23. schôdza NR SR - 7.deň - B. popoludní
Dátum: 2024-12-04
Poslanec: Pollák, Peter (SLOVENSKO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

187. Ďakujem pekne za slovo, pán predsedajúci. Kolegyne, kolegovia predkladáme opäť zo skupinou poslancov návrh zákona, ktorý má riešiť mechanizmus odškodnenia žien, ktoré boli sterilizované v rozpore s právom. Tento návrh tu predkladáme pomerne dlho, ak sa vezme doba od minulého volebného obdobia až po dnešok, niekoľkokrát sme rozprávali o tých krivdách, ktoré sa páchali na ženách počas komunistického režimu, až do roku 2004, kedy sa potom, samozrejme, prijala legislatíva, ktorá už neumožňovala, aby sa naďalej mohli nejakým spôsobom ženy sterilizovať, alebo teda nezákonne sterilizovať. Ja som iba rád, že sa nám podarilo túto tému otvoriť na tých najvyšších miestach, alebo teda na miestach, kde o tom môžeme rozhodovať, kým v minulosti to boli skôr nejaké neziskové organizácie alebo potom aj verejný ochranca práv z úst vtedajšej predsedkyne, alebo teda, áno, riaditeľky profesorky Patakyovej, ktorá sa naozaj tejto téme rovnako venovala, tak sa nám podarilo počas minulého volebného obdobia doniesť túto tému na tie najvyššie poschodia politiky. A ten prvý krok sme smerom k týmto ženám urobili. A to je ten, že vláda Slovenskej republiky úst vtedajšieho premiéra Eduarda Hegera sa ospravedlnila za tieto ohavnosti, ktoré sa páchali na ženách v komunistickom režime, a, samozrejme, že to týmto ohavnostiam prichádzali aj ženy počas... aj po komunistickom režime. Samozrejme, že odškodnenie či finančné, alebo v tomto prípade, áno, finančné, nejakým spôsobom neumožní, alebo teda nevráti späť etapu života tým ženám a berme to iba akúsi náplasť, cez ktorú, samozrejme, tie ženy naďalej budú krvácať, lebo nevrátime im späť to, čo im bolo vzaté. A tieto ženy, ktoré predišli, alebo teda prišli k tomu, že, bohužiaľ, boli sterilizované na základe vtedajšej vyhlášky, alebo teda zákonov, ktoré umožňovali túto, túto, túto sterilizáciu tak ich postretli naozaj veľmi nešťastné osudy. My sme počas minulého volebného obdobia tieto ženy prijali na prijali na výbore pre ľudské práva a národnostné menšiny, kde som mal česť vlastne nejaký moment predsedať tomuto výboru ako dočasný predseda, keďže predsedu sme nemali, tak ako podpredseda som viedol tento výbor, a verte, že tie spovede, alebo teda výpovede tých žien boli veľmi emotívne a sme sa držali aj s ďalšími členmi tohto výboru, aby sme nepustili nejakú slzu. O to viac si vážim naozaj že táto téma prišla aj do parlamentu a môžeme o nej rozprávať ako zástupcovia z menšiny, ktorí vlastne obhajujú túto tému smerom k ženám, ktoré poväčšine, áno, boli rómskej národnosti, kde vyhláška rozprávala, alebo teda hovorila čisto o cigánskom nejakom probléme, kde takýmto spôsobom sa vysporiadavali s tým, aby cigánsky problém kvázi neprerástol, aby nebolo umožnené cigánskym ženám viac rodiť. Aj toto sú vlastne zverstvá komunistického režimu. Áno, aj v našej komunite sú ľudia, ktorí nejakým spôsobom stále majú takú nostalgiu za komunistickým režimom, a hovoria, že počas komunizmu mali nejakú väčšiu istotu, ale jednoducho, alebo teda, resp. že mohli pracovať. Áno, kým komunisti zobrali Rómom možno husle, tak demokracia lopatu, avšak také svetielko nádeje tu prišla Európska únia. V ’89. rovnako rovnako Rómovia stáli na tých námestiach a bojovali za takú tu lepšiu budúcnosť, len tu budúcnosť nevybojovali pre seba, ale pre každého iného, lebo po páde komunistického režimu Rómov v demokracii, v tej novodobej, čakali, nečakala taká možno jasná budúcnosť ako možno nás ostatných, menej pracovných príležitostí a tak ďalej. Áno, svetielko nádeje tu prišla Európska únia, vstup do Európskej únie a európske projekty, vyčlenené peniaze na Rómov a my sme vďačný naozaj za tento projekt Európskej únie a určite Rómovia sa budú byť za to, aby Slovensko patrilo naďalej do Európskej únie, lebo čerpáme z toho výhody, tak ako aj ostatní. Poznáme krivdy komunistického režimu. Aj v mojom prípade ide naozaj o to, aby sme možno aj tým Rómom, ktorí dnes môžu mať takú nostalgickú chvíľku a spomínať na komunistický režim, aby sme aj cez tieto činy hovorili o zverstvách komunistického režimu, lebo aj Rómovia majú svoje obete, aj skrz takýto návrh, ktorý neumožňoval viac podľa toho návrhu cigánskym ženám, aby viac rodili. Úprimne som rád, že aj pri kontakte s touto vládnou koalíciou minulý rok, myslím, v takomto čase padla otázka na ministra spravodlivosti, z môjho pohľadu najpovolanejšieho muža tejto vládnej koalície, smerom k tejto téme, že akoby sa on dokázal vysporiadať s touto témou, a som rád, že povedal áno, že túto tému treba raz a navždy vyriešiť, a áno, mňa potešili tieto slová, aj preto som vlastne cez tieto návrhy zákonov, alebo teda cez tento návrh zákona vyzývam ministra spravodlivosti k tomu, aby sa naozaj podujal riešiť túto tému, lebo my sme si úplne vedomí toho, že my v opozícii zrejme tento návrh nejakým spôsobom nepretlačíme k tomu, aby vládna koalícia zaňho zahlasovala, iba z princípu, že ho podáva opozícia. Ale tento návrh zákona, dámy a páni, bol pripravovaný ľuďmi z ministerstva spravodlivosti. S tými istými ľuďmi, ktorí sú tam aj do dnes. Áno sú to odborníci. Dôležité pri tejto otázke je, že tí ľudia, ktorí vypracovali tento návrh zákona, ktorý som si ja osvojil, a od minulého volebného obdobia ho neustále predkladám a k tomu sa dostaneme vlastne, že prečo ho stále predkladám, bolo aj politické zadanie. A politické zadanie pri tomto návrhu zákona bolo také, aby pripravili návrh zákona, ktorý umožní, aby ženy, ktoré boli sterilizované v rozpore s právom, boli naozaj odškodnené. A toto je veľmi dôležitý moment pri tomto návrhu, ktorý predkladáme. Áno, my sme mali aj na výbore pre ľudské práva zástupcov z ministerstva spravodlivosti, konkrétne pani štátnu tajomníčku aj splnomocnenca vlády pre rómske komunity, ktorý áno, však môžu komentovať tento návrh zákona a môžu mať iný pohľad na vec, ale v prvom rade sa musíme baviť o tom, či naozaj aj týmto ľuďom ide o to, aby sme umožnili a pripravili návrh zákona, ktorý umožní tieto ženy finančne kompenzovať za krivdy, ktoré sa stali v minulosti. A toto je veľmi dôležitý moment. Ja mám ten pocit a mňa to mrzí, že to politické zadanie príde, áno, z ministerstva spravodlivosti vytvoriť nejaký, nejaký mechanizmus k tomu, aby sme tieto ženy, ktoré utrpeli krivdu v minulosti odškodnili, avšak ten návrh zákona nemusí byť účinný, resp. nebudeme môcť odškodňovať tieto ženy, lebo budú potrebovať k tomu nehoráznu administratívu, a jednoducho dokumenty, ktoré dnes, bohužiaľ, nie sú k dispozícii a neboli k dispozícii už ani desiatky rokov pred dneškom. A keď sa naozaj chceme baviť o tom, že sa chceme vysporiadať s krivdami komunistického režimu musíme hľadať spôsoby, ako naozaj umožniť týmto ženám akúsi náplasť, cez ktorú budú krvácať. Áno, nevrátime im späť etapu života, ale budeme sa vedieť ako krajina, demokratická krajina vysporiadať s krivdami z minulosti. A môžeme si tu hovoriť, naozaj či sme sa vedeli vysporiadať s krivdami z minulosti v iných prípadoch – ja si myslím, že nie –, ale pri tejto téme mi to naozaj, pri tejto téme mi veľmi, veľmi, veľmi záleží na tom, aby raz tieto ženy, kým ešte žijú, boli odškodnené s tým, že ako krajina ukážeme, že v tomto prípade, áno, vieme sa vysporiadať s minulosťou. A keď sa pýtate, prečo ho neustále predkladám, áno, správna otázka, že prečo ho predkladám neustále, keďže v minulom volebnom období sme vládli, a tento návrh zákona nebol prijatý a ja akceptujem tento názor, aj keď ma niekto z koalície bude ním konfrontovať, lebo je pravdivý, bohužiaľ. Tento návrh zákona som predkladal opakovane, teda prvý krát počas nášho volebného obdobia. Prvým čítaním prešiel. V druhom čítaní bol, prijali sa nejaké pripomienky k tomuto návrhu zákona, ktoré sme zapracovali, ale tesne predtým, dámy a páni, keď prišlo k hlasovaniu v druhom čítaní o tomto návrhu zákona, to bola posledná schôdza bývalej vládnej garnitúry, ktorá bola zarezaná pred hlasovaním v druhom čítaní. Boli sme takýto kúsok od toho (rečník prstami znázornil veľmi malý rozmer), naozaj aby sme sa ako demokratická krajina vysporiadali s krivdami komunistického režimu. Takýto kúsok. (Rečník prstami znázornil veľmi malý rozmer.) A dnes by sme neotravovali spoločnosť z môjho pohľadu, a teda z pohľadu možno nejakých koaličných poslancov, ktorí sa nemajú k tejto téme, avšak, okej, to je ich názor, nemali by sme o čom diskutovať. A tým pádom mne nič iné neostáva, dámy a páni, aby som len neustále a neustále týmto návrhom, ja som si vedomý toho, čiže tento návrh zákona cez koalíciu neprejde, ale ja chcem pripomínať tejto vládnej koalícii, konkrétne ministrovi spravodlivosti, že my nezabúdame. Možno on má naozaj veľa roboty, však je minister, ale ja mu budem cez tento návrh zákona iba pripomínať jeho slová, že raz a navždy sa treba s touto témou vysporiadať, lebo to povedal minister spravodlivosti Boris Susko. A ja opakovane budem hovoriť, áno, ja som počas minulého volebného obdobia obdivoval Borisa Suska s jeho konštruktívnymi pripomienkami k bodom, k rôznym bodom schôdzi a sám som bol niekedy akože presvedčený jeho argumentovaním, a neraz sa stalo, že aj my s nášho klubu sme zahlasovali za niektoré pripomienky Borisa Suska, preto si myslím, aby som, že Boris Susko tým, že je minister spravodlivosti, má veľa roboty, že moja práca bude v tomto volebnom období, pri tomto návrhu mu pripomínať, kým sa neprijme tento návrh zákona alebo kým koalícia nepríde s týmto návrhom zákona, kde naozaj som ochotný im odovzdať takto tento zákon, aby si ho osvojili (rečník zobral do rúk písomný materiál, ukazujúc ho plénu), lebo toto je návrh, ktorý umožní, aby sa ženy, ktoré boli sterilizované v rozpore s právom, aj odškodnili. A všetko to záleží od toho, aké zadanie dá ľuďom ministerstvo spravodlivosti, konkrétne minister Susko, alebo teda štátna tajomníčka ministerstva spravodlivosti, či odškodniť, tieto ženy alebo neodškodniť tieto ženy. Všetko závisí od toho. Áno, dá sa pripraviť aj taký návrh zákona, ktorý bude pro forma predkladaný, a budú hovoriť o tom, že áno, pripravili nejaký návrh zákona, ktorý umožní týmto ženám nejakým spôsobom sa odškodniť, ale v skutočnosti nebude aktívny, resp. efektívny, a tieto ženy skôr budú trpieť na tom, lebo tak ako som povedal, žiadna dokumentácia zdravotná v tomto prípade neexistuje. Urobili sme zmeny, áno, prijali sme pripomienky NGO-viek, resp. neziskových organizácií, ktorí v tejto téme pracujú dlhodobo, a súhlasili sme s nimi. Rád by som o týchto pripomienkach potom možno hovoril ďalej v rozprave, ak teda vidím kolegov, ktorí sa prihlásili do faktických. V tomto prípade som mal za potrebu hovoriť o takom tom duchu a jednoducho o princípe toho, že naozaj, ak chceme byť raz nejakou modernou demokraciou, tak sa musíme vysporiadať s činmi, ktoré sa v minulosti diali, aby sa v budúcnosti nediali. Veľmi pekne ďakujem.