12. schôdza NR SR - 12.deň - B. popoludní
Dátum: 2024-05-07
Poslanec: Nash, Natália (PS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie s faktickou poznámkou

139. Ďakujem pekne za slovo. Vážený pán predsedajúci, vážení kolegovia poslanci a poslankyne, už sme si zvykli ako na bežnú prax dávať do návrhov zákonov prílepky, ktoré tam nemajú čo robiť. No ja si na to nechcem zvykať. Nechcem si zvykať na toto flagrantné porušovanie zákona a pravidiel. Mám dlhoročnú prax procesnej analytičky v nadnárodných spoločnostiach a niečo také ako dodržiavanie pravidiel a procesov bolo vždy dôležitou súčasťou mojej každodennej práce. Aj preto ma možno o niečo viac vyrušuje pohľad na legislatívny chaos, ktorý tu neustále vytvárate. Prosím, nech mi niekto skúsi vysvetliť, prečo má byť v návrhu predloženom ministerstvom zdravotníctva menený školský zákon, ako je tomu v tomto predkladanom návrhu zákona. Ak chcete meniť ustanovenia školského zákona, nech sem príde s vlastným návrhom minister školstva, nech svoj návrh a zmeny vysvetlí a obháji sám, nech sa k úpravám v rámci samostatného návrhu rezortu školstva môže vyjadriť príslušný výbor a odborná verejnosť. V prípadoch, ako je tento, sú totiž úpravy skryté v zákonoch, kde ich nikto neočakáva, a prejdú legislatívnym procesom bez povšimnutia odborníkov, ktorí by k nim mali čo povedať. Prestaňme si z návrhom zákonov robiť výťah, do ktorého naložíme všetko, čo sa nám práve hodí, a nejak to už dopravíme do Zbierky zákonov. Robme to konečne lepšie, robme to transparentne, robme to správne, robme to podľa pravidiel, robme to podľa zákona. Teraz by som sa chcela venovať predkladanej úprave ustanovení školského zákona, ktorú ste do návrhu prilepili. V priebehu minulého roka bol do školského zákona poslaneckým návrhom vložený § 15a, ktorým bola zadefinovaná telesná a športová výchova, a stanovil sa rozsah jej vyučovania na minimálne tri hodiny týždenne na základných školách a minimálne dve hodiny týždenne na stredných školách. Táto úprava vo svojej podstate nemala zlý cieľ. Máme predsa zhoršujúcu situáciu s inaktivitou, nadhmotnosťou a obezitou mladých ľudí. Pohybové aktivity sa v dnešnej digitálnej dobe značne zanedbávajú a inaktivita tvorí podhubie pre nárast civilizačných ochorení aj u mladých ľudí vrátane diabetu 2. typu alebo kardiovaskulárnych ochorení. V tých patríme k špičke v Európe – a už teraz – a nie je to iba medicínsky, ale najmä hospodársky problém. Myslím si, že snaha o posilnenie postavenia telesnej výchovy je v školskom vzdelávaní obhájiteľná. Bohužiaľ, pri príprave spomínanej minuloročnej poslaneckej iniciatívy sa dostatočne neprihliadalo na podmienky na školách, na aktuálny stav personálnych kapacít, na stav a kapacity športovej infraštruktúry pri základných a stredných školách. Práve spomenuté podmienky na školách majú zásadný vplyv na aplikačnú prax podľa predmetného zákona. Mnohé školy neboli pripravené a niet sa čo diviť, že prijatie zmeny zákona sprevádzal odpor škôl, školských združení aj samotného ministerstva školstva. A po prijatí zmeny prišiel aj spor o výklad tohto ustanovenia zákona. Určite je potrebné aktuálny stav napraviť. Ale spôsob, akým sa vláda rozhodla na tento stav reagovať je podľa mňa veľmi nešťastný. Podľa aktuálne vládneho prílepku má byť stanovený počet hodín telesnej a športovej výchovy naplnený aj započítaním hodín športových výcvikov, kurzov pohybovým aktivít v prírode, športovej prípravy a pohybových aktivít organizovaných v škole mimo vyučovacím hodín a aktivít v školskom klube detí a to tak, aby celkový počet hodín telesnej a športovej výchovy počas školského roka po prepočítaní zodpovedal povinného týždennému rozsahu tri, resp. dve hodiny. Jeden rok tu máte teda snahu o posilnenie telesnej a športovej výchovy vo vyučovaní a hneď v nasledujúcom roku ju oslabujeme. Prečo si myslím, že ju oslabujeme? Zákonom totiž chce navrhovateľ postaviť na jednu úroveň plnohodnotnú hodinu telesnej a športovej výchovy s nešpecifikovanými pohybovými aktivitami a umožňuje ich vykazovanie ako hodiny telesnej a športovej výchovy. Hlúpo a slepo sa ženie za čisto byrokratickým popretím problému, že niektoré školy nie sú z objektívnych príčin schopné zaradiť do rozvrhu vyučovania tri, resp. dve plnohodnotné hodiny telesnej a športovej výchovy. Ako si myslíte, že toto bude fungovať v praxi? Jednoducho výkazy o odučených hodinách a telesnej a športovej výchovy, ktoré budú základné a stredné školy posielať rezortu školstva, nebudú zodpovedať realite vyučovania tohto predmetu. Koncepcia športu na roky ’22 až ’26 má okrem iného ako jeden zo svojich cieľov zvýšiť počet a podiel žiakov, ktorí sa venujú pohybovým a športovým aktivitám na školách o 10 % oproti roku 2022. Zároveň si stanovuje za cieľ skvalitnenie telesnej výchovy za súčasného zvyšovania rozsahu pohybu žiakov na školách a postupného zvyšovania podielu času, ktorý žiaci trávia na hodinách telesnej výchovy s cieľom dosiahnuť jednu hodinu pohybu denne. Jednoducho povedané, najskôr zvýšme kvalitu, potom zvýšme kvantitu a to postupne, a nielen na tri, ale ambiciózne až na päť hodín týždenne. Nechajme však na školy to, aby zvážili, či majú adekvátne podmienky, a dôverujme im, že ak ich budú mať, zvýšia počet hodín telesnej a športovej výchovy na svoje možné maximum. Keď autori koncepcie športu, a jednou z nich som bola aj ja, písali o pohybových a športových aktivitách či zvyšovaní podielu času stráveného na kvalitných hodinách telesnej výchovy, asi nepredpokladali, že čoskoro si ako telesnú výchovu budú školy vykazovať aj prechádzku na školskom dvore, či kolotoč okolo pingpongového stola v školskom klube detí, alebo počas prestávky vo vyučovaní, lebo aj to sa bude diať. Dosiahnutie stanovených cieľov na papieri bude omnoho jednoduchšie. No kde bude realita, kde bude dôraz na kvalitu a reálny progres? Počas apríla ministerstvo zdravotníctva predložilo do medzirezortného pripomienkového konania Národný akčný plán pre podporu pohybovej aktivity. Aj ten reflektuje na spomenuté ciele koncepcie športu, aj ten vidí potrebu zvýšiť kvalitu a atraktivitu hodín telesnej výchovy, aj ten, ktorá má za cieľ zvýšiť záujem žiakov o pohybové a športové aktivity, budovanie pozitívneho vzťahu k nim a trávenie viac času denne pohybom. Výsledkom má byť zdravšia a pohybovo zdatnejšia mládež. Na jednej strane tu teda máme v príprave Národný akčný plán, ktorý prízvukuje význam hodín telesnej a športovej výchovy, potrebu ich skvalitňovania a rozširovanie, na strane druhej máme na stole návrh toho istého rezortu, ktorým sa význam telesnej a športovej výchov oslabuje nahradením pohybovými aktivitami bez zadefinovania jej cieľov a kvality, len aby sme pohybu mohli vykázať viac. Je to absurdné. Trochu odbočím, no nemôžem si pomôcť, ale aj samotný návrh národného akčného plánu je podčiarknutím neadekvátneho postupu, prístupu k podpore pohybu a športu zo strany rezortu zdravotníctva. Je chabý obsahovo aj kvalitatívne. Za všetko hovorí aj zásadná pripomienka ministerstva školstva, podľa ktorej akčný plán nespĺňa očakávania, je iba kompilátom izolovaných riešení, jeho úlohy a riešenia za jednotlivé rezorty na seba nenadväzujú alebo sa duplikujú a plán štrukturálne nezodpovedná európskym štandardom . Tvrdá kritika, no myslím si, že korektná. Ako by cieľom akčného plánu bolo iba to, aby bol. Späť k prílepku. Ten naráža aj na samotné programové vyhlásenie vlády. Citujem: „Podpora pohybových športových aktivít a zdravého životného štýlu detí a mládeže bude zahŕňať kvalitnejšiu telesnú a športovú výchovu, krúžky a športové súťaže.“ Kvalitnú telesnú a športovú výchovu, ktorá bude môcť byť vykazovaná naozaj hocičím? To mi nevychádza. Vám áno? Snažila som sa v tomto príspevku poukázať na dvojtvárnosť v prístupe k telesnej a športovej výchove, ktorý tento návrh prináša, a na jeho nezmyselný charakter. Keď raz máme vytýčené ciele, poďme ich napĺňať, pričom to nemajú byť krkolomné preteky o čo najlepšie čísla, ale snaha o skutočný prínos a zlepšenie stavu. Telesná a športová výchova má byť telesnou a športovou výchovou, rovnocenným vyučovacím predmetom ako iné, má byť vzdelávacím procesom zameraným na pohybové a športové aktivity, získavanie pohybovej gramotnosti, zlepšovanie zdatnosti a odolnosti, budovanie pozitívneho vzťahu k celoživotnej pohybovej aktivite či získavanie poznatkov o zdravom životnom štýle. Ak nie sme schopní prekonať nastavenú latku, nechcime ju podliezť alebo inak porušovať pravidlá. Pripusťme si, že máme problém, ktorý nám dá jasnú predstavu, kde sú slabé miesta, kde máme nedostatky, kam cieliť pomoc a politiky intenzívnejšie. Priaznivé štatistiky sú úplne sekundárnou záležitosťou. Jediné, na čom skutočne záleží pri rozvíjaní a podpore pohybu mladých ľudí, je mať reálny obraz o stave a z neho vychádzať pri návrhu opatrení a riešení. Neuberajme význam telesnej a športovej výchove, zachovajme tento pojem s jeho plnou vážnosťou. Áno, podporujeme kurzy, áno, podporujeme pohyb, šport, aktivity v prírode a mimo školskej telesnej výchovy v súlade so štátnym vzdelávacím programom. Podporujeme aj program Aktívna škola , ktorý sa dostal aj do kurikulárnej reformy. Súčasťou aktívnej školy je aj kvalitná telesná výchova, ktorá je jedným z jej pilierov. Ale popri nej sú tam ďalšie piliere, napríklad aktívny transport, aktívne prestávky, súťaže, aktívne školské kluby detí, kurzy a výcviky či testovanie. Ale ani jeden z týchto ďalších pilierov aktívnej školy nemá ambíciu nahradiť telesnú a športovú výchovu, ale ju dopĺňať a podporovať. Som za to, že aktívna škola je skvelý program, do ktorého sa školy môžu už aj teraz dobrovoľne zapojiť. No nemiešajme tieto dva svety. Osobne som za to, aby sme na školy dostávali viac kvalitnej a telesnej športovej výchovy. Neviem, či niekedy bol naliehavejší a potrebnejší tlak na zvyšovanie pohybovej aktivity a zvyšovanie povedomia o zdravom životnom štýle mládeže, ako je tomu dnes. No ako prvé chcem, aby boli školy schopné takéto vzdelávanie poskytovať. Nie však falošne, polovičato, nie na úkor kvalitného vzdelávania. K tomu, aby sme na tom efektívne pracovali, nám ružové okuliare v podobe takýchto pseudoriešení nijak nepomôžu. Prosím vás o prehodnotenie tejto prilepenej úpravy, ktorá neprinesie žiadne pozitívne výsledky, iba pokriví štatistiky. Pokriví štatistiky, na základe ktorých nebudeme vedieť robiť takú intervenciu, aká je potrebná. Budeme len ďalej stagnovať a klamať samých seba. Ďakujem za pozornosť. (Potlesk.)