52. schôdza NR SR - 4.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2026-05-29
Poslanec: Petrík, Simona 
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Tak neviem, pán minister, že, čo, akú máte dnes náladu, keď ste nám nejak veľmi neboli ochotní odpovedať s kolegom Ledeckým tuto na predošlý návrh zákona k tomu platformovému zamestnávaniu, tak ja verím, že aspoň možno k tomuto zákonu mi poviete potom pár vecí alebo aspoň reakciu na to, čo vám chcem dnes povedať ja. Ja teda v úvode len poviem, že absolútne rozumiem tomu, že prichádzate s týmto návrhom zákona, ako ste aj povedali, vyžaduje to aj Európska komisia, zároveň aj vítam snahu vyjsť v ústrety zriaďovateľom v krajoch konkrétne s príspevkom na nevymožiteľné pohľadávky, keďže tieto pohľadávky sa skutočne rokmi kopia. Kopili sa aj a aj stále sa kopili na mestách a obciach a bolo to nutné naozaj riešiť, takže to je v poriadku, aj keď v rámci, pozerala som si medzirezortné pripomienkové konanie, bolo tam vznesených viacero zásadných pripomienok, z ktorých ste teda niektoré neakceptovali, takže o tom sa teda môžeme potom pobaviť v druhom čítaní, ale ja dnes by som chcela tým, že je to prvé čítanie a že ide o sociálne služby, ktoré by mali byť prístupné tým, ktorí na ne majú nárok, ľuďom zdravotne znevýhodneným alebo ľuďom, skrátka, zdravotne odkázaným. Tak ja dnes chcem využiť túto príležitosť, pán minister, a povedať vám len jednu vec, že je strašná škoda, že si neviete priznať chybu a neviete ľuďom úprimne povedať, že čo sa týka novely o integrovanej posudkovej činnosti, že skrátka tam nie je všetko s kostolným poriadkom a že ste zaviedli niečo, na čo očividne ste neboli úplne dobre pripravený a že to má zásadné chyby až systémového charakteru. A že to proste chcete opravovať, že chcete tým ľuďom vyjsť v ústrety a uistiť ľudí, že to, čo sa deje teraz a čo sa deje, je, že im tie posudky skrátka neprichádzajú, že tie lehoty sú zúfalo po zákonnej lehote. Ja môžem povedať, že tu s kolegyňou Veronikou Veszlárovou už robíme, najmä ona teda, ale už aj mne prišlo kopec podnetov, kde napríklad poviem situáciu, kde mi napísala už zúfalá dcéra svojho 84-ročného otca, ktorý si podal návrh na integrovaný posudok 2. januárový týždeň, čiže už dávno po schválení tejto novely, a písala mi, myslím, že to bolo niekedy 2 týždne dozadu, že ešte stále nemá posudok. A ja teda som nevedela, čo urobiť, tak som si povedala, že využijem to, že som poslankyňa Národnej rady, tak som zo svojho poslaneckého e-mailu napísala na daný úrad práce tej pani, ktorá mala na starosti tento prípad, že teda sa chcem spýtať, prečo tento posudok mešká, a viete, čo sa stalo? Stalo sa, že pani do druhého dňa, alebo myslím, bol tam víkend a hneď v pondelok ten posudok dostala. Takže dobre, ja som rada, že som jej takýmto spôsobom pomohla, ale musela som napísať takýto e-mail. Akože odpoveď z úradu práce bola, že veľmi taká strohá, že: pani poslankyňa, vy nemáte vôbec právo sa zaujímať o niekoho, kto je úplne cudzí. Nemáte na to žiadne nejaké povolenie a preto sa tým ani nebudeme zaoberať. To bolo veľmi zaujímavé, že akú suchopárnu odpoveď som z úradu práce dostala, ale úprimne, mne je to úplne jedno. Pre mňa je podstatné, že tá pani pre svojho otca dostala posudok. Neviem, aký posudok dostala, ale aspoň ho dostala, hej? Pretože, ako hovorím, 2. januárový týždeň si tento integrovaný posudok požiadali a bol polka mája a ten posudok ešte nemali, a pritom novela o integrovanej posudkovej činnosti, ktorá bola schválená 1. 9. v roku 2025, hovorí o tom, že tá zákonná lehota nesmie presiahnuť 60 dní. Tak toto bolo 60 krát, neviem, krát dva. Takže ešte raz opakujem, že, pán minister, bolo by naozaj fajn, keby ste sa normálne len postavili pred ľudí a povedali: „Áno, nie je to všetko ešte vyladené, vylaďujeme tieto procesy, aby sme vám čo najviac vyšli v ústrety. Vidíme, že sú s tým problémy,“ ale nie. Vy hovoríte, že je vlastne všetko v poriadku. Pamätám si tie tlačovky, kde ste prezentovali čísla, ako 97 % posudkov alebo žiadostí bolo vybavených a 98 % posudkov už bolo vydaných. Ale očividne tá realita je niekde úplne inde. Ja len teda ešte poviem, že aby sa zdravotne znevýhodnený človek alebo inak odkázaný človek dostal do zariadenia sociálnych služieb, o ktorých dnes teda hovoríme, alebo dostal nárok na akúkoľvek službu, či už terénnu alebo na službu asistenčnú, alebo dostal nejakú kompenzačnú pomôcku, či iné príspevky, ktoré majú zmierniť dopady jeho zdravotného stavu, tak si musí požiadať úrad práce o posúdenie. Čiže po novom je to integrovaný posudok, o ktorom tu hovorím. A tento integrovaný posudok mal byť prelomovou zmenou v oblasti posudzovania ľudí na Slovensku a bol to aj milník plánu obnovy a my ako opozícia sme vám naň dali svoje hlasy. Aj vy ste sa tým potom patrične chválili aj v médiách, aj na tlačovkách, ako to prešlo, myslím, ústavnou väčšinou. Ale my sme vám tie hlasy dali v dobrej viere, že to zlepší, uľahčí a urýchli posudzovanie ľudí. Ale žiaľ, ako som už povedala, stal sa pravý opak. Neustále kopiace sa podnety z terénu a od ľudí ukazujú, že sa zatiaľ tento vznešený cieľ jednoducho nepodarilo naplniť a v praxi nefunguje. A preto tu dnes o tom hovorím, pretože nám v Progresívnom Slovensku záleží na osudoch ľudí, ktorí majú ťažké zdravotné a životné situácie a na vlastnej koži momentálne cítia nedostatky zákona práve z dielne ministerstva práce. A tie sú ako legislatívne, tak aj v samotnej aplikácii na úradoch práce, ktoré posudzujú ľudí skutočne rôznym, pomaly podľa toho, ako sa tá posudzujúca osoba ráno zobudí. A tu naozaj nechcem hádzať všetkých pracovníkov a pracovníčky do jedného vreca, pretože som s mnohými z nich hovorila po celom Slovensku a mnohí robia prvé posledné preto, čo najlepšie posudzovanie, ale nie všetci. Tie štandardy, ten štandard tam skrátka nie je nastavený. Neviem, tie interné smernice. Vy ste mi hovorili vtedy na výbore, že tá metodika bude napísaná tak, že všetci budú musieť dodržiavať rovnaké pravidlá, ale vôbec to tak nie je. Počúvame o tom, že sociálna pracovníčka ani nechce vidieť posudzovaného šesťročného chlapca. Keď jeho mama chcela doniesť, že teda jej ukáže, v akom je zdravotnom stave, tak pani povedala: nie, ja chcem si v pokoji vyplniť svoje papiere, takže mi ho sem nenoste. Alebo nový zákon, novela, hovorí o tom, že sociálny pracovník má ísť domov za tým človekom, za tým zdravotne znevýhodneným človekom a podľa toho má posúdiť, aký je jeho zdravotný stav a v akom prostredí žije. Väčšinou to vybavujú opäť len telefonicky. Nehovoriac, nehovoriac o... No dobre, tak nie väčšinou, prepáčte. V niektorých prípadoch, OK, v niektorých prípadoch, ale v mnohých, v mnohých prípadoch to vybavujú telefonicky. A tak ďalej a tak ďalej. Čiže, a čo teda kritizujeme najviac, ako som povedala, je nedodržanie zákonných lehôt na vydanie celkového rozhodnutia. Čiže nejde tu len o samotnú tú žiadosť alebo posudok, ale dlhší čas trvá, kým je vydané finálne rozhodnutie. A to je čas, ktorý je pre mnohých ľudí so zdravotným znevýhodnením naozaj kľúčový a počas ktorého u nich môže dôjsť a často aj dochádza k výraznému výpadku príjmu, ktorý je pre nich často jediný. Medzi ďalšími zlyhaniami v tejto integrovanej posudkovej činnosti sú procesné aj ľudské pochybenia pri posudzovaní konkrétnych osôb. Často ide o dehonestáciu týchto ľudí, porušovanie práv ľudí so zdravotným znevýhodnením, nepochopiteľné preposudzovanie osôb. To isté na výbore ste mi povedali, že nebudú preposudzovaní tí, ktorí už boli predtým posúdení. Ale keď náhodou príde niečo, že potrebujú ešte niečo nové k svojej diagnóze, musia ísť opäť od nuly a opäť celým integrovaným posudkovým procesom prejsť. Títo ľudia mali predtým vyššie stupne odkázanosti, teraz sú preposudzovaní na iný, nižší, čiže ako keby sú zrazu zdravší, zrazu tu ministerstvo práce lieči zdravotne znevýhodnených takýmto spôsobom. Takisto nevhodné otázky, ignorovanie odborných diagnóz, odborných nálezov, lekárskych správ pri posudzovaní nároku na tento posudok. A veľmi dôležité ignorovanie psychiatrických diagnóz ako tých, ktoré sú dôvodom pre žiadosť o príspevok. A títo ľudia sa potom nedostanú ani do tých zariadení sociálnych služieb, o ktorých dnes hovoríme a ktoré chcete finančne podporiť. Ja za všetko poviem jeden príklad, ktorý si dovolím odcitovať. Pani nám napísala: „Mám dvoch synov autistov, Asperger 14 rokov a osem rokov. Ten osemročný je plienkovaný, kde u oboch odborníci odporúčajú celodennú starostlivosť. Štyrikrát sme požiadali o integrovaný posudok, štyrikrát nám ho zamietli z dôvodu, že vedia chodiť. Nezaujímalo ich, že sa nevedia sami umyť, najesť, obliecť, že sa nevedia orientovať v priestore vonku ani doma. Ja som dala v práci výpoveď, lebo deti sú mi prvoradé. Povedzte mi, či je toto normálne.“ Tak, pán minister, z môjho pohľadu toto normálne nie je a nie je to ani sociálne citlivé. Zaujímalo by ma, čo by ste tejto matke povedali, lebo pri prijímaní tejto novely ste vtedy stáli v šíku a zakrývali ste sa všetkými inštitúciami a organizáciami, ktoré s týmito ľuďmi pracujú alebo ich združujú. A ukazuje sa, že táto novela má zásadné nedostatky, ktoré priamo negatívne ovplyvňujú osudy ľudí. A preto teraz ste sa aj vyjadrili, aj pani Kočišová nám to spomínala na výbore, že teda využívate jej aktivitu, pani Sárközy pre zdravotne znevýhodnené osoby, pani Slavkovskej, ktorej tímy aktuálne robia hĺbkové kontroly práve na ÚPSVaR-och, takže možno mi len o tomto môžete povedať. Ja budem rada, keď dnes namiesto možno nejakého kydania koalično-opozičného by ste len mi úprimne povedali, čo v tejto situácii idete robiť pre týchto zdravotne znevýhodnených ľudí, ktorí čakajú mesiace, mesiace po Ucpva roh. Takže možno len o tomto môžete povedať. Ja budem rada, keď dnes namiesto možno nejakého kydania koalično-opozičného by ste mi len úprimne povedali, čo v tejto situácii idete robiť pre týchto zdravotne znevýhodnených ľudí, ktorí čakajú mesiace, mesiace po uplynutí zákonnej lehoty na svoje posudky, alebo sú neférovo preposudzovaní, alebo ich psychiatrické diagnózy sú ignorované a tu sa sociálni pracovníci alebo posudkoví lekári tvária, že pacient s diagnózou PAS vlastne nie je pacient, alebo s nejakou poruchou príjmu potravy, napríklad nie je to na ňom alebo na nej vidieť, tak tým pádom už nemá nárok na akýkoľvek napríklad opatrovateľský príspevok alebo iné kompenzácie. Takže na záver len zopakujem, že kvitujem, že chcete vyriešiť finančné problémy s pohľadávkami. To je v poriadku, ale sociálne služby ako také budú na Slovensku plniť svoj účel len vtedy, ak danú službu aj včas a adekvátne dostanú tí, ktorí na ňu majú nárok. Ďakujem pekne.