8.schôdza NR SR - 1.deň - B. popoludní
Dátum: 2010-11-03
Poslanec: Beblavý, Miroslav (SDKÚ – DS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

83. Ďakujem pekne. Vážené pani poslankyne, vážení páni poslanci, dovoľte mi vystúpiť v prvom čítaní k návrhu zákona, ktorý sme podali ako poslanci, viacerí. Nebudem sa vyjadrovať k tomu, čo už tu bolo oddiskutované aj za, aj proti takémuto návrhu z toho dôvodu, že myslím si, že padli už skoro všetky relevantné argumenty na oboch stranách a asi nemá význam, aby som ich zmnožoval. Dovoľte mi namiesto toho pomerne stručne avizovať alebo predniesť svoj postoj k tomu, ako si myslím, že by v jednom ohľade bolo vhodné tento návrh zákona zmeniť, ak ho táto snemovňa uzná za kvalitný a posunie ho do druhého čítania. Tento môj postoj, ktorý chcem predniesť, vychádza z toho, že ja osobne nechápem ten návrh, ktorý bol predložený z hľadiska viazanosti na deficit, alebo aj teda protinávrh zo strany kolegov KDH na to 10-percentné zníženie ako nejaké vyjadrenie motivačných aspektov z dôvodov, ktoré tu už tiež boli povedané. Ja to chápem a tak som chápal, že to bolo vždy aj zo strany vládnej koalície komunikované najmä ako gesto dočasnej solidarity, pretože ten návrh ako platový systém ako celok je postavený na tom, aby platy korelovali pomerne silne s celkovým stavom hospodárstva, ale napriek tomu teda je politická vôľa, aby tu bola ešte dočasná, dočasná solidarita a aby teda aj politici ukázali, že, že vedia sa ešte viac uskromniť. O tom, či je to vhodné, ako som už povedal, padali argumenty za aj proti. K tomu sa vyjadriť nechcem. Čo by som však chcel povedať, je, že ak parlament uzná tento zákon za hodný ďalšej pozornosti, tak by som bol veľmi rád, ak by sme poňali túto otázku solidarity komplexnejšie nielen vo vzťahu k poslancom Národnej rady, k ministrom a iným ústavným činiteľom, ale aby sme sa pozreli na najvyšších predstaviteľov verejného sektora ako celok. Poslanci a ministri, ako aj iné osoby uvedené v tomto zákone tvoria len pomerne malú menšinu dobré platených predstaviteľov verejného sektora. A ja osobne teda úplne chápem tie postoje, ktoré boli prezentované naposledy zo strany pána poslanca Čaploviča, ktorý odmieta akékoľvek znižovanie pre poslancov... (Reakcia z pléna.) Nie poslancov? A... (Reakcia z pléna.) Okej, ale mal som pocit, že teda, nechcem vás zle interpretovať, pán poslanec, ale chápal som teda, že nad rámec nejakého zmrazovania vy by ste ani znižovanie ústavných činiteľov nepodporili. V každom prípade, čo chcem povedať, že tento postoj je konzistentný alebo podobné postoje, aby som ich nikomu neprisudzoval, a hovorí, že neznižujme nikomu, že všetko je správne, ako je, aj dočasne. Ak je druhý postoj, ktorý reprezentujú predkladatelia a ktorý dnes reprezentuje nie celá, ale veľká časť vládnej koalície, že teda aby sa uskromnili ústavní činitelia, potom si naozaj myslím, že nie je dôvod, aby sa rovnako neuskromnili rovnako dobre platení a lepšie platení zástupcovia verejného sektora, ktorí sú vo svojej funkcii z rovnakého politického rozhodnutia, ako sme v nich my. Ide napríklad o primátorov stredných a väčších miest, ktorých platy alebo celkové príjmy sú dneska v drvivej väčšine väčšie, ako sú platy nielen poslancov Národnej rady, ale dokonca aj platy členov vlády a podobne, ak započítame celkové príjmy. Ide o županov, ktorí dokonca majú takú zvláštnosť, akou je trinásty plat, ktorý dnes už v štátnej správe nemá nikto okrem sudcov a prokurátorov. Hovoríme o manažéroch štátnych podnikateľských subjektov, ktorých príjmy dokonca aj pri nie úplne hviezdnych hospodárskych výsledkoch tiež presahujú príjmy vysoko postavených ústavných činiteľov. Ja osobne nechcem ani tak riešiť teraz nejaký ich absolútny vzťah, to je asi na dlhodobejšie systémové riešenie, kto má mať vyšší, kto má mať nižší, ale myslím si, a to sa budem pokúšať presadzovať v druhom a treťom čítaní, že ak má existovať dočasná solidarita, tak táto dočasná solidarita by sa mala týkať všetkých vysoko platených zamestnancov verejného sektora. Ďakujem veľmi pekne. (Potlesk.)