51. schôdza NR SR - 2.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2015-05-06
Poslanec: Hlina, Alojz (KDH)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

22. Vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, tá hodina mi bude chýbať, lebo som si nepozrel spoločnú správu, že sa to takto prehodilo, ale nepredpokladám, že ste menili § 14, 15 nejak bazálne. Možno ste len nejaké tvrdky opravovali. Čiže čo chcem povedať. Je mi trošku ľúto, že tu stojím ja. Tu mali stáť nejakí, keby tu aj boli, aj nejakí, aj tu sú nejakí environmentalisti, proste nejakí ľudia, ktorým záleží na životnom prostredí, lebo tento zákon je veľmi dôležitý pre tieto skutočnosti. Ja sa pokúsim, pokúsim, nehovorím, že sa mi to podarí, pán minister, nemusíte tu, nuž vydržte, no však raz za čas sem prídete, musíte to chvíľku vydržať. Pokúsim sa povedať, že ako pristupujeme k zákonom. (Reakcia ministra.) Tak pozrite sa, môžte sa vzdať funkcie ministra a nemusíte, takže to je celkom jednoduché. Prípadne na zváženie. Ako pristupujeme k transpozíciám? To chcem tu a na tomto zákone sa to pokúsim teda zdokumentovať, dobre, že ja som, neberte to teda osobne, pán minister, ministrom životného prostredia je ťažbár, to je tak, tak je to, nie? (Obrátenie sa na ministra.) Keď ste predkladali návrh zákona o ochrane prírody, tak na mieste spravodajcu sedel lesník, to sú proste ako naozaj veci, ktoré sú čarovné. Ale nehovorím to zbytočne. Hovorím to preto, lebo to je tá poloha, z ktorej vychádzame pri tvorbe, hej, alebo pri, a teraz v tomto prípade pri transpozícii. To je čarovná formulka, ktorá každú diskusiu tuná zabije, lebo sa povie, je to transpozícia, tým pádom je vymaľované. Keď je to transpozícia, tak sa netreba pýtať, treba len hlasovať. A teraz sa pokúsim naozaj len na článku 15 transpozície zadokumentovať, že ako si ju vieme nejakým spôsobom prekrútiť alebo vysvetliť po svojom a obrátiť na svoj obraz. Ja som si tu dal, neviem, jak to vy voláte, tabuľka zhody. Ja sa to pokúsim pre ľudí povedať, aby to teda sa dalo pochopiť, lebo naozaj je to ťažké. Čiže je nejaká smernica, ktorá hovorí, že čo by tie členské krajiny mali prijať, a tam sú, že čo je rozsah, čo je nevyhnutné prijať, čo je na dobrovoľnosti, a potom to takto, tie články sa dajú vedľa seba a porovnáva sa, že hej, toto tá Európska komisia chcela v tej smernici a takto sa s tým ten zákonodarca vysporiadal. Niekde je to doslovné, niekde to vystihuje tú podstatu, s niečím sa nemusí vysporiadať, pokiaľ je to na dobrovoľnosti, čiže to je ten princíp, ako sa transponuje. A tam, tam to umožňuje tú kreativitu našich zákonodarcov, ktorá je niekedy čarovná. Viete, tu pani Zvolenská ešte, chúďa, došla, ale ona nevedela ani s čím poriadne, že útrpne tiež tu prišla s tým, že teda je to transpozícia, pracovné zdravotné služby, všetci musíme mať pracovné zdravotné, všetci. Nehovorím, že pilčíci, nehovorím, že pilčíci by nemali byť poučení, ale všetky sekretárky na úradoch, poštári musia si platiť pracovnú zdravotnú službu, lebo je to o peniažkoch. Vôbec to tak nie je, jak to bolo predstavené, že to Komisia chcela. Vôbec to tak nie je, ale takto to bolo ľuďom predstavené. Pokúšali sme sa robiť, čo sa dalo. Teraz sme zase v niečom obdobnom. Tento zákon je dôležitý zákon. To je zákon, ktorý hovorí, že keď niekde vznikne niečo, čo s niečím robí, s nebezpečnými látkami, tak by sa malo k tomu pristupovať zodpovedne, hej, že to nie sú, neviem, že niekto tam, ja neviem, robí skrine, no ale keď niekto robí s nejakými chemikáliami, definuje sa to cez vyhlášky. A hovorí sa, a Európska komisia to naozaj chcela, teraz vám na textácii tých článkov to ukážem. Chcela, aby do týchto procesov, že či tam bude tá fabrika, ak sa má stavať, resp. ak tam už stojí, že musí prijať nejaké opatrenia aj vyplývajúce z tohto zákona a aká je tá miera involvovania verejnosti, dotknutej verejnosti a posudzovania, hej? A všimnite si to tu, ja vám to možno len takto vizuálne, však ja to skrátim, aby som pána ministra nenudil, len vizuálne vám to skúsim možno takto predstaviť, že keď Európska komisia vo vyhláške, teda v tej smernici od nás chcela, aby sme involvovali odbornú verejnosť. Ona, to je v článku 15, v akom rozsahu. Dobre, tak tuná je nejaký rozsah, ten rozsah má 4 strany. (Rečník nadvihol zväzok dokumentov.) To je vlastne v tomto pravom stĺpčeku, je to naozaj na štyroch stranách, nejak takto, a naše ministerstvo poctivo odpovedá, že s všetkým týmto sa vysporiadali v osobitných predpisoch. Európska komisia chcela pri posudzovaní nových projektov, ktoré by mohli spôsobiť haváriu, chcela, aby tam bolo, naozaj zabezpečia, aby teda dotknutá verejnosť bola oprávnená predložiť príslušné svoje pripomienky, stanoviská, naozaj ten rozsah tej verejnosti a možnosti sa k tomu vyjadriť bol široký. My sme sa s tým vysporiadali, s celým článkom 15 sa ministerstvo vysporiadalo tak, že povedali, že je to určené v osobitných predpisoch a menovalo ich. EIA, hej, to je tá, správny poriadok, stavebný poriadok. Čiže ministerstvo sa s tou transpozíciou vysporiadalo tak, že už to máme v existujúcich. Dobre, ja teda nie som expert na EIA, ale ak z EIA vyšlo, že môžte urobiť cestu na Chopok, tak potom je niekde chyba, hej? Ak môžete, viete, že svište musia ísť nabok, lebo ide niekto na Pagere hore na Chopok, nech sa páči, ak je toto podľa EIA. (Reakcia navrhovateľa.) Pán minister, ja viem, čo viem, a všetko vedieť nemusím. Ja pristupujem (reakcia navrhovateľa), pristupujem kriticky k týmto návrhom (reakcia navrhovateľa), kde, dobre, tak čo, mám to zbaliť? Vy tvrdíte, že tomu nerozumiem, a vy tomu rozumiete? (Reakcia navrhovateľa, prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Laššáková, Jana, podpredsedníčka NR SR Poprosím vás, pán minister, pán poslanec, nekomunikujte, pán minister, môžete vystúpiť potom v rozprave. Hlina, Alojz, poslanec NR SR Ináč to by bolo, keby minister životného prostredia rozumel tomu viac ako poslanec, ktorý neni ani vo výbore. Čiže s tým by som sa plus-mínus, s tým by som sa stotožnil. (Reakcia navrhovateľa.) Pani predsedajúca, ináč to by stálo za upozornenie. Viete, lebo už minule pán minister hovoril, že neviem čítať, teraz som truhlík, viete, to je včera tu, včera tu, že vypchávky, viete, to je..., ale to je vaším znakom, nie mojím znakom, to je vaším znakom slabosti. (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Laššáková, Jana, podpredsedníčka NR SR Pán minister, poprosím vás, nekomentujte vyjadrenia pána poslanca. Nech sa páči, pán poslanec. Hlina, Alojz, poslanec NR SR No. Ja hovorím o tom, zjednodušene, že v smernici, ktorou pán minister transponuje, sú ustanovenia o involvovaní verejnosti na piatich stranách a do nášho zákona, do tohto zákona, ktorý idete schvaľovať, sa dostali len odvolávky na existujúce zákony. Keď je niekto komfortný s existujúcimi zákonmi, to znamená, že ak mal nový zákon ambíciu v sebe ochrániť ľudí pred možným rizikom havárie a definuje ako a definuje, že čo by tá verejnosť mala robiť, tak nášmu ministerstvu aj vám poslancom, ktorí zahlasujete, úplne stačia existujúce zákony, ktoré o informovaní verejnosti už hovoria doteraz. Čiže nepotrebovali z tej smernice, ktorá definuje presne, že v akom rozsahu čo má, čomu, nepotrebovali preniesť nič do tela tohto zákona. Lebo paragraf, ktorý hovorí o verejnosti má, je paragraf, myslím, pätnástka a dokopy nehovorí nič. Hovorí o takých veciach, ktoré napríklad ani v transkripte, neviem, či hovorí, že môžte ustanovenie, ktoré bude pre vás úplne čarovné, že látka, ktorá by mohla byť predmetom obchodného tajomstva, tak vy môžte ju nezverejniť. To znamená, že ak niekto aj hovoril, že verejnosť má byť informovaná o tom, čo tam robia, s čím tam robia a či mi to rozožerie alebo nerozožerie pľúca, tak vy to môžte vyhlásiť za predmet obchodného tajomstva a nezverejníte to, čo v našom, znova, v tomto lumpen štáte bude podľa mňa pravidlom. Že sa to stane pravidlom. Ja neviem, kde tá transpozícia hovorí o ochrane toho, kde vy ste to tam, to je tiež také zaujímavé, to ustanovenie, že to vyhlásite za obchodné tajomstvo. Prísne vzaté, môžte vyhlásiť pomaly hociktorú látku za obchodné tajomstvo. A nemusíte ju zverejniť, nie? Filo povie, že čo tam, to už keď pukali merače, keď sa meralo, tak teraz tiež bude taká látka, čo to je obchodné tajomstvo chránené. To som tým chcel povedať, že toto je prístup nášho ministerstva životného prostredia v práci s verejnosťou, že takto sa s tým vysporiadalo, pán minister, to som chcel tým povedať. A ešte vám poviem, keď tomu tak nerozumiem, ja som sa nikdy nepasoval, ja som poľnohospodár, ja som jednoduchý chlapec, tu je géniov toľko, že ja; ja o tom viem. Ja len si sem-tam, keď mám čas večer, keď mám ťažké spanie, si pozriem a potom sa čudujem, že ako je to možné. Keď vám transpozícia povedala, že máte sa, máte pri územnoplánovacích informáciách, pri územnoplánovacom konaní majú sa zohľadňovať skutočnosti pri, v dotyku, alebo že by to mohlo byť citlivé na životné prostredie, ale preto aby ste, aby som, ja vám to zacitujem, dobre? Lebo to tak bude aj dokumentovať, že čo, o čom tu hovorím. (Zhľadúvanie rečníka v dokumentoch.) Bude to hovoriť o tom, že áno, transpozícia hovorila, že fabrika, ktorá by mohla byť potencionálnou hrozbou, by sa v zásade nemala umiestňovať do prostredia, kde to môže byť citlivé, samozrejme, s osobitnými útvarmi, neviem čo, ale z pohľadu životného prostredia, hej, že v nejakom citlivom kontakte s prírodou. A to bolo formulácia, že kde to môže byť. Ale naše ministerstvo životného prostredia sa znova vysporiadalo s tým v zmysle najlepšej vôle chrániť životné prostredie, že teda by nemali byť zjednodušené, nemalo by to byť umiestňované tam, kde sú územia chránené osobitným zákonom. To znamená, Európska komisia hovorila o území, ktoré je citlivé, a verím, že sa zhodneme, že viacej citlivého územia na možnú hrozbu, o miere citlivosti môžeme rozprávať. Naše ministerstvo sa s tým vysporiadalo, že iba keď je to chránené osobitným zákonom. Čo je osobitným chráneným, áno, čiže asi v TANAP-e nepostavíte spaľovňu, i keď v Liptovskom Hrádku to ste skúsili. Viete, to je, niekto to vyskúšal, že spraviť nejakú, ja neviem už ani..., niekto to vyskúšal, hej? Čiže znova, to je ten filozofický prístup, hej? Čiže Európska komisia chcela, aby ste, aby veľmi zodpovedne pri územnoplánovacej informácii niekto rozhodoval z pohľadu, že je tam kontakt s prírodou, je to prírodné nejaké územie, je rozdiel Ostravsko, my také Ostravsko teda v zásade nemáme, ale je rozdiel jeden typ územia. Iné je, že máte tam nejaký hájik alebo nejaké prírodné útvary, ktoré ergo ešte nie sú chránené podľa osobitných zákonov, ale vy ste sa s tým vysporiadali veľmi kulantne, iba keby tam bolo. Čiže v TANAP-e, v NAPANT-e a neviem kde asi nie, no však to by už asi tiež, to by už možno aj na Slovensku niekoho prekvapilo, keby ste postavili spaľovňu v TANAP-e, ale jeden nikdy nevie, čo sa môže v tejto krajine stať. To som si dovoľoval za potrebné teda ako človek, ktorý je truhlík a ktorý ničomu nerozumie, pre návrhy, pre tento zákon povedať. A verím teda, a neverím, lebo minister tu tiež hovoril, že mi to vysvetlí, nevysvetlil, teraz tiež len asi použije spŕšku urážok, že čo som, kto som a neviem čo. Naozaj tí, ktorí to počúvali, hovorím o filozofickom prístupe k zákonu. Niekto povedal päť strán, ako by ste mali s verejnosťou pracovať. Naši to šupli do jedného riadku, odvolávky na jeden zákon. To je celé. Ďakujem pekne.