15. schôdza NR SR - 2.deň - B. popoludní
Dátum: 2013-03-12
Poslanec: Kaník, Ľudovít (SDKÚ – DS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

64. Vážená pani podpredsedkyňa, vážené dámy, vážení páni, tak už dva roky nemáme generálneho prokurátora. Už dva roky Generálna prokuratúra pracuje v takom zástupnom režime. A za tie dva roky sa udialo okolo toho strašne veľa. Ja sa teraz pokúsim hovoriť o tom, čo vlastne za tým je, prečo je to tak. Pretože ľudia, obávam sa, naši občania, naši voliči alebo všetci voliči už zväčša vôbec nerozumejú, o čom je vlastne táto debata. Prečo je taký problém, že tu jeden riadne zvolený kandidát na generálneho prokurátora nie je vymenovaný? Prečo to prezident neurobil? A keď tak neurobil, prečo navrhujeme jeho obžalovanie z porušenia ústavy? A mnohí hovoria, to sú len také hry, to len vy sa nezaoberáte závažnými problémami, ale riešite tu nejaké svoje vzájomné boje politické, ktoré ľuďom nič nedajú. Ale nie je to tak. A na to by som chcel poukázať. Tu nejde len o to, že kto bude generálny prokurátor. Tu nejde o to, čo prezident chcel-nechcel, aké si našiel dôvody. Všetko spravidla v živote má nejaký svoj motív. Aj tu, keď sa pozrieme na širšie súvislosti, ten motív nájdeme. Čím je charakteristický stav úcty k právu dodržiavania právnych rámcov, čím je charakteristická úroveň právneho štátu na Slovensku? Momentálne tým, že sa veľmi často, niekedy až dennodenne, dozvedáme o ďalších kauzách, ktoré zaznejú v médiách, ale o ktorých sa občania nedozvedia nikdy, ako boli doriešené, ako boli vyšetrené, kto bol za ne potrestaný, pretože k ničomu takému nedochádza. Dozvedáme sa o tom, ako sú prichytení takpovediac priamo pri čine aktéri rôznych nelegálnych, nezákonných konaní, daňových podvodov a ako sú následne do 24 hodín alebo 48 hodín prepustení na základe rozhodnutia príslušného prokurátora. Dozvedáme sa o rôznych podozreniach, ktoré, skôr než sa začnú vyšetrovať, sú zastavené trestné stíhania vo veci, a tým pádom nie je možné došetriť veci, ktoré sa tu reálne stali, ktoré sa reálne udiali. Veď buďme konkrétni, aby som nehovoril len vo všeobecnosti. Prečo bolo zastavené vyšetrovanie a trestné stíhanie vo veci nahrávky hlasu podobnému Ficovi? Tým istým prokurátorom, ktorý dnes, od ktorého očakávame vyšetrovanie kauzy Gorila, zastavené bez vysvetlenia. Komu to vyhovuje? Komu to nahráva? Komu to ženie vodu na mlyn? Sú to občania tejto krajiny, ktorí musia každodenne čeliť reálnemu životu? Mnohokrát žiť z ruky do úst, mnohokrát zažívať situácie, že prichádzajú o prácu, prichádzajú o zdroj svojho živobytia. A keď omeškajú v nejakej platbe čo len pár dní, za chvíľu im na dvere búcha exekútor. A títo bežní občania sú konfrontovaní s tým, že veľké kauzy, kde sa jedná o milióny, o desiatky, ba stovky miliónov, o veľké podozrenia zo zneužití právomocí politikov, verejných činiteľov, funkcionárov, tie sa nevyšetrujú. Tam sú vyšetrovania zastavené. A ja hovorím, že toto je tá podstata veci. Pre toto sa deje to, čo vyústilo dnes do debaty o podaní obžaloby na prezidenta. Pretože tu naozaj nejde o to, či bude prokurátor ten alebo onen z hľadiska jeho mena, ale určite ide o to, či bude prokurátor ten alebo onen z hľadiska charakteru a schopnosti vykonávať túto funkciu. Ale pre niekoho tu ide o to, aby zabránil všetkými prostriedkami vymenovaniu takého človeka do funkcie generálneho prokurátora, ktorý nie je stranícky poistený. Ktorý nie je prokurátorom z rozhodnutia straníckej centrály. Ktorý nie je zaviazaný k tomu, aby poslúchal a aby vedel, čo vyšetrovať je možné a čo vyšetrovať možné nie je. Aby to nebol prokurátor, ktorý zabudne na to, že pred zákonom máme byť všetci rovní. O toto tu ide od samého začiatku. A z toho priamo vyplýva, že sa tu niekto bojí a ten niekto je strana SMER, vládnuca strana SMER a jej predstavitelia, že prokurátor, ktorý by nebol pod kontrolou, ktorý by nebol z jej vôle a z jej veľkodušnosti alebo z jej rozhodnutia ustanovený do tejto funkcie, by bol rizikom, ako to už povedal jeden z mojich predrečníkov. Bol by rizikom pre túto stranu, pre jej poslancov, pre jej predstaviteľov, že by sa mohlo stať, že by kauzy minulosti, do ktorých sú títo predstavitelia namočení, boli nebodaj aj objektívne vyšetrené. A že by to v konečnom dôsledku mohlo znamenať aj konzekvencie pre daných ľudí. Že by Slovensko zažilo aj to, že by niekto bol za svoje skutky, ktorých sa dopustil na základe moci, ktorá mu bola zverená, bol potrestaný. A takéto niečo tu vládna strana nechce dovoliť. Nechce ohroziť tú ilúziu, ktorú o sebe šíri, nechce dovoliť, aby sa ľudia dozvedeli, ako to bolo so 40 dkg salámy, spomínanej v kauze Gorila, ako to bolo so 40 mil. zohnanými vlastnou hlavou z kauzy nahrávky hlasu podobného Ficovi a ďalším a ďalším záležitostiam. Nechce dovoliť, aby boli dotiahnuté do konca daňové úniky, vyšetrovanie daňových únikov, kde došlo k únikom desiatok, stoviek miliónov eur na DPH a ďalších a ďalších veciach, o ktorých ani netušíme. Pretože, ako som hovoril v rozprave ku správe Gorila, takých káuz a možno takých informácií a dôkazov, ktoré verejnosť ešte nepozná, sú možno celé stohy. A keby Generálna prokuratúra nebola pod kontrolou straníckej centrály, nebodaj by vyšli na svetlo božie, nebodaj by niekto musel čeliť vyšetrovaniu a rozhodovaniu súdu. Preto je tu taký boj o právny charakter tohto štátu. Preto je tu boj o to, ako vlastne bude obsadená prokuratúra, a preto je dôležité to, že prezident sa prepožičal na agenta, ktorý chráni záujmy jednej politickej strany, ktorá sa snaží brániť zákonu a právu v tom, aby bolo napĺňané. A tým deformuje právny štát a tým porušuje ústavu. Toto je podstata veci. Toto je to, o čo tu v skutočnosti kráča. Žijeme v Slovenskej republike, ktorá je parlamentnou demokraciou. Prezident nie je monarcha. Prezident nie je absolutistický vládca a prezident nepožíva ani právomoci typické pre prezidentský systém. Prezident, nech je ním ktokoľvek, musí dodržiavať ústavu ako všetci občania tejto krajiny. A tá ústava mu niečo ukladá. A darmo sa to bude rôznymi gumovými obštrukciami, vysvetľovaniami, hraním sa na skrývačku rôzne demontovať a zakrývať, jednoducho prezident, pokiaľ nedodržuje ústavu, pokiaľ sa ju snaží obchádzať a dobiehať, pokiaľ bude namietať toľko zaujatosť sudcu, až nakoniec všetci budú namietnutí okrem tých, ktorí, dopredu mu je jasné, ako rozhodnú, tak nemôžeme hovoriť o právnom štáte. Nemôžeme hovoriť o tom, že máme prezidenta, ktorý si ctí a váži ústavu. A toto je problém. Pretože demokracia nebude demokraciou vtedy, keď bude rozhodovaním väčšiny bez ohľadu na názor menšiny. To nie je demokracia. Demokracia je vtedy, keď existuje systém, ktorý má niekoľko inštitúcií, ktoré sa vzájomne kontrolujú, ktoré zabraňujú tomu, aby prevalcovaním väčšinou tu mohlo nastať akékoľvek bezprávie. Pretože väčšina vždy môže mať sklon k bezpráviu, keď podľahne zvodom svojej sily. Zvodom sily, ktorá spočíva dnes v 83 hlasoch, čiže 83 hlasov môže rozhodnúť o čomkoľvek, ale práve na to sú inštitúty demokracie, liberálnej demokracie, že je tu niekoľko pilierov moci. A prezident má stáť nad tým, má byť nezávislý. Ale takisto potrebujeme prokuratúru, ktorá je nezávislá od politických, straníckych hier a zápasov, potrebujeme súdnictvo, ktoré rozhoduje a nie odkladá rozhodnutia, súdnictvo, ktoré je nezávislé a ktoré si ctí zákon a ktoré takisto nie je nad zákonom. Toto všetko tu dnes nemáme. Preto Slovensko dnes nie je právnym štátom. Má obrovské defekty z hľadiska toho, čo by sme mohli považovať za právny štát. A my tu každý deň vytvárame istú tradíciu. Istú tradíciu správania sa, ktorú budú nejakým spôsobom rozvíjať naši nasledovníci. Keď sa pri akomkoľvek závažnom, ale aj menej závažnom, hmm, závažnej alebo menej závažnej križovatke rozhodneme odbočiť nesprávnym smerom, vytvárame precedens. Keď prehliadneme to, čo som tu pomenoval, že tu niekto chce úmyselne dosiahnuť stav, kedy časť ľudí bude mať istotu, že budú beztrestní, nech by robili čokoľvek, a že sa vďaka tomu dosiahne dokonalé zakrytie akejkoľvek minulosti a akýchkoľvek skutkov z minulosti, robíme precedens, ktorý nás povedie a túto krajinu povedie do, nie do slepej uličky, do priepasti. Budeme sa vzďaľovať demokracii, budeme sa blížiť buď k anarchii, alebo tyranii, alebo k niečomu, čo by sme určite dnes nechceli. Preto je veľmi dôležité, že dnes sa touto témou zaoberáme. To nie je samoúčelná vec, pretože z nejakého dôvodu nám nie je sympatický súčasný pán prezident. A nie je ani dôležité to, že veď tam už nebude dlho v tom kresle a nahradí ho niekto iný, dôležité je to preto, aby sme pomenovali, že žiaden prezident ani kedykoľvek v budúcnosti nemôže takto konať, nemôže takto zneužívať svoje postavenie, nemôže takto deformovať ústavu a vykladať si ju tak, ako mu vyhovuje. Pretože tým kladieme istý, istý stavebný kameň, na ktorom buď bude stáť, alebo na základe ktorého sa bude rozsýpať stavba, ktorú tu chceme vybudovať, a to je demokratická a slobodná spoločnosť, parlamentná demokracia, kde každý nájde svoje miesto, a ktorá nie je tyraniou a valcom väčšiny, ale naozaj hľadaním tých najlepších riešení pre všetkých občanov Slovenska. Ďakujem za pozornosť.