15. schôdza NR SR - 1.deň - B. popoludní
Dátum: 2020-10-13
Poslanec: Kuffa, Štefan (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie

188. Vážený pán minister, vážený pán podpredseda vlády, vážený pán predsedajúci, kolegyne, kolegovia, dovoľte mi niekoľko slov. Keď tu mám pána ministra, tak hneď v úvode naňho budem reagovať; kýve hlavou; že, pán minister, prečo predkladáte tento návrh zákona v skrátenom legislatívnom konaní? Malo to prebehnúť riadnym procesom. To je moja otázka a možno aj taká aj výčitka k tomuto. Pretože tento návrh zákona, ktorý tuná máme v parlamente a sa tu prerokúva do značnej miery jednak obmedzuje osobné práva a slobody nás všetkých občanov, všetkých, celej našej krajiny sa to týka, ale aj tých potenciálne, ktorí by sa vracali naspäť, ktorí tu aj nežijú na Slovensku, a tak, ako to bolo spomenuté aj, hej, nejaká, nejaký Úrad verejného zdravotníctva rozhodne o tom alebo komisia, kto do karantény pôjde alebo nepôjde. Z tej prvej vlny máme skúsenosti aj veľmi zlé a veľmi negatívne. Dobre. Stali sa chyby, ale mohli sme sa na nich poučiť. Nestalo sa tak. Viete, zase sa rútime tým istým smerom. Ale boli situácie také a tí ľudia, ktorí to zažili, neviem, či ste sa niektorí boli pozrieť v tých záchytných centrách, prepáčte, ale ja to nazvem také novodobé lágery, ktoré tam sú. Lebo teraz ako prídu občania a ľudia k tomu, že potenciálne alebo pozitívni, ktorí sú pozitívni a sú zavretí, zavretí v týchto priestoroch, a natlačia tam človeka alebo ľudí takých, ktorí, ktorí sú zdraví. To, že teraz možno nás zachvacuje taká veľká hystéria, že máme veľa pozitívnych testovaných, no, pán minister, koľko sa testovalo na jar ľudí? Koľko sme mali tých testerov? Veď sa netestovalo. Možnože to porovnateľné bolo, možnože to bolo menej, ale nevieme to, lebo sme netestovali tých ľudí. Ale chcem tu poukázať na jeden rozmer taký, že nie je dôležité to, že koľkí boli testovaní a koľkí boli pozitívni, pán minister, ale koľkí reálne mali problémy, koľkí boli chorí. Toto je dôležité a to nikde nezaznieva. Koľko ľudí naozaj malo problémov a koľkí boli chorí. Štatisticky sa veľmi málo hovorí o tom alebo sa spomína, že teda v dôsledku COVID-u zomreli tí ľudia. Ale väčšinou tí ľudia zomreli na primárne iné ochorenia a ten COVID v podstate, keď vstúpil do ich života, a proste s tými problémami, ktoré mali, však sú to rôzne skupiny, ktoré sa tu aj spomínali, však vieme, však sú to aj ľudia trpiaci respiračnými ochoreniami, astmatici. A sú to takisto aj ľudia, ktorí majú nadváhu, sú obézni ľudia, patria k rizikovej skupine. Ale nezaznieva tu v tých štatistikách to, že síce máme pozitívne testovaných, toľkí sú, toľkí ten COVID-19 dostali, ale koľkí reálne naozaj majú problémy. Toto veľmi málo ako tuná zaznieva. A strašíme tuná číslami nejakými dve tisícimi alebo koľkými. Ja ešte tak v úvode som zabudol povedať a, pán predsedajúci, keby ste to aj zaznamenali, lebo bolo skrátené legislatívne konanie, ja som sa pri hlasovaní nepomýlil, ja som hlasoval proti návrhu zákona a v skrátenom legislatívnom konaní zvlášť proti. Ale bol som pri technikoch, asi 10 minút sme to konzultovali, tak ja som hovoril, že ja som 100 % hlasoval proti a jak to, že ma to hodilo medzi poslancov, ktorí hlasovali za. Takže... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Šeliga, Juraj, podpredseda NR SR 189. Poprosím vás, aby ste to, pán technik, aby ste to zaznamenali do zápisu. (Povedané súbežne s rečníkom.) Kuffa, Štefan, poslanec NR SR 190. ... opravme moje hlasovanie, že moje hlasovanie bolo proti. (Povedané súbežne s predsedajúcim.) Ja som vytiahol potom zo solidarity kartičku k tým ostatným poslancom. Technici mi povedali, že mohlo to byť aj jedna z vecí technických, že ma to zaradilo pri tom hlasovaní, že som hlasoval za, ale nehlasoval som za, hlasoval som proti. Nepomýlil som sa, lebo hlasoval som proti. Samozrejme, tie veci, mali sme to tuná už v parlamente a to je ten zber údajov, sledovanie tých ľudí. Sú to veľmi citlivé veci. Kolegov, zvlášť z koalície, upozorňujem alebo apelujem na nich, priatelia, nehlasujte dnes za tento návrh zákona. Aj vy ste tí, ktorí sa vrátite domov, do svojich regiónov, do svojich rodín. Ľudia sú veľmi nespokojní. Veľmi sme nespokojní s tým všetkým. A keď sme tu už chceli prijímať nejaké zákony, malo to ísť v riadnom procese legislatívnom. My tuná povyšujeme, prepáčte, že to tak poviem, nejakých úradníkov, mám na mysli teraz Úrad verejného zdravotníctva, ktorí čo budú? Nad vládou? Nad parlamentom? Ak by ste predložili, pán minister, návrh zákona taký, že táto snemovňa, parlament bude rozhodovať v týchto závažných krízových situáciách, tak by som to bral, lebo 150 ľudí je oveľa menšia pravdepodobnosť, že sa pomýli, jak možno nejakých 15 alebo 20 alebo 35 ľudí, ktorí o týchto veciach rozhodujú. Myslím si, že mnohé opatrenia, nechcem, že by som to len tak kritizoval a bolo to také, ale sú naozaj aj neopodstatnené a myslím si, že sú prehnané. Nedá mi, aby som nespomenul, aj tú skutočnosť a skúsenosť máme, ako aj z tej prvej vlny, my zase sa chystáme, viete, tu zazneli fitneská, reštaurácie a takto, ale slovenský národ nie je len (povedané s pobavením) ten, ktorý trávi v krčmách svoj voľný čas, ale zároveň aj spoločenské a ku spoločenským udalostiam patria krsty, patria sobáše a to je naozaj veľmi, veľmi obmedzujúce, kde sú aj početnejšie rodiny, kde sa pri takýchto rodinných oslavách, ktoré sa udejú raz za život, nemôžu sa títo rodinní príslušníci stretnúť. Rovnako aj ten limit, ktorý je tuná, a to zatváranie kostolov, ja s tým nebudem nikdy súhlasiť, pretože keď máme v nákupných centrách vytvorené podmienky na to, aby ľudia mohli nakupovať a jeden zákazník na 15 metrov štvorcových, rovnako dá sa to aj v kostole, tak ako sme to mali už z prvej vlny, bolo to osvedčené, dajú sa vyznačiť miesta pre jednotlivcov, aby boli dodržané tie rozostupy. Myslím si, že keď z tej prvej vlny, keď takto boli pooznačované tieto miesta, títo ľudia na týchto bohoslužbách sa správali veľmi disciplinovane a rešpektovali sme to. To, že my zatvoríme kostoly, kde je potom naša náboženská sloboda? Ja sa pýtam, kde je? Aj toto je jedno zo základných našich ľudských práv, ale aj práv v súlade s Ústavou Slovenskej republiky. A ja ako praktizujúci katolík a teraz však dobre, keď mám zatvorený ten kostol, tak nebudem tam búchať na tú bránu, ale proste myslím si, že dá sa to vyriešiť aj tak, aby naozaj aspoň niekoľko ľudí sa dostalo. Jedno z opatrení, ktoré bolo prijaté, kde sa celoplošne povedalo, že len 50 ľudí môže ísť do kostola na svätú omšu. No ja vám uvediem taký príklad konkrétne v našom meste. My máme dva kostoly, hej. Dali aj viac, väčší počet jako tých svätých omší, ale je Mariánsky kostolík, kde 50 ľudí, keď sa v ňom zíde, na tých bohoslužbách, na svätej omši, tak je to také primerané. Ale v porovnaní s bazilikou 5 až 10 takých malých kostolíkov mariánskych sa zmestí do našej baziliky a to je nepomer. V našej bazilike, dovolím si povedať, 300 ľudí by sa úplne v pohode pri zachovaní tých dostatočných, dokonca si dovolím povedať, že väčších rozostúpení. Aj v našich obciach máme malinké kostolíky, kde 50 ľudí je naozaj veľa a 50 ľudí ani cez týždeň do kostola nepríde. A zase sú kostoly také, kde sú veľké, priestranné, kde môže byť oveľa väčší počet. Pán minister, keby ste toto najbližšie brali tiež aj do úvahy a to prerátali na tie metre štvorcové. Berte to možno ako také moje odporúčanie, ale to, že sväté omše tuná boli a kostoly zatvorené, viete, to nebolo ani za vojny. Za vojny padali aj granáty, aj bomby a slúžili sa sväté omše. To, aký precedens sa vytvoril pri tej prvej vlne, ktorá tu bola, tak neopakujme to a tlmočte to aj pánu premiérovi, že nech sa to prehodnotí a nech sa to dáva na tie metre štvorcové a nie na počet ľudí. Bolo to také. To je jedno z rozhodnutí aj tej vašej celej tej komisie, ktoré si dovolím kritizovať a považovať ho za nesprávne. Potom tie zákazy vstupu na pracoviská, povinná karanténa, zdraví, chorí, no to sme tuná spomínali, tak len toľko k tomu návrhu zákona. Ďakujem za pozornosť, vypršal mi čas.