37. schôdza NR SR - 1.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2018-11-21
Poslanec: Danko, Andrej (SNS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

6. Vážené panie poslankyne, vážení páni poslanci, vážená pani navrhovateľka, vážený pán spravodajca, vážení zástupcovia médií, počuli sme slová na jednej strane plné pátosu, na druhej strane zákerných narážok. Ťažko sa reaguje na ženu, ale ja dnes zareagujem ako predseda Národnej rady, aj ako predseda Slovenskej národnej strany, aj ako poslanec Národnej rady, ale aj ako otec detí, ktoré si tiež zaslúžia úctu. Znova ste ukázali, že vám nejde o Slovensko, a krágľujete ľudí bez rozsudku. Stačí vám len novinový článok. Deväťkrát ste spomenuli médium, ktoré vyrástlo z peňazí oligarchov, ktorí chcú sem dosadiť politikov, ktorí už dnes financujú politické strany, ako sú SPOLU, a opakovane ich vyzývam, aby zverejnili financie. Áno, práve tento typ denníka rozbíja ľudské vzťahy, vymýšľa si kauzy a, žiaľ pre vás, raz zničí Slobodu a Solidaritu. Bez riadneho súdneho konania chcete terorizovať ľudí. Hovoríte o slušnosti, sami ju nemáte. Takáto lživá kampaň môže zasiahnuť kohokoľvek z vás v budúcnosti. Každý deň, každý boží deň Sloboda a Solidarita podáva trestné oznámenia na kohokoľvek v tomtom štáte. Útočí do rektora, útočí do ministrov. Zvykli sme si. Mám pocit, že cítite, že ste v koncoch, politicky aj ľudsky. Ako ľudí mi vás je naozaj ľúto, pán Matovič. Hádžete kameňom a sami nie ste bez viny. Žiaľ, nie ste schopní odbornej diskusie o vzniknutom probléme. Prosím, prestaňte rozdeľovať spoločnosť na dobrých a zlých, na slušných a neslušných. Používate argumenty, pretože politický boj je aj zrkadlom spoločnosti. Aj vy ako opozícia tvoríte hodnoty spoločnosti a dávate príklady aj našim deťom. Dovoľte mi ešte raz, aby som sa v prvom rade ospravedlnil občanom, že som druhýkrát musel zvolať schôdzu k tomuto problému, ale zaväzuje ma k tomu zákon. Mám pocit, že naozaj je to ďalší pokus o vrcholenie tejto kampane voči mojej osobe v snahe rozdeliť spoločnosť, ako som povedal, na slušných a zlých. Vážení kolegovia, bez dôkazov naozaj manipulujete verejnú mienku a dnes tu zaznelo takmer deväťkrát slovné spojenie Denník N. Čo je Denník N? Je to médium, ktoré financuje oligarcha, ktorý už ovládol Bratislavu, Nitru, pána Poliačika (smiech a ruch v sále), Beblavého... (Reakcie z pléna. Zaznenie gongu. Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Bugár, Béla, podpredseda NR SR 7. Pán poslanec... Danko, Andrej, predseda NR SR 8. Ani sa tým na tlačových konferenciách netají. Opakovane vyhlasujem, že som všetko v roku 2000 v Banskej Bystrici absolvoval. A poskytnem dnes dôkazy aj na tejto schôdzi, aj novinárom. Ale poďme k vývoju tejto kvázi kauzy. Najprv sa moja rigorózna práca v jednom kuse stratí, potom je záhadne evidovaná v počítačovom systéme pod iným menom. A, áno, dnes sa významným ľuďom v tomtom štáte strácajú diplomové práce a záverečné práce. Keď som sa pozeral do archívov, nedá sa dostať k niektorým prácam, k úplnému zneniu práce pána Sulíka, pána prezidenta, mnohých docentov v tejto sále. A verte, že to, čo ste otvorili, spustí procesy voči mnohým z vás. Pretože ani nacistické režimy, ani komunisti, ani po ´89. roku nikto spätne nehodnotil obdobie, ktorému nemôže rozumieť. Osemnásť rokov dozadu spočívala v dobromyseľnosť v spracovaní textu. Klamete, ak hovoríte, že nemám pod riadkami uvedené zdroje a súčasne ale aj v technických možnostiach. Samozrejme, že som požiadal o to, a zdôrazňujem, nie o utajenie práce, ale o to, aby sa táto práca nestratila a bola v osobitnom režime. Aby sa skontrolovali všetky doklady o tom, že som riadne na tej skúške bol. A nestačilo vám, ani keď som potom dal súhlas na sprístupnenie práce. A znova došlo k porušeniu mojich práv, keď miesto knižničného systému nahliadnutia sa niektorí to pokúsili fotiť. A keď som prácu odtajnil, ako to hovoríte vy, ja hovorím, sprístupnil do bežného režimu, v ktorom bola 18 rokov, 18 rokov tam bola, tak vám zase mediálne nevyhovovalo, že sa objavila vlastne práca po mne v roku 2001. A znova tie články boli písané spôsobom, že nakoniec som zlý ešte aj za niekoho iného. Ale ja nemám problém s tým, ak niekto moju prácu použil. Mám problém s tým, že keď vám vysvetlím jedno, dostanem facku za druhé. Keď vám vysvetlím tretie, vymyslíte si ďalšie. A ja viem, že dnes tento problém neskončí. Ale tento problém sa netýka Danka. Tento problém sa týka toho, že náš právny systém nepamätá na riešenie takýchto problémov. Toto je problém postkomunistických štátov. Tak ale poďme k tej mojej skúške. Pani Nicholsonová, šesť rokov som chodil poctivo na Univerzitu Komenského. Poctivo som absolvoval všetky skúšky, desiatky skúšok. Trikrát štátnice a okrem spomínaného titulu JUDr. mám titul magister. Áno, aj pani Žitňanská, aj Kresák ma učili. V každom prípade som si svoju školu oddrel. Oddrel. Chcel by som však povedať, že v roku 2000 som v rigoróznej práce zdroje uviedol. Môj hovorca po skončení môjho vystúpenia dá niektoré pasáže z tej práce novinárom. Denník N klamal! V odsekoch sú uvedení autori. Ak chcete hovoriť o práci, musíte vedieť rozoznať charakter práce. Záverečnú prácu na titul magister po 6 rokoch som absolvovať nemusel. Rigorózna práca nemá parametre vedeckej práce. Rigorózna práca zabezpečí len stavovský titul a môže byť robená aj metódou kompilácie. Skúste si to napísať: Kom-pi-lá-cie. Pri tomtom spracovaní textu, ktoré bežne používajú vysokoškolskí pedagógovia na nove skriptá, je možné takto konať. Poďme do dnešnej doby. Mnoho ľudí si mýli typy práce. Je iná práca technická, iná právna, sociálna. Obraciam sa najmä na mladých ľudí, pretože dnes je aj stanovené percento vedeckej činnosti a teoretickej časti tejto práce. Dnes musia odovzdávať tieto práce v digitálnej podobe a majú možnosť sa obrátiť na špeciálny systém, ktorý im to skontroluje. No, prepáčte, v ´98, ´99, ak ste dostali pár A štvorok, ak ste dostali zadanie pedagóga, ak ste dostali literatúru, odpustite mi, také možnosti neboli. A verte tomu, že ak by mi predpísali 40 % vlastného textu, nemám najmenší problém ho napísať. Ja som absolvoval rigoróznu skúšku a žasnem, ako sa odborníci, ktorých si niektorých aj vážim, vyjadrujú vlastne k práci toho, kto písal prácu po mne a ešte ani nevideli moju prácu. Pretože jeden šikovný český novinár sa vás pýtal predvčerom, že čo to vlastne robíte, z Českej televízie, že vlastne vy hodnotíte moju prácu podľa nejakej inej práce z roku 2001 a konštatujete bohorovne, že podvodník, plagiát. Neviem, ale myslím si, že také tvrdé slová by mali zaznievať, ak o tom rozhodne súd. No ale poďme k tej druhej časti, ktorú si zase dedukuje Denník N, morálna autorita, že som na skúške nebol. Tak znova po mojom vystúpení môj hovorca sprístupní písomnú prípravu z ústnej skúšky v starých skriptách v medzinárodnom práve verejnom, myslím, že to bol Tomko a kolektív, som našiel sedem strán ručnej prípravy z roku 2000. Takže ak ešte niekto bude hovoriť, že som tam aj nebol, myslím si, že väčší dôkaz už nedokážem predložiť. Samozrejme, že je dôležité, aby škola skontrolovala zápisnice, aby skontrolovala, že tam boli docenti, profesori, ale prosím, prosím vás o elementárnu slušnosť. Hádam si nemyslíte, že 24-25-ročnému chlapcovi, možno je to smiešne, z dediny, ale ja sa za to nehanbím, niekto v tom období by titul len tak daroval. Bol som v tom období ako jeden z mnohých desaťtisíc ľudí. A v čom bol problém, ak sa niekto tej problematike rozumie, tak po ´89. roku sa prestali dávať tituly. V ´98-9 sa obnovili a všetky zadania boli, odpustite, v plienkach. Ľudia sa báli, že po ´89, aby to nevyznelo znova pátosne, že sa tie komunistické tituly potrebovali očistiť. Áno, aj v mojej rodine veľa ľudí študovalo v komunizme, žilo v komunizme, tak veď taká bola doba. Ale neboli podmienky stanovené na kvalitu práce. To, čo dneska splietate s dnešnou dobou, odpustite mi, to nie sú porovnateľné parametre. Podstatným parametrom je aj technická možnosť, vyspelosť, možnosť digitalizácie, ale aj dobromyseľnosť toho, kto koná. A tí ľudia, ktorí so mnou pracujú roky, vedia, aký som. Áno, viem byť bezprostredný, ľudský a viem byť aj tvrdý. Ale nikdy som ženu neurážal, to ste si len vy vymysleli, keď ste na mňa pripravovali ďalšiu mediálnu kauzu, z ktorej ešte ja trestnoprávnu zodpovednosť vyvodím. Vtedy, keď ste na mňa hrali divadlo a kedy ste postrčili do Parlamentných listov sekvenciu videa. Ukazujete, že pohŕdate národnými, štátnymi záujmami. Ja robím hanbu Slovensku v zahraničí? Som jediný predseda parlamentu, ktorému dovolili vystúpiť v ich parlamentoch. V ruskej Dume som bol za desať rokov štvrtý politik, v srbskom parlamente piaty, v českom po Ryanovi a Jeľcinovi tretí. To všetko je však zatienené tým, čo mi robíte, keď som v zahraničí. Keď som sa vrátil a mal som tu V4 plus francúzsky a nemecký šéf parlamentu prvýkrát v histórii, znova ma naháňali kamery k veciam, ktoré údajne napísal Denník N. Mňa tento politický denník nezaujíma. Ja nežijem v ich matrixe. Ale poďme sa baviť o tom, aký je dnešný stav v zákonoch Slovenskej republiky. Poďme sa baviť o tom, ako poslanci, je to naša úloha, ako toto právne vákuum v Slovensku vyriešiť. Dnes je naozaj situácia, že akademické senáty a vysoké školy nemajú nástroje na zasiahnutie v prípade, že sa preukáže akékoľvek klamstvo pri získaní titulu. Takéto problémy mala aj Česká republika, Maďarsko a Poľsko. A skúste teraz sa odosobniť a počúvať, čo hovorím. Aj tam sa krágľovali ľudia, politici a začali súdne procesy. Aj v Čechách sa spustila nevraživosť kolegov na školách. V rámci politických bojov sa začali zneužívať tieto témy, pretože vyspelé demokracie majú svoje zákony o plagiátorstve, autorské zákony na oveľa väčšej úrovni, ale šikovní novinári veľmi dobre postrehli, že Slovenská republika má túto legislatívu a tieto veci len v plienkach. Čo je však úloha nás politikov, je tieto problémy riešiť. Takže máme tu problém, ktorý vzniká z toho, že nie je jasná definícia plagiátorstva vo vysokoškolskom zákone. Že nemáme správny typ konania, správne konanie, v ktorom by mohla škola začať takéto preverovanie, že tu nemáme lehoty, že tu nemáme právnu istotu. A o tom sa majú baviť poslanci. Takže som požiadal ministerku školstva, keďže sme ako Slovenská národná strana zodpovední za túto oblasť, aby vytvorila z rektorov a predstaviteľov vysokých škôl komisiu a aby predložili v januári, februári, ideálne podľa vzoru Českej republiky, aby ste nás zase neobviňovali, že to robím pre seba zákon, ktorý zabráni krágľovaniu v rámci katedier, v rámci boja o dekana, o rektora, v rámci ľudovej tvorivosti, v rámci nevraživosti medzi ľuďmi, pretože ja nechcem, aby ľudia sa začali medzi sebou nevraživo správať, pretože majú dosť svojich dennodenných problémov, ako pozerať na takéto schôdze. Ich zaujíma, akú budú mať daň, ako vyriešime ich život. Nie hašterenie a zloba, ktorú vy dávate v tejto spoločnosti. Preboha, ľudia, ako sa to správate?! Mám sa ja pozrieť na diplomovky vás, pani Blahová, Cigániková? Veď som videl. Včera som čítal lídra Slobody a Solidarita, kde má vulgarizmy na 20. strane, dnes o tom píšu médiá, kde nemá odkazy na zdroje. Viete čo, Richard Sulá..., Sulík je plagiátor vo svojej, vo svojej... Vidíte, čo je to, keď sa v emócii nadchnem a poviem zlé meno. Je vám to smiešne. No mne bolo smiešne, keď ste tu jedli keksíky a naučil som vás, že ich nesmiete jesť. (Reakcia z pléna.) A však jasné. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcim.) Bugár, Béla, podpredseda NR SR 9. Pani poslankyňa. Danko, Andrej, predseda NR SR 10. Ale ešte raz. Ešte raz. Žiaľbohu, kvalitu, ktorú vnášate do politiky, nás ťaháte niekedy na dno. Richard Sulík nemá vo svojej práci odkazy. Tak, vážený Denník N, zistite, prečo práca Richarda Sulíka nie je v ucelenej podobe na internete, prečo mi hovorili, že je zoskartovaná a nie je ani v digitálnej podobe, prečo tam nemá odkazy zo zdrojov, ktoré používal, a či je pravda, že tam má pár textov aj zo zahraničnej literatúry. Prosím! Pozerajte tak aj na prácu napríklad prezidenta, ktorá nie je, pozerajte tak na prácu iných ľudí, ktorých teraz nebudem menovať, pretože by to vyznelo, že ja otáčam svoj problém na nich. Nie. Ja len hovorím to, že nebudem od zajtra hovoriť na Sulíka, že je podvodník, hochštapler. Aký hochštapler, podvodník? Prosím vás, hovorím ešte raz, Slovensko potrebuje novú legislatívu v tejto oblasti a my urobíme všetko pre to, aby sa novým zákonom táto oblasť upravila. Potrebujeme dostať jasnú definíciu týchto pojmov. Potrebujeme naozaj medzi ľudí dostať riešenie takýchto problémov, aby akademické senáty neboli pod tlakom verejnosti a médií, aby sa mohli venovať výučbe, ale nie aby zriaďovali vyšetrovacie komisie. Toto nie je úloha vysokých škôl. Vysoká škola udelí titul, je zodpovedná za zostavenie komisie, za odbornosť. Vysoká škola nie je vyšetrovací orgán. A nesmie byť. Môže vec preveriť, rozhodnúť o veci v konečnom dôsledku, ak rozhodne ktokoľvek, či vysoká škola, či stavebný úrad, musí ale súd. Budujeme, dúfam, demokratický štát, v ktorom budú platiť súdne rozhodnutia a po súdnych rozhodnutiach môžte vynášať ortieľ, nie po článkoch v médiách. Chcel by som teda ešte raz na záver povedať, že nikdy som sa vede nevenoval. A ja viem, že to nie je žiadne vedecké dielo. A taká ambícia pri rigoróznej práci ani nie je. Veľmi radi spájate súvislosti a nespojiteľné veci. Žasnem, ako niektorí, ktorí naozaj majú problém so svojimi prácami, sa postavia a dnes tu rozprávajú. Rozprávajú o tom, aký je môj život podvod. Pán Kollár, čo tak si dať zrkadlo? Chcel by som ale povedať na záver, že rigorózna komisia Univerzity Mateja Bela bez námietok uznala moju skúšku, že tam boli štyria pedagógovia, ktorí túto prácu skúmali, že tam bola ústna a písomná časť a že veci, ktoré zaznievajú v mediálnom priestore, sú skreslené. Neviem viac ako to, čo som povedal, povedať k tejto veci. Chcem ale povedať jednu vec, že ten, kto ma pozná, vie, že nikdy som nevydieral ani na snemoch Slovenskej národnej strany. Vždy som sa snažil byť Andrejom a budovať tú stranu z ničoho. Áno, strážil som si financie, pretože vždy bolo hovorené z tretieho sektora, že politická strana má mať transparentné financovanie. Dnes vidíme, že tu nie je problém, že vás môže financovať oligarcha, ktorý má aj vlastné médiá, a on sa už tým ani netají. Dnes nie je problém na vás hodiť špinu a naozaj pošpiňovať vás. A ten pocit vždy v tých ľuďoch, ktorí nemajú čas sa zaoberať nami a detailne čítať články, ostane. Áno, darí sa vám to. Ale niekedy sa zamýšľam, ako by ste sa správali, keby ste mali moc, ktorú máme my pri riadení štátu. A ja som si istý, že by ste toto zlo prenášali do spoločnosti, že by ste spúšťali rôzne typy procesov, inkvizícií. Ak si to ľudia vyberú, ja tomu nezabránim. A určite nevydieram koalíciu. Ja som povedal, že rešpektujem akýkoľvek názor a túto vládu nerozbijem kvôli vám. Ja som pripravený znova chodiť do regiónov a bojovať o viac percent, aby som nedovolil, aby sa Sulík, Matovič a Kollár dotkli štátu. Pretože, pán Kollár, okolo mňa nie sú mŕtvi ľudia. Firmy na Cypre, mafiáni, vraždy. (Reakcia z pléna.) Pán Kollár, Boh chráň, Boh chráň! Viem, že ste nervózny, ale ja som nikdy nebol trestne stíhaný. Ja som nikdy nebol trestne stíhaný. A nikdy som nebol obvinený ani z krátenia daní, ani z obdobných činov. Ja som nikdy nikoho nepripravil o pozemky ani u mňa nezasahovala NAKA. Áno, som v politike a dnes musím znášať všetko. Ale hovorím nahlas svojim koaličným kolegom, že majú voľnú ruku, ako sa rozhodnú, a to isté platí mojim poslancom. Som pripravený na akékoľvek rozhodnutie, ale som pripravený na veľký boj s vami v parlamentných voľbách v roku 2020. (Potlesk.) Zlobu, šialenstvo a psychopatiu v tomto štáte. Urobím všetko pre to, aby ste sa k moci vy, ktorí sa o to trasiete, ktorí sa neviete pozrieť sami do zrkadla, aby ste sa tam nedostali. Ďakujem. (Potlesk.)