11. schôdza NR SR - 9.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2016-12-06
Poslanec: Verešová, Anna (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

27. Vážený pán predsedajúci, vážená pani ministerka, vážené panie poslankyne, páni poslanci, pred 22 rokmi po voľbách v roku 1994 sme žili časy (rečníčka si odkašľala), pardon, kedy bez akejkoľvek obavy a studu vtedajšia vládna koalícia zložená z Hnutia za demokratické Slovensko, Združenia robotníkov Slovenska a Slovenskej národnej strany uchvátila všetku moc v štáte a lámala demokraciu cez koleno v duchu hesla "je po voľbách, zvyknite si". Vzhľadom k našej krátkej pamäti chcem pripomenúť tieto časy. V minulom roku to bolo 20 rokov od únosu Michala Kováča ml. a jeho zavlečenie do cudziny, v tomto roku je to 20 rokov od vraždy Róberta Remiáša a 20 rokov od vylúčenia poslanca Národnej rady proti jeho vôli. A pomaly sa blížime k 20. výročiu vydania rozhodnutia o amnestii vtedajším predsedom vlády Vladimírom Mečiarom v zastúpení prezidenta Slovenskej republiky. Neslávne výročia, neslávne jubileá. Neslávna história Slovenskej republiky. Prešlo dvadsať rokov. Vyrástla jedna celá generácia a mnohí politici nemajú stále chuť ani odvahu vysporiadať sa s touto temnou stránkou našej histórie. Keď sme v apríli tohto roku mali tu v parlamente návrh na zrušenie amnestií, s ktorým prišiel kolega Budaj, vtedy som pred hlasovaním povedala vo faktickej poznámke: "Chcem veriť, že 29. mája v roku 2016 nájdeme v tlači titulku: Matka Róberta Remiáša po dvadsiatich rokoch zaspáva s pocitom, že vinníci zodpovední za smrť jej syna budú potrestaní.“ Nestalo sa. Bolo to už siedmykrát v histórii Národnej rady Slovenskej republiky, čo poslanci odmietli takýto návrh. Sú to Mečiarove amnestie, ktoré zabraňujú stíhanie a potrestanie páchateľov. K rozprave k návrhu zákona vtedy vystúpil pán poslanec Kresák, ktorý vysvetlil právne aspekty amnestií a tak si dovolím z neho citovať. On sa vtedy pýtal, či je možné nazývať amnestiou niečo, čo nespĺňa žiadne ústavné požiadavky na amnestiu. Pýtal sa tiež, či existuje verejný záujem na odstránenie týchto amnestií z právneho poriadku Slovenskej republiky a či je v záujme bezpečnosti štátu, aby sa tieto amnestie odstránili. Jeho odpovede boli, samozrejme, pozitívne. Nehovoriac o tom, že text týchto amnestií zasiahol do základných ľudských práv a slobôd a zasiahol aj do práva, ktoré garantuje každému právo na to, aby jeho vec bola spravodlivo vyšetrená. Ústavný právnik poslanec Kresák odmietol argumenty, že zrušenie amnestií by bolo retroaktívne. Dnes teda naozaj neexistuje žiaden racionálny dôvod na odmietnutie zrušenia amnestií a dôsledné vyšetrenia prípadov. Aké bude hlasovanie o amnestiách, o zrušení amnestií po ôsmykrát? Ak tento nehorázny čin proti ľudským právam dnes nezrušíme, tak potom vyzývam občanov, aby si dobre pozreli a do ďalších volieb dobre zapamätali mená poslancov, ktorí svojím konaním chránia naďalej záujmy zločincov. Deklarácia o amnestiách jednoducho nestačí. Nie slová, ale skutky sú potrebné. Skupina poslancov predkladajúca tento návrh verí, že v Národnej rade Slovenskej republiky niet ani jediného poslanca, ktorý by si neprial vyšetrenie únosu Michala Kováča mladšieho a vraždy Róberta Remiáša. Ďakujem vám za pozornosť. (Potlesk.)