36. schôdza NR SR - 8.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2014-07-04
Poslanec: Kaník, Ľudovít (SDKÚ – DS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

18. Ďakujem, pani podpredsedníčka. Vážení kolegovia, dámy, páni, v mene SDKÚ - DS v prvom rade chcem povedať, že absolútne podporujeme pána prezidenta v jeho pripomienke a vrátení zákona do Národnej rady. Chcel by som ale využiť túto príležitosť a dať to aj do širšieho kontextu. Justícia a reforma, potreba reformy justície tu bola nedávno veľmi široko diskutovaná. A aj sa prijali zlomové rozhodnutia a zmeny zákonov. Ja si myslím, že je nevyhnutná a že ten stav je alarmujúci v justícii a v súdnictve. Len zopakujem, že súdnictvo je považované, alebo jeho negatívny stav, považované občanmi za druhý najpálčivejší problém Slovenska, že mu dôveruje menej ako 30 % ľudí. To je naozaj, neviem, či ešte existuje taká krajina. A to oprávňuje na to, aby sa s tým naozaj, skutočne niečo robilo. Keď sme diskutovali o zmene ústavy, ktorá otvárala možnosť k tomu, aby sa s tým niečo robilo, zároveň sa vždy v jednom balíku diskutovalo aj o tomto zákone, ktorý nie je ústavným zákonom, je normálnym zákonom, ale ktorý je so zmenou ústavy bezprostredne spojený, ktorým sa vykonáva a realizuje to, čo sa v ústave zmenilo. Bola to dlhá debata, veľa sa povedalo, veľa návrhov vznieslo. A ja som veľmi rád, že tá predloha, pôvodná predloha, ktorá sa tu objavila ako marketingový ťah v prezidentskej kampani obidvoch predkladateľov, sa v procese prerokúvania zmenila. Zmenila sa tak, že do hry vstupuje prezident. A už toto, že sa tu stretávame nad zákonom, ktorý prezident vrátil, ukazuje, že to bol veľmi dobrý zásah, veľmi dobrý vstup, veľmi dobrý krok, ktorý mojím pozmeňovacím návrhom nastal, a že naozaj inštitúcia prezidenta v tomto pôvodne zle navrhnutom systéme po jeho zmene môže prispieť k zlepšeniu situácie. Bolo nevyhnutné, keď sme chceli vôbec uvažovať o tom, že sa čokoľvek v justícii urobí smerom k lepšiemu, bez zmeny ústavy to nebolo možné. Teraz hovoriť o tom, že bolo neprezieravé tú ústavu zmeniť, tak taký názor musím odmietnuť, pretože bez zmeny ústavy, bez toho, aby boli pripustené previerky a možnosť previerok, by sme sa nedostali ďalej. Môžme sa tu baviť, a oprávnene sa bavíme, o tom, že voľba má byť verejná. Absolútne to podporujeme a stojíme za tým. Ale nič by to nezmenilo na situácii, keby sme naďalej zostávali v tom negatívnom stave, aké v súdnictve je. To je jedna stránka veci. Druhá stránka je, že, áno, je veľmi dôležité, akým spôsobom sa bude vykonávať to, čo ústava umožnila. Ústava otvorila k tomu cestu a inak, ako zmenou ústavy, sa to nedalo, ale ten výkon tej možnosti je už potom na konkrétnom zákone, ktorý dnes tu leží na stole. Dnes sa nemôžme vyjadrovať k ničomu inému alebo nemôžme zmeniť nič iné, len to, čo pán prezident namietol. To nám je všetkým jasné. Ale napriek tomu budem hovoriť aj o širších veciach a širšom kontexte, pretože keď nie dnes, tak v budúcnosti môžme tento zákon posunúť tak, aby bol dobrý. Aby to, čo ústava umožnila, bolo aj zmysluplne vykonateľné. Ale ešte sa pristavím pri samotnej možnosti vykonávať previerky, ktoré umožnila ústava. Aj o tom sa, samozrejme, ešte stále bude diskutovať. Aj o tom stále budú rôzne pohľady na vec. Zachytil som názor, ktorý sa, myslím, najkoncentrovanejšie prejavil v tom stanovisku sudcov, ktorý podpísali stovky sudcov, ktoré hovoria o tom, že vstup prezidenta do tohto procesu je len akože. Že vlastne len prezident bude musieť len vykonať to, čo Súdna rada rozhodne. No dovolím si s tým hlboko nesúhlasiť. Po zmene návrhu je to tak, že Súdna rada prijíma stanovisko. Neprijíma rozhodnutie. Prijíma stanovisko a musí ho odôvodniť. Je to jej názor, nie je to konečná. A prezident na jej návrh potom odvolá, keď treba odvolať, sudcu a aj v procese, v prípade ako vyústenie disciplinárneho konania, odvolá sudcu, ale len v prípade, ak stratil spôsobilosť na výkon sudcovského povolania, čo je terminus technicus pre naplnenie tých znakov, ktoré mu morálne a eticky znemožňujú vykonávať dobre pozíciu sudcu. Keď sa prezident nestotožní s tým, že sudca stratil túto spôsobilosť, tak, samozrejme, v nijakom prípade nie že nemusí, nemôže odvolať daného sudcu. Takže tu nejde o to, že je napísané, že prezident odvolá. Pretože on ho odvolá, ak ten sudca stratil spôsobilosť. Ak stratil spôsobilosť! Nie, že mu to Súdna rada položila na stôl. Ale znova, ak sudca stratil spôsobilosť v zmysle zákona. A či ju stratil, na to má plné právo rozhodovať sa slobodne na základe vlastného uváženia, tak ako sa rozhodoval pri vymenovaní ústavných kandidátov za ústavných sudcov, a rozhodol sa tak, že ich nevymenuje. Má na to plné právo, pretože takú právomoc mu vložilo do rúk rozhodnutie Ústavného súdu. A takto to už stále bude. To si treba uvedomiť, aj keď budú ten alebo onen právnik sa snažiť spochybňovať túto možnosť. Takže to som chcel povedať, že tieto debaty sa tu síce budú objavovať, a ja rozumiem, že sudcovská loby má obavu a strach pred tým, že by sa mali podrobiť previerkam. A teraz sa posuniem ďalej. Úplne rozumiem tomu, že sudcovská loby využila čas, ktorý nastal medzi prerokovaním tohto zákona, ktorý tu leží o sudcoch a prísediacich, kedy boli k nemu predložené veľmi rozsiahle a závažné pozmeňujúce návrhy, opäť z mojej dielne, a vytvorila taký tlak na vládu, na ministerstvo, na SMER, že SMER ustúpil od dohody. Pretože sme vždy debatovali o balíku zmien v ústave, aj o zmenách v zákone o sudcoch a prísediacich ako o jednom celku, pretože tie dve veci vzájomne súvisia. A napriek tomu, že tieto pozmeňujúce návrhy boli podpísané poslancami nielen opozície, ale aj poslancami SMER-u, a to, poviem, nielen bežnými, radovými poslancami SMER-u, ale že pod týmto návrhom zákonov je podpísaná aj pani podpredsedníčka Laššáková, pán predseda Paška, napriek tomu tieto pozmeňujúce návrhy zhodili zo stola. Prišiel taký pokyn. Politický pokyn, ako mne bolo povedané, z najvyšších miest. Najprv bolo, jeden z tých pozmeňovacích návrhov, dobre, tak ten, ten bude schválený, ale ten druhý nie. Povedzme si aj, aké to boli pozmeňujúce návrhy. V tom prvom, ktorý mal relatívne dlhšiu šancu na život, boli presnejšie a lepšie zadefinované podmienky, ktoré sa budú skúmať pri previerkach u jednotlivých sudcov. Aby sme sa sústredili na to podstatné, čo súvisí s tzv. spôsobilosťou sudcu vykonávať sudcovskú pozíciu riadne a po všetkých stránkach. A to, aby sme neskúmali len formálne náležitosti prípadných kontaktov na zločinecké prostredie, ale aj priateľské, osobné. A na druhej strane, aby sme nevytvorili gumovými ustanoveniami možnosť šikanovať poctivých sudcov pre nejaké vykonštruované finančné tiesne alebo niečo podobné. To znamená, upresnenia, ktoré smerovali k tomu, aby sa zúžili oká na sieti, ktorá má zachytiť nepoctivých, skorumpovaných a nehodných sudcov. A, naopak, aby sa v tejto sieti nemohol zachytiť čestný a poctivý sudca preto, že sa proti nemu spikne nejaká loby z justičného prostredia. Tento návrh zákona naozaj nikomu, kto má objektívnu a čistú potrebu zmeniť veci k lepšiemu, nemohol vadiť. Rozprával som sa s ministrom Borecom po hlasovaní, pretože niektorí sa odvolávali práve na ministra Boreca. On ani nevedel, že tento návrh zákona bol, teda tento pozmeňovák bol odmietnutý. To znamená, keď sa hovorí, že pokyn prišiel z najvyšších miest, pravdepodobne priamo od premiéra, čisto politicky, nebudeme s opozíciou nejakým spôsobom sa spájať. A tým, rovno poviem, že ako sa dá veriť potom v čomkoľvek vládnej strane, keď naozaj my preukazujeme na opozičnej strane mnohokrát schopnosť konštruktívnej práce v záujme občanov Slovenska, v záujme zlepšenia situácie a vládni poslanci bez akýchkoľvek problémov takúto snahu a ochotu pošliapu, hodia do koša a pre nejaké, neviem aké, ciele, či zo strachu toho horšieho, čo v justícii je, tej loby, ktorá sa bojí, že by naozaj mohli byť odhalené ich spôsoby práce, korupčné pozadie a iné negatíva, na ktoré oprávnene poukazujú občania, tak táto loby dnes vyhráva pri tlaku na vládnu stranu SMER. V tom druhom pozmeňovacom návrhu, ten bol ešte, alebo minimálne rovnako závažný. Zavádzala sa možnosť posúdiť alebo využiť pri previerkach v sporných prípadoch aj detektor lži. Táto možnosť určite by posunula veci výrazne dopredu. Pretože môže nastať naozaj reálne situácia, že na základe operatívnych informácií, ktoré sa budú zisťovať a ktoré nie sú listinného charakteru alebo inak nevyvrátiteľnými faktami, dôjde k tomu, že sa stretnú dva tvrdenia. Jedno tvrdenie bude obsahovať negatívne informácie o danej osobe. A tá daná osoba bude tvrdiť: "To nie je pravda." A v tomto prípade má pravdu kolega Lipšic, keď sa pýta, a pri tej debate sa mnohokrát pýtal: "Ako bude rozhodovať Súdna rada, kto má pravdu? Na základe sympatií, na základe osobného poznania alebo na základe čoho?" A teraz, keď ešte bude rozhodovať tajne, tak, samozrejme, to otvorí možnosť, aby tam prevážili absolútne iné kritériá a nie skutočné hľadanie pravdy. A práve v tej situácii by pre tých poctivých a dobrých sudcov bolo veľmi vítané, keby mohli v prípade, že sa dostanú pod takýto tlak, a tá situácia môže nastať, mohli požiadať o preverenie svojej pravdovravnosti na detektore lži. Tieto ustanovenia boli prevzaté z platného zákona o utajovaných skutočnostiach, časti. Neboli úplné, ale tá časť, ktorá hovorí o možnosti, nie o povinnosti, ale o možnosti. A ja si myslím, že by to bol veľký krok vpred, ktorý by objektivizoval dané skúmania, dané preverovanie. A ja si myslím, že sa k tomu vrátime a budeme musieť vrátiť, pretože len tak naozaj vytvoríme priestor, ktorý bude minimalizovať možné negatíva, ktoré vždy, aj pri tej najlepšej snahe, môžu nastať a, naopak, bude zameraný na vytláčanie a odchytenie tých sudcov, ktorí tam nemajú čo robiť. No, žiaľbohu, napriek tomu, že tento pozmeňovací návrh bol podpísaný a predkladaný teda aj poslancami SMER-u a čelnými predstaviteľmi poslaneckej snemovne za vládnu stranu SMER, nebol schválený. A pripomínam to len preto, lebo bude nám to chýbať v tom zákone a budeme sa k tomu musieť vrátiť. Je veľká škoda, že sa stalo to, čo sa stalo, a že dnes nemôžme tým pádom s plným pokojom očakávať proces, ktorým zmena ústavy a previerky, ktoré sme mali vo vládnom programe ešte za Radičovej vlády, by mohli byť spustené. Ony budú spustené. A tuto znova zopakujem to, čo som povedal na začiatku. To je dobré a veľmi dobré, že do tohto procesu bude môcť vstupovať prezident, a verím, že do neho bude vstupovať aktívne a že do neho bude vstupovať tak, ako vstúpil pri tomto návrhu zákona, ktorý vrátil snemovni s nádejou, že sa odstránia práve tie negatívne zmeny, na ktoré on poukázal a ktoré sú negatívne, a preto zopakujem, že SDKÚ - DS podporí pripomienky prezidenta. Ďakujem za pozornosť.