37. schôdza NR SR - 7.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2014-09-18
Poslanec: Hlina, Alojz (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

12. Vážený pán predsedajúci, vážený pán predseda, vážené kolegyne, kolegovia, k tejto téme dovoľte uviesť niektoré skutočnosti, ktoré, myslím, je dôležité uviesť, a ono to tak aj svedčí o tom, kto sme, čo sme, lebo akú úctu máme k histórii, tak to veľa vypovedá. My pomaly dopadneme tak, že to ÚPN bude niekde v maringotke alebo niekde na Dolných Honoch v nejakej bytovke na 45. poschodí (povedané so smiechom), musíte prejsť cez piatich vrátnikov a tam v nejakej obúchanej kancelárii bude sedieť ÚPN. Vyzerá to tak, vážení. Vyzerá to tak a vypovedá to, vypovedá to o nás. Ja si myslím, že ÚPN by malo sedieť v jednej z najdôstojnejších budov v meste, lebo aj vizuálna záležitosť hrá úlohu. Viete, ak sa naše deti učia v škole o niečom, tak aj toto pomáha ich predstavivosti, že akú váhu, kto tomu prikladá. Takže tuná máme ÚPN, ktoré sídli, sídli, už aj tak by som, teda je to zvláštne, že na ministerstve dopravy, no ale vidíte, už aj stade ich vyháňajú. Ja žasnem, normálne žasnem, hej, že Počiatek povedal, že už im nepredĺži zmluvu. Viete, to jak keby boli dole, že ten kávový automat, hej, že tam, ja neviem, to tak za euro meter štvorcový, a teraz im nepredĺži, lebo zlá káva, tak už im nepredĺži zmluvu. Čiže Počiatek povedal, že nepredĺži ÚPN zmluvu, a ÚPN nevie na konci októbra, kde bude sídliť. Údajne že do Lamača pôjdu alebo niekde. Viete, to je naozaj výrazom toho, čo sme zač, akú úctu máme k histórii, ako sa k tomu staviame, čo pre nás znamená. Viete, tak nedôstojne, tak teraz že jednou nohou nevieme, ideme, kde ideme, jak pôjdu s tými batôžkami, že teraz 15. im povedia, že môžu ísť tam, no tak a teraz, naozaj výrazom toho, nebudem komentovať, že u ktorého ministra sú, možno to aj historicky s tým súvisí, že má k tomu taký vzťah, ako má. Ale to nemôžme dovoliť, preboha! Tak to sa nemôžme správať. Ja neviem, či to je niekde, možno interpersonálne si to niekto, ja neviem, možno tí vaši zamestnanci im tam ocikávajú alebo ja neviem čo, že vás nemajú radi na doprave, ja neviem. Možno, ja viem, lebo na doprave je kopu fešákov, viete, tam je, sú aj takí, takí fešáci, štátni úradníci a latifundisti takí, by ste neverili, čo skupujú pozemky z tých platov štátneho úradníka. A tam budú obchádzať nejakých historikov za 600 euro, čo tam robia? Viete, to asi tá chémia nesedí. Hej? No, tak možno im tam vadíte, že nehráte, nevytvárate takú jednotu takú jednotu dojemnú toho celého, tak preč s nimi. Hovorím, to jak ten kávový automat, preč s nimi. To chcem upozorniť a tým potom aj skončím, vážení, ja neviem, kto je za to zodpovedný tu v tejto krajine. Vravíte, že ste niekomu písali. Na vládu. Tak ja neviem. Kto? Vláda? Na hanbu, na posmech. Naozaj na hanbu a na posmech. Ja som si dal robiť taký audit kancelárskych priestorov, kto čo prenajíma, kto čo si prenajíma. Ten audit, prípadne v tých interpeláciách to poviem, ale to je strašná kopa materiálov, hovorí, že, mimochodom, ministerstvo kultúry, podlahová plocha na jedného úradníka je 22 m2, norma, norma niekde na úrovni 8-9 m2. Na ministerstve kultúry majú 22. To znamená, podlahová plocha, počet úradníkov na budove SNP je 22 m2 na jedeného úradníka. Sám Kaliňák v materiáli, ktorý bol vo vláde, kde hovorili o ESE, tak priznali, sami priznali, že je vysoká plocha podlahová na jednotlivých úradníkov, oni hovorili o 15,6, to je priemerná a sami v tom materiáli navrhovali, že 8-9 je štandard. Že ak by tu niekde niekto rozmýšľal, že kde s nimi, no nie do maringotky na Dolné Hony, prosím vás, už, už nerobte hanbu. Prosím vás, veď tuná to nejaký exot navrhoval do, do, toto do tých, keď teda dovolievali tie orgány, mladého Reháka! Viete, to je presne to, že... Ja normálne žasnem, jak môže niekto navrhnúť a jak ten to môže prijať tú kandidatúru, že čo, čo to s tým má. To je presne, že máte tam teraz nejakého mladého smeráka, ktorý sa nerozpakuje brať ten plat, ktorý sa, už znížili. Proste vy sa za niektoré veci nerozpakujete, nerobí vám to, ani sa nad tým nezačudujete, že to je zvláštne. To mi je ľúto. Ten audit, ja o ňom budem hovoriť, tam sú aj iné budovy, ktoré sú. Mimochodom, Počiatek to má, myslím, na úrovni 14-15, u Počiatka teraz. To znamená, počet jeho podlahovej plochy, počet úradníkov niekde na úrovni 15 metrov. Tak ja neviem, teda kde je pravda, kde nie je pravda. Nerobte, naozaj to nerobte, hanba je to, obrovská hanba je to! Lebo dopadneme tak, ono to s tým aj súvisí, to je viete, jak ste ombudsmanku. Ombudsmanku ste desať rokov nechali u Mórica a hentí chudáci, ktorí prišli s nejakou stránkou, keď pristáli na tej krásnej hlavnej stanici bratislavskej, čo v Čremošnom majú krajšiu, prešiel cez všetkých tých, cez ten sociálny výkvet našej spoločnosti, trikrát prestúpil, štyrikrát išiel pešo kúsok, tak sa dostal k ombudsmanke, chudák, v tomto. A teraz asi chcete aj od tých ľudí, ktorí si možno chcú len nejaký papier pozrieť, aby štyrikrát prestúpili, nastúpili, no je to výrazom, bude to výrazom pre tých ľudí, pre, ktorí na ten úrad chodia aj kvôli nejakej svojej agende, ale hlavne pre mladých ľudí, lebo oni budú z toho usudzovať, pozri sa, kde sedí ten úrad. Prosím vás, ak môžte, kto môže, v tom pomôžte, prosím vás. Naozaj nedôstojné. My, my týmto prístupom k celej tejto problematike dosiahneme to, čo, viete, prečo si v niektorých krajinách, tu bolo aj spomenuté, vážia, hej, že tie budovy majú svoje budovy, má to vážnosť, veteráni. Jak si v Amerike vážia vojnových veteránov vôbec, lebo vedia. To je proste aj v princípe vojny, vy môžte pracovať princípom, že máte výsadkárov, pošlete výsadkárov, oni pôjdu, tí výsadkári. Pôjdu. Pôjdu, hlboko, hlboko do poľa nepriateľa, urobia hrdinské veci, ale musíte po nich poslať vrtuľník. Urobte to raz, že nepošlete, nemáte výsadkárov. A presne je to tak, potom to tak funguje, to dlhodobo tak funguje. Aj teraz máte ľudí, ktorí boli ochotní za svoj názor trpieť, boli. Chvála Bohu, ešte tu nejakí boli, prosím vás, tu sú ľudia, keby nás zajtra prepadli islamisti, zajtra, tak v pondelok už niektorí z vás by boli u nich ako poradcovia a nerozpakovali by sa ani trošku islamistickému štátu prípadne v niečom pomôcť, však jeden nikdy nevie. Tu sú presne takí, to nevadí, komunizmus, boľševizmus, fašizmus, islam to je úplne jedno, hlavná vec, že sme tam, že sme pri tom. Úplne jedno. A o tom to je, že ak chcete mať nejakých hrdinov, že ak chcete mať niekoho, kto urobí niečo viac ako, ako len, tu si sadni, ledva si tu sadne, tak musíte zabezpečiť, poslať vrtuľník. Čo v obraze, v tom obraze znamená aj to, že nemôžte Úrad pamäti národa poslať do maringotky. Musíte tomu nechať dôstojnosť, tomu úradu musíte nechať dôstojnosť. Prosím vás, ja som bol na odovzdávaní cien ÚPN v aule bohosloveckej fakulty. A fakt mi a dokonca som aj bol, ale jedného som poznal relatívne dobre a bolo mi tých ľudí ľúto. Viete, jak tam chudáci stáli, ťažké osudy s tým spojené, lebo boli ťažké osudy s tým spojené. Viete? Milujem tých ľudí, ktorí sa narodili v '89. Proste tu po '89. to je, to je, bol najväčší bojovník za slobodu a demokraciu, ale v životopise sa narodil tesne, ale už mal päťdesiat rokov vtedy, ale v životopise tesne v '89. sa narodil. A ináč takých ľudí sa chráňte, lebo tí poväčšine ešte viacej búchajú sa do pŕs, lebo potrebujú prekryť, aby sa ich niekto nespýtal, čo robil predtým. Čiže viem si predstaviť, tí chudáci, čo. A tak tam stáli a dostali z toho ÚPN biedneho, dostali takú plaketu a diplom. A som si povedal, aj 500 euro by im pomohlo, keď som sa pozeral, aj 500 euro by mi bolo dobrých. Len nebude ani 500 euro, nebude ani nič, lebo musia kŕmiť nejakú, vášho smeráka tam musia kŕmiť, predsedu dozornej rady, musia tam kŕmiť ľudí, ktorých, lebo oni sa by nerozpakovali, mladý Rehák by sa asi nerozpakoval byť v nejakej dozornej rade, brať, no však by mu, by mu sa zišli. Žasnem, naozaj žasnem. To chcem tiež povedať, že aj to je vec, ktorá nás čaká. Ak chcete mať výsadkárov, ak chcete mať ľudí, ktorí sú ochotní niečo urobiť, prosím vás. Vy ste neboli včera ochotní urobiť ani to, bolo rokovanie o výbore Ukrajiny, jak zmoknuté kurence ste tam sedeli, návrh, že teda budete pokračovať, ktorý podľa mňa nemohol dať ten návrh, že môžete pokračovať v rokovaní výboru, keď je rokovanie pléna. Napriek tomu plénum či výbor pokračoval, lebo však keby nepokračoval, tak by sme tam museli prísť o 19.00 hod. Ale kdeže my sme už o siedmej, však?! Niektorí už pozerajú správy, či náhodou v Markíze nebudú. Ja viem, kdeže by kto o 19.00 hod., kdeže by kto urobil nejakú obeť, niečo priniesol? Ja sa hrozím tej doby, že by raz tu prišlo, že by od týchto ľudí, od vás, od nás by niekto očakával nejaké hrdinstvo, obeť. Nie! Lebo vy pokladáte ako obeť sem prísť. Veď oni, normálne to je pre nich veľká obeť sem o 9.00 hod. prísť a ešte budú aj hundrať, že jak majú otlačený, s prepáčením, zadok, že do 19.00 hod. tu sedia. Keby raz prišla tá doba, že chce niekto od nich viac, že ísť do zákopu, že ísť do ohňa niekde niečo urobiť, prosím vás, viete, čo by to tu bolo? Nie, oni včera neboli schopní, lebo však o 19.00 hod. nepôjdu tam oni sedieť. Čiže sa podľa mňa v rozpore s rokovacím pokračovalo, nikoho to netrápilo, lebo to chceli mať rýchlo za sebou. To je, presne tak si tu my žijeme. A vypovedá to, hrozným spôsobom to o nás vypovedá. Vážení kolegovia, aj tam nás to čaká. A verím, že raz tu bude atmosféra, že ÚPN bude sídliť dôstojne, nebudeme tam také trápne veci, že tam niekto zas zamestnal - nezamestnal. Viete, to je úbohosť nad úbohosti. To sú aj tie úbohosti, teraz čo som čítal v tej správe, že tam nejaký konflikt s tou správnou radou, že sa tam, viete, to je jak holubári sa tam pohádajú teraz, že teda správna rada, teraz, ja si to len vizualizujem, tú predstavu, že by bolo nejaká, zasadnutie, vy ste odišli, schôdza pokračovala, podpredsedníčka, no žasnem. To je znova len výrazom o tom, to je, nedávate tú dôstojnosť tomu. Ja neviem, jak to tam skončí, držím vám v tom palce, nech to skončí tak, jak má. Len nie, prosím vás, vy máte aj zodpovednosť, tá pani podpredsedníčka alebo kto tam sa hrá na predsedu, vy máte fakt aj zodpovednosť a dôstojnosť toho celého, za výsadkárov, prosím vás, aby sme tu raz mali ešte niekoho. Tí, čo boli tými výsadkármi, obrazne povedané, a tí, čo by aj mohli byť, aby udržali tú krajinu, keby tu nejaká hrozba prišla, tak nerobte to, nedokazujte si trápne cez nejaké nedostatky rokovacieho poriadku, že jak, jak s kým budete čo cvičiť. Celé je to úbohé. Nie ste holubári. Nie ste holubári. Tam vám držím v tom palce, nech vám to dopadne dobre. Tam nás ešte veci čakajú, že raz možno ten úrad dostane peniaze a tým ľuďom 17. novembra, keď budete odovzdávať cenu, ja budem prvý za, prosím vás, prvý budem za a viem aj, skade by tie peniaze mohli prísť, aby ste tým chudákom, ktorí tam niektorí už na vozíčkoch, tí, ktorí boli schopní, to jak to krásne povedal, myslím, že ten, vy máte moc, ale my máme pravdu. Prosím vás, ktorý z vás by za pravdu šiel sedieť? Prosím vás, vy ste neboli ochotní za pravdu sa ani, ani do vestibulu ísť niektorí z vás. To je celé pomýlené. Boli takí ľudia a ešte možno raz budú, lebo takí, takí tu ľudia tvoria a vytvoria a udržia. Takí. Iba takí. Takýchto všelijakých šuflikantov, takých budeme mať furt stále veľa. To, s tým sa, toho sa nebojím. Špeciálne tu, jak to aj kolega Mikloško povedal, že tu s kolaboráciou nikdy nebol problém. Proste nájsť kolaborantov v tejto krajine, to nikdy sa nikto nad tým hlboko nemusel zamýšľať. Aj ľudí, ktorí sa nerozpakujú. Prosím vás, celý súdny spor s Babišom, však myslím, že zjednodušene to dopadlo tak, že ten eštebák povedal, že on si to vymyslel, že on ho tam napísal. Rozumiete, že pokiaľ my budeme súdiť, pokiaľ bude súdy uznávať tak, že preplatíte toho eštebáka a ten eštebák príde na súd a povie, že ja som nemal čo robiť (povedané so smiechom), zobral som si tie zväzky, do zväzku som napísal Babiš, napísal som tam, ale ja som si to všetko vymyslel, prídem na súd, poviem, ja som si to všetko vymyslel, súd povie, áno, vidíte, zbojník si to vymyslel, ale asi je to celé premlčané a tohto nešťastníka, chudáka, z neho spravili eštebáka. No pokiaľ toto je súdny precedens, nech sa páči, tak potom tu vôbec nepotrebujeme žiadne zväzky. Potrebujeme len vedieť, že aká bude cena. No lebo vždycky nájdete asi toho eštebáka na dôchodku, ktorý už, no to je jedno, a keď mu peniaze na účet pristanú, no tak povie, to je mi jedno, proste už. Keď to robil, čo robil predtým, prosím vás, bude sa rozpakovať, postaviť pred sudcu a povedať, že si to vymyslel? Viete, to sú precedensy?! To sme sa uspokojili?! Prosím vás. Ešteže, chvalabohu, pokrok v Európe a vo svete nezáleží na nás. Keby to bolo od nás, tak skáčeme zo stromu na strom. Len už, prosím vás, keď už sa aj nejaké dejinné zmeny udejú, tak aspoň o niečo flexibilnejšie reagujme. Skončím s tým, s čím som začal. Ja vám v tomto asi moc nepomôžem, lebo keď ja vyzvem, tak niekto na zlosť možno povie, že nie (povedané so smiechom), ale nedá mi to, aby som to nepovedal. Tí, čo k tomu máte čo povedať, prosím vás, nerobte to, nehrajte tú nedôstojnú hru, jak s automatom na kávu. Proste vyriešte tých ľudí, vyriešte im tú kancelársku otázku a vyriešte to dôstojne. Dobre? To, to naozaj sú iné rozmery s tým spojené. To si nedokazujte na tom, pán Počiatek, pán minister Počiatek, ja viem, že vás nemôže zaujímať nejaká kniha o ŠtB, viem, že vás nemôže zaujímať nejaké ÚPN, vy máte hlavu plnú cédečiek za miliardu. Ja tomu chápem, len prosím vás, politika je spojená aj s takýmito ľuďmi, prosím vás, aj s Ústavom pamäti národa. To neni len obchod, to neni len Dom Perignon. Proste aj o tom je svet, tak, prosím vás, hrajte s tými ľuďmi slušne a vybavte to tak, aby to bolo dôstojné. Ďakujem pekne.