14. schôdza NR SR - 3.deň - B. popoludní
Dátum: 2013-01-31
Poslanec: Brocka, Július (KDH)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

60. Ďakujem pekne, pani podpredsedníčka. Vážený pán minister, neviem, či ste boli s pani Vaľovou dohodnutý, ale mne by to vadilo, keby som bol minister a by som predložil návrh zákona a aj ho podrobne zdôvodnil a potom by po mne vystúpila spravodajkyňa k návrhu zákona z mojej strany, aby vysvetľovala dôvodovú správu. Tak predpokladám, že teda, ale keď budem polemizovať spolu, my navzájom, aj mi budete oponovať, to považujem za v norme aj v prvom čítaní. Dámy a páni, začnem tak netradične. V tom návrhu zákona je veľa vecí, s ktorými súhlasím z jednoduchého dôvodu. Sú to veci, o ktorých sme, ktoré sme chceli zmeniť v predchádzajúcej vláde, ale ktorá mala veľmi krátke trvanie, tak novela tohto zákona sa nedostala na rokovanie Národnej rady, ale dokonca aj predchádzajúca vláda mala v programovom vyhlásení zámer, že štvrtina existujúcich príspevkov a dotácie cez tie príspevky sa nevyužíva, že sa mnoho razy zneužívajú a neplnia svoj účel, to znamená, nedarí sa nimi znižovať nezamestnanosť. Takže, ale k tomu teda, že súhlasím s viacerými zmenami, ktoré sú v tom návrhu, vládnom návrhu zákona, ale k tomu neskôr. Keďže je to prvé čítanie, predsa len najprv by som rád trošku pofilozofoval a tak všeobecnejšie začal. Možno si pamätáte, my sme mali kampaň s heslom "Začína to prácou." Naozaj si uvedomujeme, že v čase krízy, a to, čo je výrazom najlepšej sociálnej politiky, je efektívna podpora zamestnanosti. Ako nájsť, kde sa dá zmysluplne, kde je práca, ktorá je zmysluplná. To treba podporovať preto, lebo práca je dôležitá životná istota človeka. Dnes o ňu mnohí prichádzajú. Tí, čo ju máte, alebo čo ju majú, tak majú možno strach, že možno čo nevidieť budú bez nej. A aj tie posledné čísla o nezamestnanosti určite nie sú konečné, to znamená tie rekordy v nezamestnanosti budeme lámať ďalej. Keď pán minister veľmi často oponuje opozícii, ktorá hovorí o tom, že ako táto vláda prispieva k rastu nezamestnanosti, tak on skloňuje veľmi často slovo kríza, kríza, kríza za to môže. Nie táto vláda, lebo aj v iných krajinách rastie nezamestnanosť, v Európe. No, pán minister, už to nebude možno lepšie. Proste v takejto situácii sa možno budeme nachádzať už stále. Nehrozí, že bude zrazu toľko novej práce pre všetkých tých, ktorí sú v evidencii úradov práce, aby sme ich mohli zamestnať. Jednoducho budeme sa musieť naučiť možno žiť s takouto krízou. A keď som sa včera o tom už prvýkrát zmienil v súvislosti so sociálnym zabezpečením policajtov a vojakov a pán minister ma pochopil, že ja mám predstavu, že policajti musia niečo vyrábať, aby ich povolanie malo zmysel, tak ospravedlňujem sa, ak som sa nevyjadril dosť zrozumiteľne, ale to, o to som vôbec neusiloval. Ja si myslím, že každá krajina, najmä so zodpovednou vládou sa snaží motivovať aj podnikateľský sektor, aj sama hľadá také možnosti, v ktorých by vznikali pracovné miesta na základe reálneho dopytu. Možno si pamätáte koniec 80. a 90. rokov, takisto jedna forma svetovej hospodárskej krízy, z ktorej sa svet dostal vďaka novým informačným technológiám. Jednoducho zrazu to všetci chceli, malo to svoje uplatnenie v každej, takmer v každej oblasti, v každej ľudskej činnosti a jednoducho bol to taký impulz pre ekonomiky vo všetkých, takmer vo všetkých krajinách, že to bolo obrovským prínosom a znamenalo to, samozrejme, aj, aj veľa nových pracovných miest. Ale to neznamená len nové materiálne hodnoty, alebo že to musia byť len nejaké výrobky, ktoré dávajú prácu ľuďom. Jednoducho, môžu to byť aj nemateriálne hodnoty. A v prípade tých policajtov, je to práve bezpečnosť. Oni sa usilujú o bezpečnosť, a to je ich poslanie v krajine, a preto si ich vážime. Ale takou hodnotou je aj solidarita. A o tej som chcel povedať aspoň jednu-dve vety aj teraz, lebo solidarita je nenahraditeľná hodnota najmä v ťažkých časoch, teraz. Keď niet práce pre každého, kto by chcel pracovať. A preto tí, ktorí jej majú veľa, tak mali by ju posunúť ďalej. Veď preto niektoré ľavicové vlády v Európe znižujú týždenný pracovný čas, preto, aby sa dostali k tomu sústruhu alebo k tomu výrobnému prostriedku aj iní ľudia, ak výrobca má zákazky, ak potrebuje vyrábať. Preto niektorí napríklad posúvajú hranice odchodu do dôchodku, ale nie ako, ja myslím opačným smerom, že aby ľudia kratšie pracovali a aby, to znamená, bola potreba alebo bolo viac roboty pre tých, ktorí sú dnes možno mladí a sú nezamestnaní. Preto sa navrhuje v pracovnej legislatíve forma zamestnávania na skrátený pracovný čas. Job sharing, to, čo robil jeden človek, tak môžu robiť dvaja. Napríklad dve ženy po materskej dovolenke. Alebo práca z domu. Proste to všetko sú výrazy a prejavy solidarity tých, čo prácu majú, s tými, čo prácu nemajú. A aj preto KDH zdôrazňuje ten princíp, že jeden mandát stačí. Aj keď sa to niekomu nepáči, ale naozaj, veď predsa keď niekto má štyri zamestnania a štyri platy, tak ja za tým vidím, že to by mohli byť štyri príjmy štyroch živiteľov rodín. Ani by mi nevadilo, keby to boli smeráci, alebo ja neviem niekto z opozície, ale princíp je ten, že niekto má veľa roboty a má preto veľa peňazí a v jeho blízkosti sú ľudia, a vzdelaní ľudia, ktorí sa preto nemôžu zamestnať, lebo ich k tomu tí, ktorí by to mohli urobiť, nepustia. A ja si z minulosti veľmi rád pripomínam tú zásadu, možno si to pamätáte aj vy ostatní, že keď bolo ťažko vo vojne, tak v senáte poslanci za ľudovú stranu urobili také gesto voči slovenskej verejnosti, že ak ich manželky boli zamestnané, tak jednoducho prestali pracovať. Uvoľnili svoje miesto niekomu inému, kto možno prišiel o živiteľa rodiny. A to sa mi zdá byť výraz solidarity a najmä, keď je kríza, tak to je úplne na mieste. A vrátim sa teraz k tomu, že nie kríza je na vine tomu, že na Slovensku tej roboty je menej. Aj kríza, ale má na tom podiel aj vláda a samozrejme aj poslanci, keď schvaľujú niektoré veci. Vláda si vystačí aj sama, lebo také tie tendre šité na mieru alebo dotácie svojim a tak vo veľkom, k tomu nepotrebujú ani parlament, ale takto pri zákonoch, ako je tento napríklad, budú potrebovať vaše hlasy. A priznám sa, že je to absurdné, že zákon, ktorý má slúžiť na rast zamestnanosti, tak vy ho navrhujete v podobe, ktorý bude tu nezamestnanosť v niektorých ohľadoch zvyšovať. A práve pre to, čo hovorila kolegyňa Jurinová alebo aj pán poslanec Beblavý. No tak ak na Slovensku sa bude klientelizmus a korupčné prostredie zväčšovať, tak to bude prispievať k rastu zamestnanosti? Naopak, aj doteraz ako všade, proste korupcia a klientelizmus je príčinou ekonomického úpadku. Je príčinou biedy väčšiny. Samozrejme, že sú ľudia, čo na biede profitujú, ale jednoducho ekonomický rast, čo je náš verejný záujem, predpokladám celej krajiny, ten by si vyžadoval iné správanie. Konkrétne, a zasa sa budem možno teraz opakovať, ale o to kratšie budem preto hovoriť, že to už povedali aj moji predrečníci, to je práve v tej drobnosti, že keď sú podmienky, že máte nárok na nejaký príspevok, či ste študent, absolvent školy a máte záujem o absolventskú prax, alebo ste zdravotne postihnutá osoba a zamestnávateľ chce vaše miesto udržať, aj keď je kríza, ťažká doba, a nie ste preňho takým prínosom možno ako niekto, kto je úplne zdravý. Alebo ste možno osoba a chcete živnostníčiť ako samostatne zárobkovo činná osoba, a chceli by ste získať ten štartovací príspevok, aby ste mohli podnikať, alebo, alebo ktokoľvek, každý, kto je znevýhodnený na trhu práce. No jednoducho, dnes budú v rukách smerákov. Poslanec Beblavý to vyrátal celkom presne. Síce pani Vaľová sa pokúša dementovať, že veď to tak nebude. No uvidíme, veď Šumný to bol, teda Šumný, pán minister veľmi dobre pozná toho človeka, že kto bol váš kolega. A keď on povedal, že tridsať percent tých peňazí sa v takomto režime strácalo, tak, vy sa k tomuto chcete vrátiť. A preto je to zásadná zmena, ktorá poškodí prostredie, ktoré by sa malo skôr zlepšovať, respektíve ktorému by sme mali pomáhať, aby bolo viac naklonené vytváraniu pracovných miest. Nejde o malé čiastky. Na tento rok sme schválili na aktívne opatrenia trhu práce 168 miliónov a z toho cez výbory pre otázky zamestnanosti pri úradoch práce pôjde 124 miliónov. To je 75 percent. A tak to máte naplánované aj na rok 2014, 2015. Zhodou okolností je to zasa 400 miliónov eur. Štyristo miliónov eur, došli sme k takému číslu ako pri paroplynovom cykle. A to mala byť suma, ktorú mala dostať nejaká skupina za pätnásť rokov. Tuto to je na tri roky. Jasné, že to nebude tak ako pri tom paroplyne, lebo tuto budú musieť vzniknúť nejaké miesta, ale, no rátajte, tridsať percent z takej sumy, ak Šumný mal kvalifikovaný odhad, tak to sú proste hrozné sumy. Čiže výsledkom nebude viac pracovných miest, ale viac korupcie a klientelizmu. Tie príspevky, ktoré rušíte, lebo boli neefektívne, neúčinné, zneužívali sa, alebo teda nikto o ne nemal záujem a že sa rušia, prosím. To, že dokonca aj meníte, napríklad príspevok na začatie vykonávania SZČO, že bude iný, že bude nižší, že sa zjednoduší výška jeho, spôsob jeho výpočtu, že aj zníži sa príspevok na absolventskú prax, prosím. Veď je kríza. Tak samozrejme, že teda musíme za menej peňazí usilovať o viac muziky. Že pomáhate napríklad znižovaním byrokracie úradom práce, no veď to je zaujímavé, k tomu aspoň jednou vetou. Keď sme boli v sociálnom výbore pred rokom, tak sme riešili petíciu pracovníkov úradov práce. Niekoľko tisíc pracovníkov úradov práce bilo na poplach, že sa už nedá pracovať v takých podmienkach a za takých podmienok, v akých oni musia pracovať. Jedno z riešení je, keď im nemôžete pridať v ohodnotení, že im zmenšíte bremeno. Aj tak sa dá. To znamená, budú mať menej klientov, menej povinností, a tak snáď tam bude väčšia pohoda a budú sa môcť venovať klientom, ktorí si to vyžadujú, a budú môcť pracovať aj na individuálnych akčných plánoch a podobne. Čiže prosím, nie som proti. Veď zase, keď možno bude viac peňazí aj na ich odmeňovanie, tak možnože budeme zase môcť vylepšovať ten systém a sprísňovať, aby sme zasa príliš nepovolili opraty tým, ktorí by sociálny systém cez úrady práce chceli zneužívať. Jedno ale čo mi tiež vadí ako pani poslankyni Jurinovej, že z tých príspevkov, ktoré rušíte, vypadol aj príspevok na aktivačnú činnosť formou dobrovoľníckej služby. A tu sa krátko zastavím, § 52a. Slovensko má obrovské rezervy práve v oblasti služieb. A nemyslím tým len poskytovanie sociálnych služieb, že sú tu tisíce ľudí, ktorí na ňu čakajú , alebo že táto služba je nedostupná pre tisíce ľudí. A v podstate keby ste to, sme to spoločne zorganizovali, tak by to znamenalo nielen uspokojenie tejto potreby, ale zároveň aj tisíce nových pracovných miest. Ale ja myslím aj na tie trhové, nielen netrhové služby. Lebo porovnanie Slovensko verzus ostatná Európa, myslím tým na Západ, je, že tam pracuje v sektore služieb takmer sedemdesiat percent zamestnancov. U nás je to šesťdesiat percent. No a samozrejme, že tej roboty je dosť, veď len sa treba pozrieť okolo seba. Teraz sa síce sneh topí, ale pred pár dňami bolo celé Slovensko pod snehom. Aj to je robota! Pán minister možno čaká na jar. Aj ostatní ministri jeho vlády, že budú potom sezónne práce. Veď ale aj toto je sezónna práca, len ju musia tí, čo sú pri moci, ju musia organizovať. Pán minister, držím vám palce. Tento návrh zákona poslanci za KDH nepodporia. Práve pre tú zásadnú pripomienku, že z doteraz nárokovateľných príspevkov robíte fakultatívne. A je to návrat späť k prostrediu, ktoré sa vyznačovalo korupciou, klientelizmom. A to nepovedie k vyššiemu ekonomickému rastu, naopak. Pozorujeme, počúvame každý deň jóbové zvesti, že prognózy sa zhoršujú. Čiže vráťte to iným smerom. Ďakujem za pozornosť.