49. schôdza NR SR - 15.deň - A. dopoludnia
Dátum: 2026-05-06
Poslanec: Kolíková, Mária 
Druh vystúpenia: Vystúpenie

Vážení páni poslanci, dovolím si predstaviť návrh uznesenia Národnej rady, ktorý je ešte zo septembra, z 9. septembra minulého roku a súvisí s dôveryhodnosťou Slovenskej informačnej služby, vedenej Pavlom Gašparom. V niečom je možno také symbolické, že práve teraz vedie schôdzu jeho otec, pán Tibor Gašpar. Teraz to nemyslím nejako osobne, ale je to také symbolické, že práve vy vediete schôdzu, pán predsedajúci, a týka sa to vášho syna, ale možno je to dobré, lebo aj vás sa vlastne časť tohto uznesenia týka. Toto uznesenie k dôveryhodnosti Slovenskej informačnej služby bolo iniciované z dôvodu, že v danom čase, a treba povedať, že ten stav je pretrvávajúci, ako vyplynul nakoniec aj z prerokovania správy ešte za rok 24 riaditeľom Slovenskej informačnej služby tu v pléne predchádzajúci deň. Tak je zrejmé, že tá dôvera v Slovenskú informačnú službu je vážne narušená, a to si myslím, že som vyslovila diplomaticky, a to nielen v očiach verejnosti na Slovensku, ale osobitne v zahraničí a aj spravodajskými službami, ktoré by mali byť našimi partnerskými. A ja k tomu aj poviem presne konkrétne veci a o to viac považujem za dôležité, aby vlastne takýto návrh uznesenia bol predmetom rokovania v Národnej rade a aj vzišiel od nás ako návrh. A dovolím si povedať, najprv vlastne k samotnému tomu uzneseniu, vychádzame z toho pri tomto návrhu, že Slovenská informačná služba naozaj zohráva kľúčovú rolu pri bezpečnosti krajiny. Osobitne teraz, kedy vidíme, že sú tu hrozby. V zahraničí, osobitne na našej východnej hranici, je vojna. Agresorom je Rusko. Ďalší vojnový konflikt na Blízkom východe, pretrvávajúci nakoniec konflikt, ktorý netýka sa len Iránu, týka sa aj samotného Izraela, a to ani nespomínam Venezuelu. Jednoducho sú tu konflikty, ktoré predtým neboli a z nahromadených Rusko a ďalší vojnový konflikt na Blízkom východe. Pretrvávajúci konflikt, ktorý sa nakoniec netýka len Iránu, týka sa aj samotného Izraela, a to ani nespomínam Venezuelu. Jednoducho sú tu konflikty, ktoré predtým neboli a nahromadili sa nám v poslednom čase a pre Slovensko ako krajinu, ktorá má 5 miliónov obyvateľov, je absolútne kľúčové pre jeho bezpečnosť. Bezpečnosť zvonka. Ale samozrejme aj preto, čo zvnútra je dôležitá rola Slovenskej informačnej služby, ale s ohľadom na všetko je dôležité, aby v tomto, v tomto, z tohto celého aj vyššieho pohľadu naše bezpečnostné zložky používali dôveru doma, že sa tu cítime bezpečne. Všetky bezpečnostné zložky robia to, čo majú. A vedú ich ľudia, v ktorých môžeme mať dôveru. A rovnako, že môžeme mať dôveru, že tie inštitúcie sú vedené tak, že majú dôveru od našich partnerov, ktorí sú pre nás kľúčoví a že dostávajú citlivé informácie, o ktorých my ani nevieme a nemôžeme vedieť, lebo sú to citlivé utajované informácie, o ktorých sa ani my nedozvieme na kontrolnom výbore Slovenskej informačnej služby. Ale že oni ich dostanú a preto v zložitých situáciách vedia robiť správne rozhodnutia, lebo sú informovaní. Lenže keď na čele takýchto inštitúcií sú osoby, ktoré dôveryhodné nie sú. A ešte aj robia kroky, ktoré vlastne tú dôveryhodnosť ešte viac podkopávajú. Tak to ohrozuje nás všetkých. V tomto zjavne máme nezhodu s predstaviteľmi koalície, ktorí si myslia, že je to v poriadku tak, ako to je. My si to nemyslíme. My si myslíme, že je to ohrozujúce našu bezpečnosť. Aj ochranu vnútorného poriadku, aj ústavného zriadenia, pretože tu vnímame, že Slovenská informačná služba, nielen ona samozrejme, aj Vojenské spravodajstvo, aj vnútorné zložky, Ministerstvo vnútra, Policajný zbor a ostatné zložky, a teraz všetky nevymenúvam, ale v tom celom Slovenská informačná služba hrá jednu z kľúčových rolí. A kto je na jej čele a aké vysiela signály, tak je dôležité preto, či tá inštitúcia je dôveryhodná pre nás doma a či je dôveryhodná zvonka. My sme navrhovali toto uznesenie Národnej rady na aktuálne informácie, ktoré vlastne sme sa dozvedeli, ktoré boli verejne dostupné v septembri minulého roku a súviseli s novozistenými skutočnosťami, ktoré vyvolávali pochybnosti ohľadom majetkových pomerov riaditeľa Slovenskej informačnej služby, či tie sú transparentné, či tam nie je priestor na vydieranie s ohľadom na posledné informácie, ktoré boli zverejnené od českých štátnych inštitúcií, z ktorých vyplývalo, že vlastne tá transparentnosť týchto majetkových pomerov tu nie je, a rovnako vlastne tá aktualizácia v danom čase bola s ohľadom na informácie, ktoré boli vo verejnom priestore, že tu predsedajúci Tibor Gašpar ako otec riaditeľa Slovenskej informačnej služby. A treba povedať, že, a teraz to nemyslím nejako osobne, len to sú fakty. Je obžalovaný z korupcie organizovaného zločinu. A ako taká osoba už je zdiskreditovaná, to nakoniec povedal aj sám premiér. A ja to aj pripomeniem ďalej, takže je tu vnímanie, že takáto osoba, keď vedie nejakú inštitúciu, tak je už zdiskreditovaná týmto samotným faktom. A to nie je o tom, že by som spochybňovala prezumpciu neviny, ale obžaloba z korupcie organizovaného zločinu je vážna vec. Akákoľvek obžaloba je vážna vec. Je to obžaloba z trestného činu. Znamená, že sú tu závažné podozrenia. Ako to dopadne, uvidíme, ale to, ak niekto vlastne disponuje informáciami, ktoré sú citlivé, a je takouto osobou, no tak sa nejaví, že je to v súlade s ochranou bezpečnosti krajiny a osobitne, ak je podozrenie, že riaditeľ Slovenskej informačnej služby má takejto osobe poskytovať informácie a z tohto uhla pohľadu je istým spôsobom irelevantné, či je to otec alebo či je to nejaká iná blízka osoba. Alebo aký je tu vzťah. Ale to, že takejto osobe, ktorá nie je oprávnená dostávať informácie ohľadom Slovenskej informačnej služby a utajovaných skutočností, a že ich dostáva, tak to podozrenie vzniklo z verejného priestoru, kde Tibor Gašpar vlastne poskytoval informácie o tom, čo sa bude diať napríklad na najbližšom kontrolnom výbore a mal ich skôr ako samotní členovia kontrolného výboru a vyjadroval sa k tomu, že my budeme prekvapení alebo čo všetko zistíme a teda mali by sme mať na veci asi iný postoj, iný názor. Zjavne vedel niečo, čo sme nevedeli ani my, členovia kontrolného výboru. A toto bolo jedenkrát. Mohli by sme urobiť prehľad, koľkokrát sa to inokedy stalo, ale každopádne toto podozrenie, aké sú tie informácie, koľko ich je, čo všetko je vymieňané, vlastne nikdy nebolo predmetom žiadneho preverenia. A toto podozrenie tu existuje. My sme k tomu podávali aj podnet prezidentovi, aby sa tým zaoberal. Nič sme sa nedozvedeli, ako bol aj tento náš podnet preverený. Boli vo verejnom priestore vyjadrenia aj prezidenta, ale k tomuto nebolo žiadne jasné stanovisko, ako toto preveril. My sa domnievame, že na to, aby to bolo riadne preverené, tak mala byť vykonaná opätovne bezpečnostná previerka riaditeľa Slovenskej informačnej služby. Dávame bokom, že ju bude robiť Slovenská informačná služba, ale akokoľvek je to nastavené, k takému prevereniu by malo dôjsť. A na ňom by mala byť otázka, či sú poskytované tieto informácie Tiborovi Gašparovi alebo iným osobám, ktoré nie sú oprávnené na takéto informácie. A toto by malo byť riadne preverené. To by malo byť, aby sme to podozrenie nemali, že k tomu dochádza. Ale s ohľadom na to, že toto uznesenie sa dostalo na prerokovanie v pléne v máji 2026, aj keď bolo podané 9. mája 2025, je stále aktuálne, pretože tieto podozrenia vlastne stále neboli riadne vyvrátené. Že stále aktuálne je. A ja si dovolím ten obraz vlastne tých skutkových okolností, aké je to vážne, ako je aktuálne to uznesenie, doplniť ešte o taký širší kontext. A myslím si, že treba ho doplniť aj o to, čo sme sa dozvedeli, respektíve nedozvedeli zo správy tu prerokovanej, aj keď vo vyhradenom režime v roku 24, ale bez toho, aby som čokoľvek vyzradila, tak určite môžem povedať, že sme sa tu nedozvedeli teda nič nové ohľadom toho, ako mal byť pripravovaný puč, štátny prevrat a že by sme ako poslanci, ktorí sme tu boli prítomní, boli dospeli k presvedčeniu, že naozaj tu bolo také vážne podozrenie Slovenskej informačnej služby na základe zozbieraných informácií z roku 24, že bolo na mieste prerušovať schôdzu v roku 2025 tu v pléne, ktorá sa mala týkať vyslovovania nedôvery voči vláde. Čím chcem povedať, že je tu vážne podozrenie, a to je len diplomatické vyjadrenie, že Slovenská informačná služba je zneužívaná na politický boj. Pretože ak správa Slovenskej informačnej služby slúži ako nástroj na prerušenie verejnej schôdze parlamentu, ktorá má byť o vyslovovaní nedôvery voči celej vláde, my sme sa vlastne k dnešnému dňu nedozvedeli žiadnu presvedčivú informáciu. Čo vlastne tým štátnym prevratom malo byť? Kto teda boli naozaj tie osoby, voči ktorým začalo trestné konanie tu, alebo žiadame o ich vydanie zo zahraničia, aby sme teda ochránili tú krajinu pred tým štátnym prevratom. Nič vlastne presvedčivé zo strany štátnych orgánov nebolo. Okrem tejto všetkej hmly bezpečnostných rád, prerušenia schôdze, a Slovenská informačná služba tu hrala kľúčovú rolu. Treba k tomu všetkému pripomenúť, že nakoniec riaditeľ Slovenskej informačnej služby rozpráva, že štátny prevrat, to bol iba taký slangový pojem. No ale tu zohrala správa Slovenskej informačnej služby kľúčovú rolu v tom celom boji medzi opozíciou a koalíciou a ohľadom vyslovenia nedôvery voči celej vláde. Bola zneužitá Slovenská informačná služba na tento politický boj tu a o to viac je na mieste sledovať všetko, čo robí riaditeľ Slovenskej informačnej služby, veľmi dôsledne, aby mal nielen dôveru nás, ale mal aj dôveru navonok. Že naozaj to, čo robí a jeho kapacita, čomu venuje svoj čas, sa venuje našej ochrane, našej bezpečnosti a nie politickému boju, že nevyhľadáva informácie ohľadom nás. Že nie je zneužívaná Slovenská informačná služba na sledovanie akejkoľvek komunikácie, čohokoľvek, čo sa nás týka na politický boj. Že si tu pán poslanec Dej nemusí myslieť, že je zneužívaná voči nemu. Že si to nemusí myslieť ani pán poslanec Ferenčák, že tu nemusíme mať obavu naprieč, že tomuto sa Slovenská informačná služba nevenuje, nemusíme mať obavu, ale venuje sa naozaj tomu, čomu má. A preto sa môžeme tu cítiť bezpečne, lenže tomu tak nie je. Tie signály sú opačné. A k tomu celému musím pripomenúť aj nakoniec verejné vyjadrenia príslušníka Slovenskej informačnej služby pána Kulíka, ktorý vlastne porovnáva situáciu z 90. rokov, kedy sme stratili dôveru ako Slovenská informačná služba po únose syna prezidenta, ktorá vlastne doteraz ani trestnoprávne nie je dotiahnutá. Hlavným podozrivým je tu Slovenská informačná služba z tohto únosu. Že tá nedôveryhodnosť, ktorá tu vtedy bola osobná, naozaj znamenala, že roky Slovenská informačná služba bola odrezaná od citlivých informácií. A porovnáva to so situáciou dnes. Že tie signály, ktoré vysiela súčasná Slovenská informačná služba, sú tomu podobné. A nakoniec kroky. Ja ich pripomeniem, aby som to len nehovorila tak všeobecne, prečo si to myslím. Zvesenie vlajok partnerských spravodajských služieb, to daj ich krajín NATO, EÚ. Bol protest ohľadom Slovenskej informačnej služby, jej vedenia, Pavla Gašpara. A v ten deň boli zvesené vlajky EÚ a NATO. S verejným vysvetlením, že to bol odkaz k cudzím tajným službám. Takže spravodajským službám EÚ a NATO bol vyslaný odkaz zo Slovenska. Aký odkaz im mal byť vyslaný? Že nie sú hodní našej dôvery? Ako si to môžeme vysvetliť, keď takto symbolicky vlastne stiahneme ich vlajky, ktoré tam vždy viseli, odkedy sme vstúpili do EÚ a NATO a partnersky spolupracujeme s ich spravodajskými službami. A k tomu celému si treba samozrejme pripomenúť aj dve ďalšie kauzy, ktoré boli verejné. Kauza Arťoma Marševského, kde vieme z tých verejných informácií, že sme boli dožiadaní. Že Pavol Gašpar priamo mal byť dožiadaný ako riaditeľ Slovenskej informačnej služby českou spravodajskou službou, aby sme urobili kroky k tomu, že neposkytneme ochranu osobe, ktorá bola zaradená na národný sankčný zoznam Českej republiky, potom, čo oni ju vyhostia, stratí u nej pobyt, aby sme my jej neposkytli pobyt. Nie, my sme jej mesiace poskytovali pobyt, kým tá osoba aj z dôvodu sankcií kvôli európskemu zoznamu už nemohla vlastne u nás žiadnu takúto ochranu mať, ale my sme vlastne naťahovali a myslím si, že sme pochovali tú dôveryhodnosť zo strany českej spravodajskej služby, že boli sme vopred požiadaní o spoluprácu a súčinnosť a vlastne my sme to vôbec nesplnili. A sú verejné informácie, že k tomu stretnutiu došlo. Opakovane sme boli dožadovaní a Slovenská informačná služba si tu partnersky zjavne neurobila svoju robotu. Ďalšia kauza, ktorá súvisela s bombovými útokmi, teda iba vyhrážkami, pardon, s vyhrážkami bombových útokov. Naozaj to bolo dlhé obdobie, kedy sme vlastne verejne nevedeli dostať žiadnu informáciu v riadení riaditeľa Slovenskej informačnej služby, aby nám okomentoval primerane jasné pomenovanie ruskej stopy, ktorá bola takto označená už oveľa skôr, ako sme sa to dozvedeli neskôr pri, dá sa povedať, pri spoločnej akcii. Kto je vlastne za týmito vyhrážkami bombových útokov, kde sa ukázalo, že to má byť ruská stopa. Naopak, tu sa zahmlievalo aj vo vyjadrení riaditeľa Slovenskej informačnej služby, kde do toho bola vnášaná Ukrajina namiesto toho, aby to bolo jasne pomenované, čo bolo aj výsledkom celého spoločného vyšetrovania, že je tu ruská stopa. Ako nám majú títo partneri dôverovať, keď vlastne pri tejto výmene, pri spolupráci konáme inak, ako by sa očakávalo ako od partnerov. A rovnako túto izoláciu potvrdzuje aj bývalý príslušník Kulík, ktorý vlastne odišiel, respektíve, dá sa povedať, šikanózne musel odísť s ohľadom na šikanu, ktorú si zažil v Slovenskej informačnej službe, a pritom bol na vrcholných pozíciách v rámci Slovenskej informačnej služby za vedenia viacerých riaditeľov Slovenskej informačnej služby. Poskytol vyjadrenia. Vieme, že voči nemu teraz bežia trestné konania aj zjavne z podnetu súčasného riaditeľa Slovenskej informačnej služby, ale jeho verejné vyjadrenia nemôžeme nechať nepovšimnutia. A sú veľmi závažné. Takže, ako som povedala, naše uznesenie, ktoré sme podávali ešte v septembri minulého roku, nestratilo na svojej aktuálnosti, práve naopak. Jeho aktuálnosť ďalšími a ďalšími krokmi Pavla Gašpara sa len znásobuje. A len to potvrdzuje, že to uvedenie do funkcie, jednoducho, to bolo naozaj chybné zapnutie gombíka na začiatku. Na čo sme... Ďalšími a ďalšími krokmi Pavla Gašpara sa len znásobuje. A len to potvrdzuje. Že to uvedenie do funkcie jednoducho, to bolo naozaj chybné zapnutie gombíka na začiatku, na čo sme upozorňovali naprieč. Že to ohnutie zákona, ohnutie ústavy. Už to samotné spôsobilo nedôveryhodnosť nástupu do tejto funkcie Pavla Gašpara. Ja to, ja to musím na záver pripomenúť, že to bolo ohnutie vnútorného predpisu, ktorým sa vlastne ohýbalo to, že bolo zrejmé, že pre prezidentku Čaputovú je problém vymenovať Pavla Gašpara do funkcie. A potom, čo bolo zjavné, že nebude môcť do tejto funkcie určite byť vymenovaný Tibor Gašpar, a tuto pripomeniem, povedal to premiér, že: „Pani navrhovateľka, už je 13:00, prerušujem rokovanie o tomto bode programu.