11. schôdza NR SR - 6.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2016-11-29
Poslanec: Remišová, Veronika (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

20. Vážené dámy, vážení páni, vážený pán predsedajúci, vážený pán minister, dovoľte mi predložiť k návrhu zákona o štátnej službe pozmeňovacie návrhy. Niektoré z nich už prečítala pani kolegyňa. Ale ešte na úvod také možno zamyslenie k zákonu o štátnej službe. Zákon o štátnej službe by mal byť veľmi dôležitým zákonom. Lebo podľa zákona o štátnej službe budú pracovať desaťtisíce ľudí, ktorí sú zamestnaní v štátnej službe. Štátna služba nám poskytuje základné veci štátu, ako je napríklad bezpečnosť, vzdelávanie, dobré fungovanie daňových úradov, našu reprezentáciu v zahraničí. A preto je dôležité, aby do štátnej služby sme dokázali pritiahnuť tých najtalentovanejších ľudí. Aby skrátka neplatilo, že pre štát idú pracovať len tí, ktorí si nevedia nájsť uplatnenie inde, ale aby pre štát pracovali naozaj tí najschopnejší ľudia, ktorých v tomto štáte máme. Taká veľmi zaujímavá kniha, ktorá rieši problematiku fungovania štátnej služby, sa spomína aj v inšpiratívnej knihe od redaktorov týždenníka Economist a volá sa, že "Štvrtá revolúcia". A autori v tejto knihe tvrdia, že najbližšia revolúcia, ktorá čaká demokracie a najmä demokracie západného typu, je práve fungovanie štátnej správy. Štátna správa a fungovanie štátu, a to neplatí len pre Slovensko, ale aj pre iné demokracie, žiaľ, v poslednej dobe zažíva krízu. Často je prebyrokratizovaná. Nestihla sa prispôsobiť technologickému pokroku. Tam, kde ostatné firmy, tam, kde súkromný sektor zareagoval okamžite, to znamená, že využil technologický pokrok napríklad na zníženie nákladov, na efektivitu, na otvorenosť, tam tá štátna správa zaostávala a stále fungovala tak, akoby sme ešte boli niekde v šesťdesiatych rokoch. Keď si pozriete niektoré úrady, tak vidíte, ale však o tom sme sa veľmi často bavili, o informatizácii verejnej správy, o prepojení rôznych registrov. Vidíte, že vlastne na niektorých úradoch stále ešte existujú papierové šanóny, kde sa vyhľadávajú informácie. A jednou z mála krajín, ktoré sa dokázalo veľmi úspešne prispôsobiť tomuto technologickému pokroku a dokázali adaptovať štátnu správu na modernú situáciu, bolo Švédsko. Švédsko, pretože tam, Švédsko je taká krajina, kde sa už všetko podstatné stalo, už mali aj vrchol demografickej krízy, teraz sú na tom stále lepšie a lepšie, takisto mali aj finančnú krízu pred tým, ako zasiahla finančná kríza Európu, no a vtedy zistili, že potrebujú zásadným spôsobom reformovať štátnu správu. A podarilo sa im to veľmi úspešne. Zatiaľ čo výdavky štátu vo všetkých ostatných krajinách dramaticky rástli, aj u nás keď si porovnáte výdavky, výdavky štátu za roky, ja neviem, po revolúcii dramaticky rástli, ale to sa týka aj Spojených štátov, aj Veľkej Británie, tak vo Švédsku sa im podarilo prekvapivo znížiť výdavky štátu zo 67 % HDP v roku ´93 na 49 % v roku 2014. Dokázali zreformovať školstvo, vytvorili tzv. slobodné školy, ktoré síce financuje štát, ale nereguluje spôsob výučby. A tak isto reformovali aj nemocnice. To bol veľmi dôležitý krok, kedy otvorili, otvorili registre, otvorili dáta, pacienti si môžu porovnávať úspešnosť liečby, kvalitu, kvalitu liečby. A v súčasnosti Švédi teda majú jeden z najefektívnejších zdravotníckych systémov v Európskej únii. Druhým problémom štátnej a vo všeobecnosti verejnej, verejnej správy je neustále sa zväčšujúca agenda, agenda štátu. Asi veľmi dobre poznáte také anglické, nejaký mysliteľ povedal, že, že "slušný Angličan sa so štátom stretol kedysi len vtedy, keď išiel na poštu, teraz ho štát otravuje už skoro stále". No a je to fakt, že kedysi naozaj štát sa staral len o také základné funkcie. Staral sa napríklad o bezpečnosť, to bola polícia, strážil hranice, armáda. Postupne sa k tomu pridávali rôzne práva, právo na vzdelávanie, to znamená, že sa vybudovali vzdelávacie systémy, právo na dôchodkové zabezpečenie, vybudovali sa nejaké férové dôchodkové systémy, právo na bezplatné zdravotníctvo, vybudovali sa zdravotné poistenia a celý zdravotnícky systém. Čiže ten štát plnil stále väčšiu a väčšiu agendu a jeho výdavky sa stále viac zväčšovali, zväčšovali, zväčšovali a nafukovali. Ale popri tom zväčšovaní tej štátnej agendy nedochádzalo k nejakej, nedochádzalo k efektivite ani k meraniu kvality, ani k nejakému prehodnocovaniu toho, ako to, ako najlepšie tieto procesy robiť. A veľmi pekne to vyjadril Michael Bloomberg, mediálny magnát. On, viete, že dlho pracoval vlastne v korporátnom svete a potom sa stal primátorom New Yorku, no a vtedy čakalo ho teda také veľké rozčarovanie a povedal, že, hovoril, že je veľmi ťažké manažovať ten verejný sektor a štátnu správu, že to je skutočne veľmi ťažké. A povedal, že "v biznise môžete experimentovať a podporovať tie najlepšie projekty, zdravým projektom poskytnete finančné zdroje, nezdravé necháte zomrieť; v štátnej správe musíte celú pozornosť sústrediť na nezdravé projekty, pretože tie majú najhlasnejších obhajcov". A to je pravda. V štátnej a verejnej správe skrátka nemôžete zrazu prestať poskytovať nejakú službu. Poviete si, že no dôchodkové poistenie je neefektívne, no tak prestaneme na tri mesiace platiť dôchodky. Skrátka sa to nedá a ten štát, aj keď sú tie služby neefektívne, musí ich poskytovať. Takisto si uvedomujem aj to, že keď hodnotíme teda tú výkonnosť štátu, že štát, žiaľ, niektoré služby, ktoré poskytuje, sa nedajú zefektívniť technologickým pokrokom, napríklad vzdelávanie. Vieme, že snažili sa mnohé univerzity teda zaviesť e-learning, ale stále v tom vzdelávaní budete mať tú postavu učiteľa, ktorá je skrátka vo vzdelávaní, vo vzdelávaní veľmi podstatná. A veľmi ťažko to vykompenzujete nejakým technologickým pokrokom alebo internetom. Čo však bolo veľmi podstatné, je, že hlavne v Ázii, napríklad známy Singapur, ale aj Čína, si zobrali príklad z toho, že zistili, že teda tá štátna správa je veľmi dôležitá pre dobré fungovanie štátu a inšpirovali sa dobrými prvkami v tých západných demokraciách plus si vytvorili taký vlastný systém. No a v škole, v Číne, pardon, v roku 2005 tak založili obrovskú akadémiu na vzdelávanie lídrov vo verejnej správe. Je to jedna obrovská prestížna univerzita na obraz Kennedyho inštitútu v Spojených štátoch amerických, ktorá sa venuje len výchove lídrov v štátnej a verejnej správe. A zistili, že je veľmi dôležité, že to, aké, aká štátna a verejná správa bude mať lídrov, tak, tak bude fungovať. No a tam sa venujú len takým trom, akože celý ten výučbový proces by sa dal zhrnúť do otázok, že čo funguje najlepšie a dá sa to aplikovať aj u nás. Čiže skúmajú všetky riešenia, čo fungujú vo svete, a skúmajú, či sa dajú aplikovať na tú Čínu. A, žiaľ, viete, že u nás sa často stáva, že štátna a verejná správa zabije akúkoľvek, často zabíja iniciatívu tých zamestnancov. Ak nejaký zamestnanec príde s nejakým nápadom alebo poukáže na niečo, čo nefunguje, tak zotneme mu hlavu, buchneme mu po hlave, lebo však v prvom rade treba by lojálny. No a ukazujú to aj mnohé, mnohé, mnohé teda kauzy z tej štátnej správy. A my sami dostávame desiatky podnetov, kedy za nami chodia zamestnanci zo štátnej správy, ktorí hovoria o tom, ako keď na niečo, na nejaké zlyhania poukážu alebo navrhnú nejaké zlepšenie zároveň, tak často sú degradovaní, v práci sú šikanovaní. A je to škoda, pretože štátna verejná správa, ktorá, hovorím, zamestnáva obrovské kvantum zamestnancov, tak by mala práve podporovať otvorenú a inovatívnu atmosféru. Všade inde tie inovácie vo všetkých ostatných sektoroch prosperujú, len nie v štátnej a verejnej správe. A ináč autori v tej knihe Štvrtá revolúcia uvádzajú aj príklad, ako práve v Číne podporujú inovácie vo verejnej správe, kde posielajú jednak svojich zamestnancov na taký job shadowing do korporátneho sveta, ale aj do mimovládnych organizácií. A teraz sa im podarilo zreformovať poskytovanie sociálnych služieb, napríklad. Teraz k samotnému zákonu. Ja som to už hovorila pri prvom čítaní, čo sa mi teda nepáči. Hovorila som o tom, že sa mi nepáči, že v zákone, v novom zákone o štátnej službe stále je veľmi veľa výnimiek na výberové konania. Hromadné výberové konania sa napríklad zavádzajú len pre absolventov. Hoci prečo sa neinšpirovať a prečo napríklad Európskou komisiou, ktorá má veľmi prepracovaný systém výberových konaní, a prečo ten systém výberových konaní nezaviesť aj na Slovensku? To samozrejme predpokladá to, že budete, že štátna správa by mala mať aj nejakú expertízu v manažovaní ľudských zdrojov. To znamená, že by nemalo to byť asi roztrieštené po jedných ministerstvách, ale mala by vedieť, mal by niekde byť prehľad, koľko miest budeme potrebovať napríklad nasledujúce dva roky v štátnej správe, aké typy miest. Mal by byť vyhlásený ročný plán výberových konaní a následne tieto hromadné výberové konania a štandardizované, bez toho, aby mohlo dochádzať k nejakému ovplyvňovaniu, by sa mali uskutočniť. Takisto som poukazovala na to, že vo výberových konaniach často je ponechaná možnosť len osobného pohovoru, že ústneho pohovoru, čo všetci vieme, že je veľmi subjektívne. Samozrejme ústny pohovor je dôležitý, ale možno až v treťom alebo štvrtom kole, kedy ten uchádzač už prejde nejakým objektívnym výberovým konaním. Ďalšie pozmeňujúce návrhy sa týkali, áno, týkali sa konfliktu záujmov. Týkali sa konfliktu záujmov z toho dôvodu, že je škandalózne, že tento zákon skrátka neriešil konflikt záujmov. Vieme, že konflikt záujmov je veľkým problémom u nás, vieme to z mnohých zmanipulovaných verejných obstarávaní, z mnohých chýb, za ktoré nebola vyvodená zodpovednosť, ale tento zákon nezavádzal žiadny proces riadenia konfliktu záujmov. A ja som si s hrôzou prečítala v týždenníku Trend rozhovor s ministrom Druckerom, kedy minister Drucker povedal, že, no, sa ho pýtal redaktor na nejakého zamestnanca, on hovorí, no ako som to mal vedieť, však ja predsa nemôžem si vo voľnom čase prezerať všetky registre, či niekto nie je v konflikte záujmov. Samozrejme, nikto od pána ministra neočakáva, že teraz si bude otvárať obchodný register a zbierky listín, ale čo však od neho očakávame, občania, právom to očakávame, že skrátka na každom ministerstve bude nejaký systém riadenia konfliktu záujmov. Ako sa môže stať, že nikde nie je zaevidované, či nejaký zamestnanec je v potenciálnom konflikte záujmov alebo nie je? A tak isto nie je povinnosť to oznámiť a tak isto nie je zadefinované, čo sa bude diať, ak tento konflikt záujmov nastane. Ďalšie, ďalší pozmeňujúci návrh rieši lehoty, teda podľa môjho názoru bolo škandalózne, lehota 5 dní. Hovoríme, že chceme pritiahnuť do štátnej správy talentovaných ľudí, a potom dáme, minimálna lehota na prihlásenie sa do výberového konania je 5 dní. To znamená, že niekde na nejakom portáli vypíšeme výberové konanie a za 5 dní je uzávierka. Čo myslíte, kto sa na to prihlási? No samozrejme len ten, komu niekto zavolá, počuj, mám také teplé miestečko prihlás sa, bude vypísané výberové konanie, za 5 dni sa to uzavrie, máš to v suchu. A máme aj výberové konanie, aj máme toho, koho sme chceli. Takže to bolo úplne absurdné. Ďalší plán výberových konaní... Aha, tomu by som chcela venovať trochu viac pozornosti, lebo sa vyjadrovali k tomu aj mimovládky, aj odborníci, aj teda zamestnanci Úradu vlády, a síce pozícia vedúceho služobného úradu. Mimovládka aj odborníci sa nazdávajú, že vedúci služobného úradu má byť nepolitická funkcia. Ja sa s tým stotožňujem. Myslím si, že vedúci služobného úradu môže byť nepolitický. Áno, mohol by byť nepolitická funkcia. Dokonca môžeme povedať, že áno, mal by byť. Má veľké personálne právomoci, môže disciplinárne trestať, môže udeľovať rôzne sankcie, čiže v ideálnom prípade by to mala byť apolitická funkcia. Čo sa však stalo? V novom zákone o štátnej službe vedúci služobného úradu nie je nepolitická funkcia a teda ani nebola vôľa, aby sa z vedúceho služobného úradu stala nepolitická funkcia. Skrátka, bolo mi povedané, že toto je rozhodnutie, že vedúci služobného úradu je politická funkcia. Dobre, je to politická funkcia, ale zároveň sa mu obmedzili, dali sa mu nejaké podmienky, že musí spĺňať vysokoškolskú prax, riadenie atď., ale jedna z podmienok bola, že najprv bolo, najprv bolo uvedené, že musí byť vybraný len zo zamestnancov štátnej správy, potom sa to rozšírilo na verejnú správu. Ale to je absolútne absurdné. Povieme, že to je politická funkcia, politická funkcia znamená, že si ho nominuje ten-ktorý minister a za neho nesie plnú zodpovednosť. To znamená, že keď mu spraví prúser vedúci služobného úradu, tak minister a to bude plne zodpovedný. To znamená, politická funkcia a vyvodí aj politickú zodpovednosť. Ale zároveň mu ukladáme, že nemôže si vybrať nikoho iného len z toho košiara ovečiek, ktoré sú už v štátnej službe. Ja si myslím, že to je, ak teda hovoríme, že vedúci služobného úradu má byť politická funkcia, za ktorú si minister berie plnú zodpovednosť, v tom prípade by vedúci služobného úradu, mal by si mať možnosť zobrať kohokoľvek. To znamená, že keď pán... (Prerušenie vystúpenia predsedajúcou.) Ďuriš, Nicholsonová, Lucia, podpredsedníčka NR SR Prepáčte, pani poslankyňa. Páni poslanci, mohla by som vás poprosiť, keď už sa bavíte v sále, čo je v poriadku, skúste aspoň znížiť teda úroveň zvuku. Ďakujem pekne. Remišová, Veronika, poslankyňa NR SR To znamená, že keď sa pán minister rozhodne si niekoho, nejakého šikovného človeka, povie si toto je môj politický nominant, vedúci služobného úradu, tak by mal možnosť si ho vybrať z kohokoľvek, aj z korporátneho sveta, aj z iných sfér života, kohokoľvek, komu dôveruje, keď hovoríme teda, že vedúci služobného úradu je politická funkcia, nech si to môže vybrať, nech si teda toho politického nominanta, môže vybrať odkiaľkoľvek, koho uzná za vhodného, lebo on bude za neho niesť zodpovednosť. Ale tento mačkopes, že je to politická funkcia, ale zároveň si to minister môže vybrať len zo zamestnancov štátnej služby, verejnej služby, je absurdný. A ja si myslím, že keď je to politická funkcia, nech si teda vyberie, koho chce, alebo spravme to ako nepolitickú funkciu, tak ako navrhovali, ale nie takýto hybrid. Ďalšie pozmeňujúce návrhy sa týkajú, aha, odmeňovania. Odmeňovania. Ja som hovorila, že áno je veľmi pozitívne, že sa zavádza hodnotenie, ktoré tu predtým nebolo. To znamená, že aspoň akú-takú spätnú väzbu ten zamestnanec dostane, ak nie je to úplne subjektívne. Hoci ja nesúhlasím s tým, že významnou zložkou platu naďalej zostáva osobný príplatok, ktorý zostáva naďalej vo výške 100 %, a dobre vieme, že v štátnej službe tento osobný príplatok je udeľovaný veľmi netransparentne. Nikto nevie, prečo niekto dostal osobný príplatok vo výške 100 %, iný vo výške 10 %, iný vo výške 1 %, niekto ho nedostane vôbec. Nie sú tu žiadne pravidlá, je to veľmi netransparentný proces, ktorý vyvoláva v štátnej správe zlú krv. A ja som si myslela, že keď zavádzame hodnotenie, tak naviažeme nejakým spôsobom, a keď už ten osobný príplatok ostáva, hoci si myslím, že by tam nemal byť, mal by sa radšej výrazným spôsobom zvýšiť plat a znížiť možnosť osobného príplatku. Lebo ten osobný príplatok je vysoko subjektívna zložka hodnotenia, ktorá skutočne je udeľovaná, to vám povie ktokoľvek, koho sa spýtate v štátnej správe, je udeľovaná veľmi netransparentne. Čiže keď už zavádzame hodnotenie, bodové hodnotenie, tak to hodnotenie by malo byť prísne naviazané na udeľovanie osobného príplatku. To znamená, keď máš vynikajúce výsledky, tak dostaneš taký a taký, toľko percent osobného príplatku. Keď získaš toľko bodov, dostaneš toľko percent osobného príplatku. A celkovo si myslím ale však, že tento zákon vôbec nerieši nejaký kariérny postup alebo motivačné hodnotenie zamestnancov. A to je chyba, pretože často zamestnanci, ktorí prídu do štátnej správy, tam nevidia, je problém udržať, za prvé, získať a za druhé, udržať talentovaných ľudí a hlavne odborníkov v niektorých oblastiach. A nový zákon nerieši ani transparentný kariérny postup, ani nejaké dynamické odmeňovanie. No tak ak dovolíte, ja by som teraz prečítala pozmeňujúce návrhy, bude to trochu dlhšie, ale bola by som teda rada, keby ste ich podporili. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslankyne Národnej rady Slovenskej republiky Veroniky Remišovej k vládnemu návrhu zákona o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov, tlač 244. Vládny návrh zákona o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto: 1. V čl. I v § 60 ods. 1 sa vypúšťa druhá veta. 2. V čl. I v § 60 ods. 6 sa vypúšťa časť za bodkočiarkou a bodkočiarka sa nahrádza bodkou. Prečo? Podľa dôvodovej správy k vládnemu návrhu zákona, "nová právna úprava zužuje možnosti prijatia do dočasnej štátnej služby bez výberového konania, čím sa opätovne kladie dôraz na princíp transparentného zamestnávania". Faktom však zostáva pri tomto zákone, že zákon stále upravuje 13 rôznych situácií, kedy si môžete obsadiť štátnozamestnanecké miesto bez výberového konania v týchto paragrafoch § 35, § 36 ods. 3, § 36 ods. 6, § 57 ods. l, § 58 ods. 1, § 59a, § 60 ods. 1 a § 60 ods. 6 a vrátane dvoch situácií, keď sa to týka vedúceho zamestnanca. A ja si myslím, že vedúci zamestnanec bez výberového konania je neprijateľné (§ 60 ods. 1 a ods. 6). Vedúci zamestnanci majú v porovnaní s ostatnými zamestnancami väčšiu zodpovednosť, logicky sú na nich kladené zvýšené nároky. A dobre vieme, že ryba smrdí od hlavy. To znamená, že ako bude riadené ministerstvo, to v prvom rade závisí od manažmentu. Ak máte zlý manažment, nečakajte, že referenti budú teraz motivovaní a dávať nejaké skvelé pracovné výsledky. Stredný a vyšší manažment v štátnej správe je mimoriadne dôležitý pre štábnu kultúru a ak sa má štátna služba profesionalizovať, menovania na základe telefonátov, kamarátstiev a rodinkárstva bez riadneho výberového konania, by mali definitívne skončiť. Všetci si spomíname na slávne ministerstvo pôdohospodárstva, kde sa ukázalo, že je celá rodina. Takže takýmto situáciám by sme sa mali vyhnúť a nemali by existovať výnimky, kedy dovoľujeme, aby v prvom rade vedúce pozície boli obsadzované bez výberového konania. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh ďalší poslankyne Národnej rady Slovenskej republiky Veroniky Remišovej k vládnemu návrhu zákona o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov, tlač 244. Vládny návrh zákona o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto: 1. V čl. I v § 25 ods. 4 sa vkladá nové písm. a), ktoré znie: "a) ročného plánu výberových konaní". Doterajšie písmená a) až e) sa označujú ako písmená b) až f). 2. V čl. I v § 25 sa ods. 4 dopĺňa písm. g), ktoré znie: "g) služobných hodnotení štátnych zamestnancov". 3. V čl. I v § 26 ods. 1 prvá veta znie: "Služobný úrad je povinný poskytovať údaje do registra ročného plánu výberových konaní, výberových konaní, registra nadbytočných štátnych zamestnancov, registra štátnozamestnaneckých miest, registra štátnych zamestnancov a do registra služobných hodnotení štátnych zamestnancov a zodpovedá za ich správnosť, pravdivosť a úplnosť.". Týmto návrhom chceme doplniť centrálny informačný systém verejnej správy o register ročného plánu výberových konaní a register služobných hodnotení štátnych zamestnancov. Ako som už povedala, ak chceme pritiahnuť tie talenty do štátnej správy, tak v prvom rade by sme mali vedieť, koho štátna správa potrebuje a mali by sme to vedieť v predstihu a malo by to byť verejné, aby si ľudia mohli naplánovať svoju kariéru, mohli sa prihlásiť. Napríklad v inštitúciách Európskej únie tento ročný plán je pravidelne zverejňovaný. Každý si môže prečítať, že v roku 2017 sa budú organizovať výberové konania na audítorov, na administrátorov, na právnikov, na lingvistov, na asistentov, vie presne kedy, lebo už pred polrokom tam je napísaný ten dátum, kedy sa budú konať tie výberové konania. Väčšinou sa konajú vždy v marci, čiže každý, kto sa chce prihlásiť, vie, že v marci je ten čas, a presne vie, koľko to bude trvať. Vie, že to má toľko a toľko kôl, prvé kolo bude vtedy, druhé kolo vtedy, tretie kolo vtedy, výsledky budú publikované, môže, verejne si ich môže prečítať, má tam porovnanie bodov, aké bodové hodnotenie získali rôzni uchádzači. Čiže je to mimoriadne transparentný proces a môže si aj tú svoju kariéru podľa toho naplánovať. Ďalej bod 4. V čl. I v § 26 ods. 2 prvej vete sa za slovo "neposkytuje" vkladajú slová "do registra ročného plánu výberových konaní". 5. V čl. I v § 27 ods. 1 sa za slovo "poskytovaných" vkladajú slová "ado registra ročného plánu výberových konaní,". 6. V čl. I v § 27 ods. 3 sa za slovo "zamestnancov" vkladajú slová "a do registra služobných hodnotení štátnych zamestnancov". 7. V čl. I v § 40 ods. 1 sa na konci pripája táto veta: "Služobný úrad vyhlasuje výberové konanie na obsadenie štátnozamestnaneckého miesta v tomto služobnom úrade s výnimkou vyhlásenia výberového konania podľa ods. 2 v súlade s plánom výberových konaní služobného úradu, ktorý služobný úrad zostavuje každoročne ku koncu novembra príslušného kalendárneho roka na nasledujúci kalendárny rok, a údaje o ňom poskytuje ústrednému portálu do príslušného registra najneskôr 30 dní pred uskutočnením prvého výberového konania v nasledujúcom kalendárnom roku.". 8. V čl. I v § 41 ods. 1 sa slová "15 pracovných dní" nahrádzajú slovami "30 pracovných dní". Odôvodnenie: Pokiaľ je jedným z cieľov návrhu zákona snaha o obsadenie štátnozamestnaneckých miest skutočne tými najlepšími zamestnancami, je nevyhnutné pripraviť konkurenčné prostredie. Pre vznik konkurenčného prostredia je nevyhnutné, aby sa o dané miesto uchádzal prirodzene čo najväčší počet uchádzačov. A lehota 15 pracovných dní na oznámenie výberového konania verejnosti sa javí byť veľmi krátka, preto navrhujeme jej predĺženie na 30 dní. 9. V doterajšom čl. VI sa slová "§ 25 ods. 4 písm. d)" nahrádzajú slovami "§ 25 ods. 4 písm. e)" a slová "§ 25 ods. 4 písm. e)" sa nahrádzajú slovami "§ 25 ods. 4 písm. f) a g)". To je vlastne len legislatívno-technická úprava. Ďalší pozmeňujúci návrh sa týka vedúceho služobného úradu. Pozmeňujúci a doplňujúci návrh poslankyne Národnej rady Slovenskej republiky Veroniky Remišovej k vládnemu návrhu zákona o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Vládny návrh zákona o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto: 1. V čl. I v § 18 ods. 3 sa slová "získanie praxe troch rokov vo verejnej správe" nahrádzajú slovami "tri roky odbornej praxe". Čiže s cieľom rozšíriť okruh kandidátov na pozíciu generálneho tajomníka, ktorá je v tomto zákone na účely tohto zákona stotožnená s vedúcim služobného úradu, tak sa rozširuje možnosť vybrať si vedúceho služobného úradu aj mimo verejnej správy. A hovorím, je to preto, že túto pozíciu zákon definuje ako politickú pozíciu. Ak je to politická pozícia, tak teda nech si ten minister zoberie na tú pozíciu človeka, ktorý spĺňa nejaké kritériá, ale teda nemusí byť len zo štátnej a verejnej správy. To mi pripadá ako, ak sa náhodou zmení vláda a teraz prídu noví ministri, tak som teda, bude veľmi ťažké si toho vedúceho služobného úradu vybrať. Mne to príde taká snaha o zabetónovanie tých správnych ľudí v štátnej službe. 2. V čl. I v § 41 ods. 2 sa slová "päť pracovných dní" nahrádzajú slovami "15 pracovných dní". Toto je to, čo som hovorila, päť pracovných dní je absurdne krátka doba, ak chcete vyhlásiť výberové konanie. Odôvodnenie: Pokiaľ je jedným z cieľov návrhu zákona snaha o obsadenie štátnozamestnaneckých miest skutočne tými najlepšími zamestnancami, je nevyhnutné pripraviť čo najväčšie konkurenčné prostredie. Lehota 5 pracovných dní vo vládnom návrhu zákona je extrémne krátka. (Zaznievanie gongu.) Táto lehota zákona sa tam vôbec nemala objaviť. 3. V čl. I v § 51 ods. 3 sa za slovo "miesta" vkladajú slová "zoznam cieľov, ktoré by mal štátny zamestnanec dosiahnuť pri výkone štátnej služby na najbližší kalendárny rok (ďalej len "zoznam cieľov výkonu štátnej služby")". 4. V čl. I v § 111 ods. 1 písm. d) sa slová "zdržať sa konania" nahrádzajú slovami "oznamovať služobnému úradu konanie", za slová "osobnými záujmami" vkladajú slová "alebo politickými záujmami", za slovo "iného" sa vkladajú slová "alebo nezneužívať informácie získané v súvislosti s vykonávaním štátnej služby v prospech politickej strany alebo politického hnutia" a na konci sa pripájajú tieto slová: "a zdržať sa takého konania, pokiaľ nie je služobným úradom odsúhlasené; podrobnosti upraví služobný úrad vnútorným predpisom". Tieto dve ustanovenia, tieto dve ustanovenia riešia jednak proces hodnotenia, tu som v diskusii s Úradom vlády namietala, že síce zavádzame hodnotenia, ale tie hodnotenia mali by byť založené na splnení cieľov. Ako môže vedúci objektívne hodnotiť nejakého zamestnanca, keď si nestanovili ciele, ktoré ten zamestnanec má na daný rok splniť? A vieme, že dochádza, nedávno bol za nami jeden policajt a videla som, akým spôsobom a neobjektívnym spôsobom, keď chcete niekoho šikanovať a degradovať, ako sa dá manipulovať hodnotenie. Čiže skutočne by sme mali dávať pozor a mali by sme, mali by sme sa snažiť o to, aby to hodnotenie bolo čo najobjektívnejšie. Hodnotenie napríklad v súkromných firmách alebo aj v európskych inštitúciách prebieha takým spôsobom, že vždy pri hodnotiacom pohovore si zamestnanec spoločne s vedúcim zamestnancom stanoví ciele na tento rok. Samozrejme, niektoré ciele sa opakujú, písanie brífingov, vybavovanie pošty a tak ďalej. Ale zároveň to môžu byť ciele napríklad v súvislosti so špeciálnymi úlohami. Takisto tam ten zamestnanec môže povedať, že ja budúci rok chcel by som sa trochu viac zdokonaliť, ja neviem, poviem, že napríklad vo verejnom obstarávaní, alebo rozšíriť si svoje vedomosti. Čiže tam v rámci týchto cieľov by mal figurovať aj plán vzdelávania pre toho zamestnanca. A na základe toho potom o rok môže vedúci zamestnanec hodnotiť, či daný zamestnanec splnil tieto ciele alebo nie. Konflikt záujmov som už hovorila. Tento zákon je absolútne nefunkčný, čo sa týka konfliktu záujmov. Toto ustanovenie rieši len malú časť toho konfliktu záujmov a podobný je teda pozmeňovák tuto pani kolegyne. Ja som sa snažila urobiť len to, aby z toho pasívneho konfliktu záujmov, aby sme urobili aktívnu, aby zamestnanec mal povinnosť oznámiť zamestnávateľovi potenciálny konflikt záujmov. Aby sa potom nestalo to, čo pán Drucker hovorí: no a však čo, ja, ako ja mám vedieť o konflikte záujmov? Čiže aby tu bol nejaký riadny zavedený proces riadenia konfliktu záujmov a aby zamestnanec musel oznámiť, ak sa nachádza v konflikte záujmov. Ak napríklad, ja neviem, má firmu alebo jeho manželka alebo rodina, ktorá podniká s liekmi, a zrovna sa venuje liekovej politike na ministerstve zdravotníctva a tak ďalej a tak ďalej. Podrobnosti v tom pozmeňovacom návrhu, hovorím, že podrobnosti upraví služobný úrad vnútorným predpisom. Môže to byť tak, najideálnejšie by to bolo, keby sa všetko dialo cez informačný systém. To znamená, že v informačnom systéme nahlási potenciálny konflikt záujmov a zároveň mu to možno vedúci služobného úradu, aby potvrdil, že o tom vie. Čiže všetko aby sa dialo elektronicky a aby to bolo v elektronickom systéme zaznamenané. 5. V čl. I v § 122 ods. 1 sa na konci pripája táto veta: "Pri hodnotení jednotlivých oblastí služobného hodnotenia sa prihliada na zoznam cieľov výkonu štátnej služby.". 6. V čl. I v § 123 ods. 4 a 5 znejú: "(4) Služobné hodnotenie sa uskutočňuje formou hodnotiaceho rozhovoru medzi hodnotiteľom alebo komisiou pre služobné hodnotenie a hodnoteným štátnym zamestnancom. V hodnotiacom rozhovore sa zhodnotí najmä vykonávanie štátnej služby hodnoteného štátneho zamestnanca v každej hodnotenej oblasti spolu s prihliadnutím na zoznam cieľov výkonu štátnej služby a odôvodní výsledok služobného hodnotenia a odporúčania na zlepšenie vykonávanie štátnej služby zahrnie do cieľov výkonu štátnej služby na nasledujúce obdobie, ak štátny zamestnanec nedosiahne vynikajúce výsledky alebo veľmi dobré výsledky. V hodnotiacom rozhovore môže hodnotený štátny zamestnanec najmä uviesť dosiahnuté výsledky v každej hodnotenej oblasti, vyjadriť sa k výsledku služobného hodnotenia, k návrhom na zlepšenie vykonávania štátnej služby a k zoznamu cieľov výkonu štátnej služby, ktorý môže navrhnúť aj doplniť. (5) Ak štátneho zamestnanca hodnotí komisia pre služobné hodnotenie, komisia pre služobné hodnotenie sa oboznamuje s podkladmi o hodnotenom štátnom zamestnancovi vrátane zoznamu cieľov výkonu štátnej služby pred hodnotiacim rozhovorom. Komisia pre služobné hodnotenie sa pred hodnotiacim rozhovorom poradí aj o postupe vykonania hodnotiaceho rozhovoru. Pred oboznámením hodnoteného štátneho zamestnanca s obsahom služobného hodnotenia a výsledkom služobného hodnotenia sa komisia pre služobné hodnotenie na porade dohodne na počte bodov za každú hodnotenú oblasť, na návrhoch na zlepšenie vykonávania štátnej služby a zozname cieľov výkonu štátnej služby na najbližší kalendárny rok, pričom prihliadne na možné návrhy štátneho zamestnanca na doplnenie tohto zoznamu. Komisia pre služobné hodnotenie oboznámi hodnoteného štátneho zamestnanca bezodkladne po porade s obsahom služobného hodnotenia, s výsledkom služobného hodnotenia a zoznamom cieľov výkonu štátnej služby." Čiže ešte raz. Tento pozmeňujúci návrh rieši najmä služobné hodnotenie, aktívne zapojenie zamestnanca a stanovenie cieľov na ďalší rok, ktoré sa následne majú plniť a na základe ktorých by mal byť štátny zamestnanec hodnotený, aby to hodnotenie bolo čo najobjektívnejšie. Ďalší pozmeňujúci návrh. Vládny návrh zákona o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto: 1. V čl. I v § 41 ods. 23 prvej vete sa za slovo "konania" vkladá čiarka a slová "zverejnením identifikátorov úspešných uchádzačov a počtu bodov, ktoré získali". 2. V čl. I v § 41 ods. 23 v druhej vete sa na konci pripájajú tieto slová: "a ostatným úspešným uchádzačom a neúspešným uchádzačom oznámi služobný úrad výsledok výberového konania spolu s dôvodmi, pre ktoré neboli vybraní alebo úspešní, do desiatich dní od jeho skončenia". 3. V čl. I v § 44 ods. 12 v prvej vete sa za slovo "konania" vkladá čiarka a slová "identifikátorov úspešných uchádzačov a počtu bodov, ktoré získali". 4. V čl. I v § 44 ods. 12 druhej vete sa na konci pripájajú tieto slová: "a ostatným úspešným uchádzačom a neúspešným uchádzačom oznámi služobný úrad výsledok výberového konania spolu s dôvodmi, pre ktoré neboli vybraní alebo úspešní, do desiatich dní od jeho skončenia". Tento pozmeňujúci návrh rieši to, aby úspešní aj neúspešní uchádzači boli objektívne transparentne informovaní o výsledkoch výberového konania, o bodoch, ktoré dosiahli, a o dôvodoch, prečo neuspeli. Vládny návrh zákona o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto: V čl. I v § 7 ods. 6 sa slová "§ 102" nahrádzajú slovami "§ 102 odsek 1, 4, 5, 6, 7 a 8". V čl. I v § 102 sa ods. 2 dopĺňa novými písm. n) a o), ktoré znejú: "n) hlavného kontrolóra obce, o) hlavného kontrolóra vyššieho územného celku." Toto je taký zaujímavý paradox. Nezlučiteľnosť výkonu štátnej služby s inými funkciami je relatívne široká, no napriek tomu nepokrýva všetky potrebné funkcie. Je zaujímavé, že funkcia hlavného kontrolóra obce, respektíve vyššieho územného celku predstavuje z časového hľadiska natoľko náročnú činnosť, že kontrolóri sú spravidla zamestnaní na plný úväzok. Na základe uvedeného sa navrhuje rozšírenie funkcií nezlučiteľných s výkonom štátnej služby. Zároveň sa v bode 1 tohto pozmeňujúceho návrhu spresňuje, že nezlučiteľnosť funkcií vymenovaných v § 102 sa vzťahuje aj na štátneho zamestnanca vo verejnej funkcii. To bolo zaujímavé, že tento zákon o štátnej službe hovoril, že hlavný kontrolór, že funkcia hlavného kontrolóra je zlučiteľná so štátnozamestnaneckým miestom. Ale tí, čo robíte v komunále alebo máte skúsenosti v komunále, tak viete, že kontrolór, to je pozícia na plný úväzok. A kontrolór má pracovať tak, ako by mal pracovať v obci, tak si neviem predstaviť, že on bude ešte pracovať aj na ďalšom štátnozamestnaneckom mieste. Pozmeňujúci návrh č. 6. Vládny návrh zákona o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa mení a dopĺňa takto: V čl. I v § 31 ods. 2 sa slová "podľa § 41 ods. 3 písm. b)" nahrádzajú slovami "podľa § 41 ods. 3". 2. V čl. I v § 38 ods. 1 v úvodnej vete sa slová "na základe písomnej žiadosti o prijatie do štátnej služby" vkladajú slová "v elektronickej podobe podľa § 41 odsek 3". V čl. I v § 40 ods. 6 sa slová "odsek 11" nahrádzajú slovami "odsek 10". V čl. I v § 41 ods. 3 znie, pardon, čl. I § 41 ods. 3 znie : "(3) Žiadosť o zaradenie a ďalšie požadované dokumenty môže uchádzač podať v písomnej forme, v elektronickej podobe prostredníctvom registra výberových konaní na ústrednom portáli a) po autentifikácii na ústrednom portáli alebo b) bez autentifikácie na ústrednom portáli." Poznámka pod čiarou k odkazu 27 znie: "§ 19 ods. 5 písm. b) zákon