52. schôdza NR SR - 3.deň - B. popoludní
Dátum: 2026-05-28
Poslanec: Lackovič, Marek 
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Pán predsedajúci a vážený pán minister, vážené kolegyne, kolegovia. Ja v kontexte správy o pokroku sa budem venovať hlavne strane 16, ktorá pojednáva o tej nešťastnej takzvanej dlhovej brzde a povenujem sa jej najmä v kontexte samospráv, pretože považujem za veľmi dôležité nazvučiť to, že my tu máme naozaj naliehavú žiadosť zo všetkých stavovských organizácií, či už Združenia miest a obcí Slovenska, zo ZMOS-u, či už teda z Únie miest Slovenska, z UMS, alebo zo Združenia samosprávnych krajov SK8, naozaj veľmi vážnu a veľmi naliehavú žiadosť, ktorá je takým volaním o pomoc. A týka sa úpravy ústavného zákona č. 493 o rozpočtovej zodpovednosti. A tá dlhová brzda, vy na začiatku aj v rámci programového vyhlásenia vlády máte jasne, pán minister, napísané, že máte ambície novelizovať tento inštitút takým spôsobom, aby nebol taký asymetrický, ako tam sami popisujete aj v tejto správe o pokroku na strane 16. Myslím, že je to box číslo tri, kde hovoríte o tom, že počujte, pán poslanec. Pán poslanec Jakab. Ak sú vám, kolegyne, zo strany SMER sympatické, pozvite ich na kávu vedľa. Nevyrušujte tuná. Pán poslanec sa nemôže sústrediť na svoj prejav. Nie je to nič mimoriadne, keď ich pozvete na kávu do tučného príslušného bufetu, akože je to v poriadku. To bola žiarlivosť, hej, jasné. Nie, ja tu vášmu kolegovi vytváram priestor na to, aby mohol diskutovať bez vyrušovania. Nech sa páči, pokračujte. Ďakujem. Ďakujem veľmi pekne. Čiže, tak ako som spomenul v tej strane 16 a v boxe č. 3, je to načrtnuté aj vami, teda pán minister. A mňa veľmi mrzí, že od toho 10. apríla 2026 ubehlo takmer 1,5 mesiaca, zhruba aj niečo, možno viac. A my sme dodnes teda, alebo samosprávy dodnes nevedia, že akým smerom sa teda majú uberať v tomto smere. A oni adresovali jednak nám, všetkým poslancom, ale aj ešte zvlášť predsedom poslaneckých klubov, dokonca predsedovi Národnej rady, spoločnú naliehavú žiadosť. A už naozaj, keď ZMOS sa postaví na jedno pódium s Úniou miest aj s SK osmičkou, tak je to potrebné nebrať na ľahkú váhu, je to potrebné brať vážne, je potrebné tieto samosprávy počúvať, pretože reprezentujú 2928 samospráv, obcí a miest a ďalších osem krajov. Čiže naozaj je to veľmi dôležité počúvať, že čo nám hovoria. No a ja si to teda dovolím ešte raz pripomenúť aj v tomto mojom príspevku celé ešte raz poriadne nazvučiť, aby sa na to nezabudlo. Čiže ZMOS, Únia miest Slovenska aj samosprávne kraje SK8 si nás dovolili osloviť so spoločnou naliehavou žiadosťou, kde vyzvali na predloženie a podporu legislatívneho návrhu, ktorým sa má upraviť ten ústavný zákon o rozpočtovej zodpovednosti tak, aby boli samozrejme samosprávy vyňaté z vybraných sankčných mechanizmov za dlhovej brzdy. Vy, pán minister, ste s tým doteraz neprišli. Preto sme to urobili za vás v posledné dva týždne my a predložili sme to aj s kolegom Kišom a s kolegyňou Jankou Hanuliakovou sem do podateľne Národnej rady. Je to zaradené aj na program tejto schôdze. Myslím, že je to bod č. 44, ak sa nemýlim. A veľmi by som vás chcel pekne poprosiť o podporu, pretože môžeme veľmi elegantne a efektívne túto vec vyriešiť k spokojnosti všetkých 2928 samospráv plus osem krajov, bude to ústavne konformným spôsobom prijaté a bude to Pekne poprosiť o podporu, pretože môžeme veľmi elegantne a efektívne túto vec vyriešiť k spokojnosti všetkých 2 928 samospráv plus osem krajov. Bude to ústavne komfortným spôsobom prijaté a môže to ísť krásne, môžu krásne tvoriť tie svoje rozpočty a vysvetlím, aký to má vplyv a ten rok 2027 vôbec nemusí byť ohrozený a nemusíme sa tu spoliehať len na tie slová pána premiéra z ostatných dní, kedy sa na tlačovku postavil a povedal, že podľa jeho právneho výkladu samosprávy nepotrebujú updatovať a aktualizovať tento zákon o dlhovej brzde, respektíve nepotrebujú byť špeciálne vynímané z vybraných sankčných mechanizmov a v pohode môžu ďalej existovať. My si to úplne nemyslíme, respektíve nedôverujeme úplne právnemu výkladu pána premiéra a prečo by sme aj mali, veď pekne si to urobme tak, ako ústava pozná a ako sa patrí, to znamená prijať to príslušným legislatívnym procesom tu v pléne Národnej rady. Aby som teda pokračoval. Organizácie, ktoré zastupujú všetky úrovne miestnej a regionálnej samosprávy, považujú súčasný stav za neudržateľný. Čiže nehovorím to ja, nehovorí to len Progresívne Slovensko. Naozaj to tvrdia všetky samosprávy, ktoré sú združené vo všetkých stavovských organizáciách, ktoré tu máme. My dnes vieme, že samosprávy na Slovensku dlhodobo tvoria len zlomok celkového dlhu verejnej správy. Je to niečo medzi jedným a 2 %. Možno 1,5 %, avšak reštrikcie vyplývajúce z dlhovej brzdy na ne dopadajú nepomerne tvrdšie než na ústrednú vládu. Opakujem ešte raz, citujem z toho listu, čiže nepridávam sem nejaké vlastné v tomto momente názory alebo interpretácie. Snažím sa najprv v úvode pretlmočiť ten list stavovských organizácií. Zdôrazňujú, že naliehavosť situácie podčiarkuje fakt, že samosprávy stoja pred zásadnou dilemou, ako ďalej postupovať, keďže už v najbližších mesiacoch musia spustiť procesy príprav rozpočtov na obdobie 27 a 29. Ešte raz pripomínam, že tento list nám všetkým a vám všetkým prišiel už 10. apríla. Dnes je 28. či 29. máj. To znamená, ubehli proste takmer dva mesiace a my sme sa takmer nikam neposunuli a teda pevne veríme, že ten náš návrh v rámci bodu č. 44 bude prijatý, lebo vláda toto nepredložila. Aby sme to teda všetko stihli, kolegovia, bijem na poplach, že situácia je naozaj veľmi vážna. Nechcem to vôbec zľahčovať a práve naopak bijem na poplach, že tu treba reagovať veľmi rýchlo. No, spoločne teda poukázali na týchto päť kritických bodov, ktoré ja teraz poviem a ponorím sa kúsok hlbšie, a to už v kontexte zostavovania návrhu rozpočtu, ako som už spomínal, na to najbližšie rozpočtové obdobie 2027 až 29. Takže máme tu päť kritických bodov. Ja ich rozmením na drobné. Posnažím sa nebyť úplne zoširoka a veľmi, veľmi v tomto nudný. Verím, že teda si to, pán minister, osvojíte a že budete počúvať, hoci podľa mňa toto musíte poznať naspamäť, tieto veci, ale mrzí ma teda, že nereagujete na to príslušnou legislatívnou iniciatívou. Ten prvý kritický bod je nemožnosť zostavenia rozpočtov samospráv. Čo to znamená? Znamená to, že jednoducho obce a mestá dnes nevedia pripraviť svoje rozpočty na budúci rok. To je jednoduchý fakt. Proste takto to je, to nie je môj názor. To pripustili aj kolegovia, ktorí sú so mnou na Výbore pre regionálny rozvoj a verejnú správu. Teda majú dve možnosti samosprávy. A pána Jaroša tu vidím, tak on mi dá určite za pravdu. Majú dve možnosti. Buď si to teda nebudú všímať a budú pokračovať tak ako doteraz. Jednoducho budú sa tváriť, že sa na ne tie mechanizmy dlhovej brzdy nevzťahujú a idú normálne ďalej, ale tým riskujú pomerne veľa, lebo však dnes máme ten zákon a tie výklady aj všetky stavovské organizácie majú také, že jednoducho to nie je možné, že potrebujú byť vyňaté z tých sankčných mechanizmov. To je tá prvá možnosť a tá druhá možnosť je, že urobia si rozpočet aj taký, aj taký. To znamená, že prvý by bol vyrovnaný a ten druhý by bol, dajme tomu, nejaký veľkorysý, optimistickejší ho nazvime kľudne. Lenže samozrejme v kontexte toho, aké veľké množstvo malých a drobných samospráv na Slovensku máme. My vieme dnes, že ich máme takmer 1 900, ktoré majú pod 1 000 obyvateľov, ktoré nemajú taký aparát, aby si dokázali urobiť niekoľko variantných riešení toho svojho rozpočtu. Tak nepredpokladám, že aj tá druhá možnosť bude volená, skôr budú čakať. No len, aby sa potom nestalo, aj v kontexte komunálnych volieb, ktoré máme 24. októbra, že to nestihnú urobiť. Čiže na to upozorňujeme a bijeme na poplach, že jednoducho. My tu máme už vysoký dátum. My tu máme za chvíľu koniec prvého polroka. Máme tu komunálne voľby za, ja neviem, 148 dní a jednoducho samosprávy nám hovoria, dokonca tu protestujú pred parlamentom. Dva týždne dozadu v piatok to bolo. Vonku tu na schodoch stoja ZMOS-áci aj Únia miest a SK8. Protestujú na schodoch pred parlamentom, že nevedia pripraviť a nevedia zostaviť svoje rozpočty. Čiže čas nám uteká, nebude na to času, čiže toto treba urobiť. Nemožnosť zostavenia rozpočtov samospráv, čo to znamená? V praxi to znamená to, že podľa súčasných legislatívnych rámcov môžu samosprávy schváliť len taký rozpočet, v ktorom budú výdavky maximálne vo výške výdavkov rozpočtu predchádzajúceho rozpočtového roka. No ale to je samozrejme v aktuálnom hospodárskom prostredí pre samosprávy takmer nemožné. A vieme prečo. Pretože narástla tam DPHčka, narástli ceny materiálu, rástli mzdy a tak ďalej a tak ďalej. Čiže nevedia to úplne urobiť. Preto hovoria, že ak to nie je nemožné, tak je to nanajvýš veľmi ťažko realizovateľné. To je prvý kritický bod. A ešte, aby som dodal k tomu, tak rovnako tak platná legislatíva ukladá samosprávam povinnosť schváliť vyrovnaný rozpočet. Samozrejme, oni nemôžu chodiť do deficitných rozpočtov, tak ako chodí častokrát štát, čo v praxi teda vylučuje možnosť zapojenia ušetrených prostriedkov samospráv z minulých období a tak ďalej a tak ďalej. Čiže to je ten prvý kritický bod. Druhý, nemenej dôležitý a rovnako tak veľmi vážny, je paralýza investícií. No a čo znamená paralýza investícií? Paralýza investícií znamená, že v súčasnosti platné legislatívne nastavenie ústavného zákona znemožňuje fakticky samosprávam v nasledujúcom období prijímať úvery na kľúčové investície, čo v praxi znamená zastavenie investičných projektov regiónov. Sám viem, že tie samosprávy, ktoré chodia ku nám na výbor nám hovoriť, ako budujú najmä nové školy, dajme tomu, alebo škôlky, ale môžu to byť aj vodovody, kanalizácie, cyklotrasy a vodozádržné opatrenia sa robia teraz hojne, aj výmena povrchov za vodozádržné, nové, moderné a tak ďalej. Jednoducho nevedia to kofinancovať. No a keď to nevedia kofinancovať, no tak to nevedia realizovať ako celok, ako také. Jednoducho, keď na začiatku nevedia dať ani len tých pár percent ako spoluúčasť, tak do toho projektu nevedia ísť. My sme tu, a to len na chvíľočku odbočím, v takej situácii na Slovensku, že oni nevedia kofinancovať častokrát ani len projektovú prípravu, nie to ešte samotnú realizáciu samotných projektov. Čiže tá situácia je naozaj veľmi vážna, nie je to vôbec sranda. Čiže druhý kritický bod je paralýza investícií. Ten prvý, ešte raz pripomínam, je nemožnosť alebo neschopnosť prípravy, alebo teda zostavenia rozpočtov samospráv. Druhým kritickým bodom bola teda paralýza investícií. Tretím kritickým bodom je kolektívna vina samospráv, ktorá sa tu uplatňuje. No a čo to znamená? Znamená to, že samosprávy sú trestané za hospodárenie štátu, ktoré nevedia ovplyvniť. A skutočne to je tak. Hoci obce, mestá a samosprávne kraje, teda župy, VÚC-ky, hospodária zodpovedne a my to vidíme, že hospodária pomerne zodpovedne, tak limity dlhovej brzdy sú nastavené na celkový dlh verejnej správy. A ten ako rastie, tak sa to, bohužiaľ, dopláca na to tie samosprávy, hoci priamo tam akoby nie je žiadna ich vina, ale napriek tomu budú trpieť, ľudovo povedané, za tú zlú správu na úrovni tých tam hore v skratke povedané. Čiže jednoducho aj malý starosta malej obce 100, 200, 300 obyvateľov kdekoľvek, v ktoromkoľvek regióne, bude trpieť na to, ako vláda šafári alebo nevie hospodáriť zodpovedne a tak ďalej. Doplňte si za to, čo chcete. Čiže to bol tretí kritický bod. Ten štvrtý je investičný dlh verzus rozpočtová zodpovednosť. A čo to znamená? Znamená to, že samosprávy samozrejme nežiadajú o možnosť nekontrolovaného zadlžovania sa, oni sa nechcú zadlžiť nad svoje možnosti, nekontrolovane a tak ďalej. Oni chcú len priestor na zodpovedné investície, na infraštruktúru, ktorá im bola zverená, aby bola zabezpečená kvalita služieb pre občanov v zodpovedajúcich štandardoch. A tu opäť bijú na poplach, že nebudú vedieť dodávať tie služby v takej kvalite, v akej sa žiada. To znamená, to slovíčko primerané znamená toto, že jednoducho nebudú to vedieť dodávať. Čo to znamená v praxi? Už aj dnes to vidíme, že tie samosprávy aj nám píšu. Naozaj to nie sú jednotky, ale už desiatky samospráv, ktoré vypínajú tie verejné osvetlenia, ktoré majú problém s dodávkou pitnej vody a sanovať tie staré infraštruktúry, ktoré sú už pred rozpadom, aj čo sa týka vodárenskej infraštruktúry a tak ďalej. Vidíme aj teraz v posledných týždňoch, že jednoducho tá infraštruktúra nestíha. My teda nielen, že nestíhame stavať a budovať novú, ale aj sanovať tú jestvujúcu. Čiže tá situácia je naozaj veľmi vážna. To bol teda štvrtý kritický bod a ten posledný, piaty, bol už existujúca dostatočná legislatívna ochrana. A to znamená to, že kontrola zadlžovania samospráv je už dnes dostatočne a pomerne prísne ošetrená zákonom o rozpočtových pravidlách územnej samosprávy, ktorý limituje celkový dlh a dlhovú službu na individuálnej lokálnej úrovni. Čiže päť kritických bodov. Prvý – nemožnosť zostavenia rozpočtov samospráv, druhý – paralýza investícií, tretí – kolektívna vina samospráv, štvrtý bol investičný dlh verzus rozpočtová zodpovednosť a piaty – už existujúca dostatočná legislatívna ochrana. Ešte raz, my v Progresívnom Slovensku sme si toto volanie o pomoc zo strany samospráv vypočuli, predložili sme ten návrh, je tu v podateľni Národnej rady, je predložený na túto schôdzu rokovania Národnej rady, bod č. 404. Veľmi, veľmi pekne prosím, žiadam o podporu, pán minister. Snažím sa veľmi vecne a veľmi, veľmi príčetne k tomu pristupovať. Verím, že to oceníte a že nájdeme nejakú spoločnú reč, že sa tým samosprávam nejako v tomto smere ešte tento polrok pomôže, pretože aj v kontexte blížiacich sa komunálnych volieb, ktoré tu máme za 148 dní, jednoducho tie samosprávy potrebujú vedieť, na čom sú. A pri všetkej úcte nemôžu sa len spoliehať na akési právne výklady pána premiéra na tlačových besedách, ale naozaj potrebujú novelizovať ten nešťastný zákon o dlhovej brzde, respektíve potrebujú byť vyňaté z vybraných sankčných mechanizmov dlhovej brzdy, ktoré tam dnes sú. Podpísaní pod týmto naliehavým apelom a naliehavým listom sú ako pán Božik, tak pán Rybníček, tak pán Viskupič, všetci predsedovia, prezidenti ZMOS-u, Únie miest Slovenska, SK8. Ja verím tomu, že jednoducho tu bude spoločná reč. Ja ku tomu zákonu ešte jednou vetou si dovolím dodať, že my sme transponovali len to, čo tie samosprávy sami chceli. Čiže my sme tam nepridávali žiadne nejaké iné veci, ktorými by sme si chceli prihrievať nejako politicky tú polievočku. My sme naozaj vypočuli tie samosprávy a transponovali sme ich požiadavky. Samozrejme, aj dôkladnej kontrola tam bola, ale transponovali sme naozaj to, čo chceli a nesnažili sme sa z tohto vytĺkať politické body. Samosprávy sú dôležité od Patiniec až po Oravskú Polhoru a od Záhorskej Vsi až po Novú Sedlicu, bez ohľadu na to, aký starosta, s akým politickým tričkom tam sedí, a tých obyvateľov, ktorí tam žijú, nezaujíma, aké to politické tričko má ten starosta, starostka oblečené, ale zaujíma ich to, či sa bude svietiť, či bude pokosené, či bude zimná údržba, či bude jednoducho fungovať škola, škôlka, či sa bude svietiť a tak ďalej. Čiže veľmi vecne som sa snažil objasniť tento kontext dlhovej brzdy, ktorý ste veľmi správne zachytili na strane 16 v boxe číslo tri. Verím, že sa podarí nájsť nejaké spoločné riešenie, pán minister. Skúsme. Skúste vypočuť aj vy toto volanie o pomoc. Verím, že sa nám to podarí. Napokon samosprávy budú saturované čo najskôr. Ďakujem pekne. A vaše vystúpenie.