18. schôdza NR SR - 2.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2020-11-25
Poslanec: Potocký, Milan (OĽANO)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

54. Ďakujem za slovo, pán predsedajúci. Vážení kolegovia, kolegyne, impulzom pre túto legislatívnu zmenu nie je len varovanie Najvyššieho kontrolného úradu, že ochrana pred prevodom akcií vodární mimo verejný sektor zakotvená v stanovách niektorých vodárenských spoločností je nedostačujúca a môže byť prelomená. Novela zákona o verejných vodovodoch a kanalizáciách reaguje na konkrétny aktuálny prípad z praxe. Je ním reálna hrozba privatizácie Východoslovenskej vodárenskej spoločnosti so sídlom v Košiciach. Táto spoločnosť zabezpečuje zásobovanie pitnou vodou a odvádzanie odpadových vôd v Košickom, Prešovskom a časti Banskobystrického kraja. Je najväčšou vodárenskou spoločnosťou v Slovenskej republike a jej akcionárom je vyše 770 miest a obcí z tohto regiónu. Jeden z drobných akcionárov vodárenskej spoločnosti - obec Čerhov sa rozhodla predať svoje akcie vo vodárňach. Vo verejnej obchodnej súťaži vybrala pravdepodobne nastrčenú firmu s nejasnými motívmi. V skutočnosti nešlo o žiadnu súťaž, lebo jej podmienky neboli nikde zverejnené. Nezákonnosť tejto súťaže len pred týždňom konštatovala v podanom proteste aj prokuratúra v Trebišove a nariadila obci, aby uznesenie svojho zastupiteľstva o predaji akcií zrušila. Podobné snahy budú pokračovať. Podľa dostupných informácií až 50 samospráv má záujem speňažiť svoje podiely vo Východoslovenskej vodárenskej spoločnosti. Ignorujú tým svoju zákonnú zodpovednosť na zabezpečovanie, zásobovanie obyvateľstva vodou, ktorá im vyplýva zo zákona o obecnom zriadení. Treba zdôrazniť, že ak by sa medzi akcionárov Východoslovenských vodární dostal súkromný subjekt, mohol by potom ďalšie akcie nakupovať priamo. Nebol by už na to potrebný súhlas orgánov spoločnosti ani by neplatilo predkupné právo ostatných akcionárov. Otvorila by sa cesta k faktickej privatizácií vodární. Je mimo akýchkoľvek pochybností, že verejný sektor si musí zachovať kontrolu nad prevádzkou verejných vodovodov a kanalizácií. Jednoducho preto, že ide o činnosť vo verejnom záujme a zásobovanie vodou má prirodzený strategický význam pre život a zdravie obyvateľstva aj bezpečnosť štátu. Spomeniem ešte tri závažné dôvody na prijatie tejto novely. Skúsenosti zo zahraničia ukazujú, že po odovzdaní vodární súkromným subjektom aj napriek štátnej regulácií stúpla cena vody. Takýmto príkladom je aj susedná Česká republika. Vodárne na Slovensku sú prirodzenými regionálnymi monopolmi. Neexistuje tam konkurenčný tlak, ktorý by tlačil cenu vody nadol. Existuje preto riziko zneužitia tohto monopolného postavenia súkromnými subjektmi, ktorý primárne sledujú zisk a nie verejný záujem. Slovensko by v tomto nemalo opakovať chyby iných krajín, ale sa z nich poučiť. V Anglicku a vo Francúzsku sa v ´90 rokoch spotrebitelia hromadne odpájali od vodovodnej siete, ktorú prevádzkovali súkromné vodárenské spoločnosti, lebo neboli schopní platiť rastúce ceny. Vodárne sa tu preto aspoň čiastočne vrátili do rúk miest a obcí. Aj v Českej republike boli väčšie mestá a obce nútené pre vysoké ceny vodného a stočného vykúpiť vodárenské spoločnosti späť od súkromných vlastníkov. Je tu aj ďalšie riziko, pretože vodárne by po vstupe súkromného kapitálu museli vracať prostriedky z eurofondov, ktoré použili na budovanie vodovodov a kanalizácie. Na toto riziko jasne upozorňuje aj Najvyšší kontrolný úrad. Fondy Európskej únie sú pritom základným zdrojom financovania vodárenskej infraštruktúry. Všetky vodárne majú obrovské investičné dlhy a tieto externé zdroje nevyhnutne potrebujú. Dlhodobým problémom vodární aj iných vodárenských spoločností je ich slabá transparentnosť a nedostatočná verejná kontrola. Prevod vlastníctva vodárenských spoločností na súkromné subjekty by len prehĺbil tento negatívny jav. Zmena by pravdepodobne znamenala vyňatie vodárenských spoločností z pôsobnosti zákona o verejnom obstarávaní a infozákona, ktorého uplatňovanie vo vodárenskom sektore je už teraz problematické. Je jasné, že ak do podniku vstúpi súkromný subjekt, utajovanie údajov o jeho hospodárení sa len posilní. Opakované podozrenia z konfliktu záujmov a klientelizmu vo vodárňach potvrdzujú, že takýto stav nie je žiadúci. Som preto rád, že spolu s kolegami zo SaS aj poslanci OĽANO najmä z východného Slovenska predkladáme novelu tohto zákona, ktorá zamedzí kšeftovaniu s vodou, pretože sme presvedčení, že je to naše nerastné bohatstvo. Je to surovina, vzácna tekutina, ktorá patrí nám všetkým a nemala by byť predmetom kšeftovania a rôznych špekulácií, preto tento zákon podporím. Ďakujem pekne.