toho takýto príjem. A potom už je neskoro liečiť týchto ľudí, keď už jednoducho sú napadnutí tou rakovinou alebo už prepadli tomu gamblingu. Ja hovorím, že my ako zákonodarci, poslanci Národnej rady, ktorí sme tu a máme počúvať tých odborníkov, tak ako sme ich mali a počúvali sme ich pri pandémii, že základná vec boli testy, testovať sa, aby sme vedeli oddeliť nakazených od nenakazených, základná vec je mať čo najskôr tú očkovaciu látku, aby sme ľudí zaočkovali, aby neumreli. Toto má riešiť štát, prevenciu má riešiť štát a toto je prevencia. Ja nezakazujem a týmto zákonom nezakazujeme alkohol a cigarety na Slovensku. Iba v herniach. A prečo v tých herniach? Pretože presne tam prídu takí ľudia ako tu kolegynka Cigániková a ona si rada pri tom drinčíku dá jednu cigaretku. Ale tí v tých herniach, tí chudáci, čo tam prehrávajú tie peniaze, posledné, mnohokrát posledné peniaze, lebo my tu nemáme kasína, Las Vegas, kde chodia milionári prehrávať. Však, čo tam prehrá 10 miliónov, aj tak má ešte možno 300 miliónov na účte, ale tu chodia prehrávať na Slovensku chudáci, ktorí nemajú možno od výplaty k výplate, ich deti hlavne mnohokrát nemajú, sú to trosky, ľudské trosky a my sa tu na Slovensku tvárime, aké my máme kasína, aké my tu máme Las Vegas a ešte to aj napodobňujú na tých nálepkách a snažia sa tých hráčov oklamať, že oni sú v nejakom kasíne. Oni sú v obyčajnej čiernej búde, kde sú na nich nastražené sofistikované stroje, ktoré tam cinkajú tie peniaze, donesú im tam alkohol, donesú im tam do ruky cigarety a oni si myslia, akí oni sú veľkí hráči, akí oni vyhrajú majland a raz budú žiť, neviem, v Las Vegas. No takto to nie je. Tí ľudia tam prehrajú. Tí ľudia tam omámení alkoholom, omámení cigaretami ešte viacej prehrajú, pretože toto hovoria štatistiky. A vo finále chorí, zničení, bez peňazí, niekde chudáci zomrú. Ale na to sa už nepozerá ten majiteľ toho kasína. Na to sa už nepozerá ten zákonodarca. Ešte povie, že no však, však zaplatíme liečbu, keď treba, zaplatíme. Lenže my vidíme dnes, že situácia v zdravotných poisťovniach je taká, že deti choré na výnimočné choroby nemajú na ten liek a zdravotná poisťovňa povie, že no my na to nemáme peniaze, to nemáme schválené na tento výnimočný liek. A potom tu chudáci rodičia musia cez celé Slovensko chodiť. Teraz som si spomenul na toho otca, Zachráňme Viliho , toho Vilka, lebo chlapček nemá štyri milióny na liek, lebo zdravotná poisťovňa povie, my nemáme schválený ten liek . Ale na tie herne, na tie kasína, na to sú peniaze. Na toto áno, nech podnikajú, nech tu pôsobia. Však prečo nie? Ja sa pýtam, prečo tento štát nezdaňuje herne a hazard viac? Tak ako sme to navrhovali my, kolegovia z hnutia SLOVENSKO, aby sa zdanil hazard podľa vzoru Rakúska, podľa vzoru Poľska, kde sú kamenné herne zdanené viac ako u nás o 50 % a online herne sú zdanené viac ako u nás o 45 %. A do štátneho rozpočtu by sme mali naviac 300 miliónov eur a zrazu by váš minister Kamenický mal o 300 miliónov viac v kase, štátnej. A ja sa pýtam, prečo to ten Kamenický nechce? Prečo mu to nepoviete, vážení poslanci SMER-u, na poslaneckom klube, Lacko, zdaňme ten hazard, budeme mať 300 miliónov do rozpočtu, nemusíš tu robiť transakčnú daň pre všetkých podnikateľov, zbytočnú, nezmyselnú , ako hovorí Andrej Danko, ktorý tu teraz nie je. Čiže ja sa len pýtam, pani poslankyňa Cigániková hovorí, však zakážme, kde to skončí? Zakážme cukor, zakážme mastné jedlá, neviem, zakážme cukríky. Dokonca ešte povie, že však to je skoro ako v Ikei, v tých herniach, že však tam nie sú okná, hentam nie sú okná, však to je skoro to isté. No úplne to nie je to isté, lebo v tej Ikei si aspoň ten človek odvezie ten nábytok za tie peniaze. Z tej herne si donesie, viete, čo si odnesie, pani poslankyňa? Figu borovú si odnesie z tej herne. A nešťastná rodina, ktorá čaká doma, že či ten otec im ešte ukradne ten televízor a pôjde ho dať do záložne, lebo tu funguje normálne takáto sieť. Neviem, či to vidíte, či to nevidíte, ale toto funguje tak, že tu máme herne, kde zadarmo dávajú tým hráčom alkohol, cigarety, aby ich ešte viacej ovplyvnili, aby ešte viacej prehrali. Tí chudáci chodia domov alebo chodia kradnúť, kde sa dá, rôzne veci, telefóny, ja neviem, šperky, bicykle, čokoľvek, potom to dávajú do záložní, všetko je lege artis, všetko je podľa zákona, krásne funguje. A tvárime sa, že my tuná Slovensko, aký perfektný štát, ale my nemáme odvahu povedať, že toto je zlé, toto tým ľuďom škodí? Pri deťoch máme odvahu to povedať, pri deťoch áno, ale pri dospelých už nie, lebo však nech si každý robí, čo chce, ako chce. Lenže aj medzi tými dospelými sú ľudia, ktorí nie sú obdarení takýmto intelektom, možno takouto pevnou vôľou, takýmito informáciami, ktoré máme my. Jasné dáta hovoria o tom, že tí ľudia sú trosky. (Reakcia spravodajkyne.) Číslo mám povedať? Vám číslo? (Reakcia spravodajkyne.) Ja vám tu, ja vám tu kľudne, keď chcete, ja vám to kľudne vyhľadám na internete, zagooglim, vám to poviem, presné číslo, keď chcete. To sú tisíce ľudí, tisíce ľudí. (Reakcia spravodajkyne.) Tisíce ľudí. A ja sa pýtam, má zmysel zachrániť jeden ľudský život? Má zmysel? Má zmysel zachrániť, že? (Reakcia spravodajkyne.) Keď obmedzím zlú vec? Jasné, že áno. Jasné, že áno. (Reakcia spravodajkyne.) Ale ešte raz, my ideme porovnávať jazdu autom s hazardom? (Reakcia spravodajkyne.) Takže ideme porovnávať jazdu autom s hazardom, áno? (Reakcie z pléna.) Dobre. Takže pani poslankyňa tu práve mi povedala, že v podstate jazdenie autom je to isté, ako keď ste v herni, pijete alkohol a fajčíte. Ona hovorí, že to je ešte horšie. Ja, pani poslankyňa, pozrite sa, vy zastupujete svojich voličov. Ja som veľmi zvedavý, kam to nakoniec skončíte s tým Richardom Sulíkom, keď už aj v SaS-ke pochopili, že jednoducho tam vás nechcú, už aj v tej SaS-ke. Takže ja som veľmi zvedavý, kde vy skončíte a kde vy svojimi argumentmi presvedčíte tých voličov, aby vás volili. A garantujem vám jednu vec, že tí alkoholici, čo prepadli alkoholu, tí ľudia, čo prepadli fajčeniu a nevedia s tým prestať a mnohí majú zdravotné problémy a tí hráči v herniach, ktorí prehrávajú všetko, tí vás voliť nebudú, ja vám to garantujem, ale kľudne, obhajujte to, obhajujte herne, obhajujte alkohol, obhajujte cigarety, tabakový priemysel. Možnože to prinesie nejaké super piár články v niektorých médiách. Fajn, mne asi nie, ale v poriadku. Nech sa páči, robte to. Ja hovorím, že ľudia, ktorí sú v Národnej rade, ktorí sú zákonodarci, mali by sa snažiť ochraňovať svojich obyvateľov, mali by poukazovať na zlé veci, mali by sa snažiť dať možnosť mestám a obciam, tým poslancom, ktorí tam žijú v tom meste, v tej obci, nech rozhodnú, či chcú tam herňu, alebo nechcú herňu, či chcú hazard, alebo nechcú hazard. To je môj názor. Ja som o tom presvedčený. Lebo tí ľudia tam žijú, tí ľudia poznajú tie rodiny, tí ľudia poznajú tých otcov, ktorí tam prehrávajú tie automaty a ja vám poviem, pani poslankyňa, neviem, čo sa vám podarilo v živote presadiť, ale ja ako mestský poslanec v mojom rodnom meste vďaka tomuto zákonu, kde sa, kde mestá a obce môžu rozhodovať a SaS-ka vtedy nehlasovala za, to treba povedať, počas Radičovej vlády, napriek tomu ten zákon prešiel. My sme zakázali herne a hazard v našom meste. Bolo ich tam desať. A vám môžem povedať, že tí ľudia sú šťastnejší, že to tam nie je. (Reakcia spravodajkyne.) Sú šťastnejší, lebo ja tam dnes, keď idem po námestí, nevidím tú ženu, ktorá tam dáva rožok svojmu trojročnému decku a ťahá svojho otca z tej herne a bojuje tam s ním, aby išiel domov, lebo nemajú peniaze a ten hovorí: "Nie, lebo on ide ešte vyhrať nejaké milióny." Dnes to tam nie je. Dnes tam je kaviareň, dnes tam je pekáreň. Dnes tam je cukráreň. Áno, aj ten cukor nie je samozrejme že ideálny, keď človek ho veľa je a stále ten cukor prijíma. Ale minimálne, minimálne tam sa nedeje to, čo sa dialo, keď tam boli tie herne, kde tí ľudia tam doslova boli trosky a tie deti nemali čo jesť. Toto tam nie je dnes. Jasné, že by som bol rád, keby sme mali ešte väčšiu, lepšiu edukáciu v oblasti životného, v oblasti životosprávy, ako lepšie jesť, čo možno jesť viacej, čo viac obmedzovať, áno. Bol by som rád, keby v tomto štát bol ešte proaktívnejší, lenže my tu nemáme základné domáce úlohy vyriešené, a to sú presne, a to sú presne tieto veci. Čiže ja nie som zástanca toho, že robme všetci všetko a bude tu dobre. Ja nie som zástanca toho. Ja som zástanca toho, že keď viem, že niečo je zlé, tak na to poukážme a keď môžeme pomôcť tým chudákom, o ktorých vy hovoríte, že je ich málo, že to je len nejaké percento, ja hovorím, že aj týmto ľuďom treba pomôcť. Áno. Nie sú to masy, nie sú to možno, nebudú vám všetci tlieskať, nebudete mať PR články v novinách súkromných spoločností, ktoré žijú práve z hazardu, ktoré žijú z alkoholu, ktoré žijú z gamblingu, ale ja mám čisté svedomie a keďže vidím svoju trojročnú dcéru a viem, čo jej škodí a viem, čo jej pomáha, tak sa takto budem správať aj ku dospelej mojej dcére, nielen ako k dieťaťu, ale budem sa snažiť jej pomáhať aj v dospelosti. A nebudem pozerať len na svoju dcéru, ale budem pozerať na všetkých občanov Slovenskej republiky, pretože keď sme dospelí ľudia, máme zdravý rozum, máme vedomosti, mali by sme vedieť odlíšiť zlé od dobrého, mali by sme pomáhať dobru a mali by sme potláčať zlo. Toto by ste sa mali nad tým zamyslieť, pani poslankyňa. Takže ďakujem veľmi pekne. Každý kolega aj tuná, ešte raz vyzývam smerákov, kľudne sa vyjadrite, zaujímal by ma váš názor, lebo kolegynka už vystúpila, povedala, bol by som rád, keby ste aj vy prejavili svoj názor. Ďakujem pekne.