36. schôdza NR SR - 4.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2014-06-27
Poslanec: Érsek, Árpád (MOST-HÍD)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

109. Pán predsedajúci, ďakujem za slovo. Vážené poslankyne, poslanci, nebudem konfrontačne ako Maďar, poviem len fakta. Pán Jarjabek, k vám poviem niečo na záver, ale chcem konštatovať (reakcia z pléna), pán Bugár, chcem konštatovať jednu vec. Kolega Osuský predkladá novelu zákona o štátnom jazyku. Moja pozícia k tomuto návrhu ako reprezentanta národnostnej menšiny je takáto. Ústava Slovenskej republiky ustanovuje, že na území Slovenskej republiky je štátnym jazykom slovenský jazyk a používanie iných jazykov než jazykov, štátneho jazyka v úradnom styku ustanoví zákon. Týmto zákonom je zákon o používaní jazykov národnostných menšín. Ústava Slovenskej republiky ustanovuje, že základné práva a slobody sa zaručujú na území Slovenskej republiky všetkým bez ohľadu na pohlavie, rasu, farbu pleti, jazyk, vieru a náboženstvo, politické či iné zmýšľanie, národný alebo sociálny pôvod, príslušnosť k národnosti alebo k etnickej skupine, majetok, rod alebo iné postavenie. Nikoho nemožno z týchto dôvodov poškodzovať, zvýhodňovať alebo znevýhodňovať. Slovenská republika ratifikovala medzinárodné zmluvy o ochrane ľudských práv, ktoré zakazujú diskrimináciu na základe jazyka a ktoré ochraňujú práva menšín žijúcich na území Slovenskej republiky. Slovenská republika sa zaviazala, že bude jazykové práva národnostných menšín ochraňovať. Stotožňujem sa s Preambulou Európskej charty regionálnych alebo menšinových jazykov, ktorá konštatuje, že ochrana a podpora regionálnych a menšinových jazykov by nemala byť na úkor úradných jazykov a potrebu učiť sa ich. Benátska komisia, ktorá posudzovala aj náš zákon o štátnom jazyku, po jeho novelizácii v roku 2009 vyjadrila poľutovanie nad tým, že vzťahy medzi zákonom o štátnom jazyku a zákonom o používaní jazykov národnostných menšín nie je stanovený jemnejším a menej rozporným spôsobom. Komisia vo svojom vyjadrení tiež poukázala na skutočnosť, že ak vznikne rozpor medzi zákonom o štátnom jazyku a zákonom o používaní jazykov národnostných menšín, tak vo väčšine prípadov má prednosť zákon o štátnom jazyku. Takýchto a podobných vyjadrení zo strany Benátskej komisie, napríklad aj otázka vedenia pedagogickej dokumentácie na národnostných školách, ktorej zákonná úprava je síce legitímna zo strany štátu, ale nie je odôvodnená v takom širokom rozsahu, v akom ju zákon vyžaduje, by sa dalo spomenúť viacej eventualít. Na základe tejto skutočnosti sme predložili zákon - zmenu k 245-ke v minulom období, vlastne v tomto volebnom období, a neprešla. Nech už akokoľvek bolo by nešťastné a kontraproduktívne, keby sme spoluobčanom - príslušníkom národnostných menšín, dávali dôvody na vznik nepozitívnych pocitov, mám zato, že by bolo vhodné neísť nad rámec legitímnej opodstatnenosti a, takýchto legislatívnych, silovými riešeniami demonštrovať svoju mocenskú prevahu v multietnickom štáte, akým Slovenská republika je. Zákony, ktoré schvaľujeme, by mali presadzovať záujem všetkých občanov bez ohľadu na príslušnosť, ak ostanú, či k štátno-právnemu národu, alebo národnostnej menšine. Menej šťastnou legislatívnom iniciatívou by sme vzťahy medzi majoritou a národnostnými menšinami nepozitívnymi emóciami zaťažovať nemali. Z týchto dôvodov podporujem návrh novely zákona o štátnom jazyku kolegu Osuského a uchádzam sa o jeho podporu. Dovolil som si ešte pár poznámok napísať, čo sa týka vôbec používania jazyka národnostných menšín. Pamätáte sa, predložili sme už tretíkrát napríklad názov obcí, ktoré boli pri, tabuľami označených pri železniciach, zákon neprešiel. Predložili sme zmenu, vlastne zľahčenie školského zákona 245-ky, neprešiel. Ja si tiež nemyslím, že to, čo povedal pán Hlina, že tento zákon nepatrí sem a je úplne zlý. Nie, treba hovoriť o tých veciach bez emócií, normálne, ktoré nás spájajú a niektoré nás rozdeľujú. Ide práve o to, ak pokiaľ som vyčítal dobre z návrhu pána Osuského, tak aj napríklad shop by sme nemohli písať na Slovensku, lebo sa nedá premenovať v slovenskom jazyku. A je ich hodne. Vážený pán Jarjabek, most engedje meg, hogy magához szóljak, Jarjabek úr, hogy egy pár mondatot elmongyak. K öszönöm szépen, hogy meghalgatot . A teraz by som pokračoval, že čo som spáchal s tým zločin, že som vám niečo povedal maďarsky tu v parlamente? Myslím si nič. A poďakoval som vám, že ste ma vypočuli, preto práve nechcem byť konfrontačný. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)