35. schôdza NR SR - 10.deň - B. popoludní
Dátum: 2014-06-04
Poslanec: Lipšic, Daniel (-)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Ďakujem. Pani poslankyňa bola kratšia, ako som predpokladal. Ja by som sa rád vyjadril k dvom otázkam v novele. A to sa týka jednak otázok bezpečnostných previerok a potom aj otázok, ktoré tu navrhujú páni poslanci o tajnosti voľby. Začnem tou druhou otázkou. Ja si myslím, že je veľký omyl, a to až kardinálny omyl domnievať sa a tvrdiť, že v zastupiteľskom orgáne je prejavom demokracie tajná voľba. Podľa mňa opak je pravdou. A mnohé parlamenty v Európskej únii hlasujú o všetkých otázkach verejne. Iná je tajná voľba v rámci všeobecného volebného práva, kde každý občan má právo voliť tajne. Ale pri zastupiteľských inštitúciách si myslím, že voliči majú právo vedieť, kto ako hlasuje, aj v personálnych veciach. Na to nie je dôvod ani to utajovať, ani nič podobné robiť. O to silnejšie to je v Súdnej rade, kde tiež nie sú za seba členovia, ale sú zvolení buď za sudcov, alebo za vládu. Pán poslanec Martvoň hovoril, že jedine prezident menuje do Súdnej rady svojich zástupcov. Pokiaľ viem, menuje svojich zástupcov do Súdnej rady aj vláda, nielen prezident. Ale to je len na pripomienku. (Reakcia z pléna.) No tak hlasuje. Ale menuje ich. A nevidím v tom ja žiaden principiálny rozdiel, ale dobre. Ale ešte v Súdnej rade to je zvýraznené tým, že absolútna väčšina kompetencií, ktoré vykonáva Súdna rada, v hlasovaní je personálnych kompetencií. Všetky rozhodnutia o návrhoch sudcov, o preložení sudcov, o ich kariérnom postupe, o disciplinárnych senátoch a o ich zložení, o kandidátoch na sudcov do medzinárodných súdnych orgánov, to sú všetko personálne rozhodnutia. To znamená, že až na výnimočné prípady bude Súdna rada ako svojím spôsobom zastupiteľský orgán hlasovať tajne. Čiže, ešte raz, ja si myslím, že by mali byť všetky voľby, aj personálne, aj v tejto Národnej rade verejné, lebo naši voliči, ktorých tu zastupujeme, nie sme tu sami za seba, majú právo vedieť, ako o týchto aj personálnych veciach hlasujeme. Aký má napríklad zmysel hlasovať verejne o vyslovení dôvery ministrovi alebo premiérovi? To je tiež nakoniec personálne hlasovanie. Nikomu nikdy nenapadlo ho utajovať, aby bolo slobodnejšie, aby sa možnože slobodnejšie mohli vládni poslanci rozhodnúť. Je hlúposť to povedať. Podľa mojej mienky je transparentné, aby hlasovanie bolo verejné v orgánoch, kde členovia toho orgánu zastupujú iných, nie sami seba. Áno, musím povedať, že je to transparentné aj preto, že podľa mňa tajná voľba umožňuje väčšiu manipuláciu ako voľba verejná. Keď niekto hlasuje verejne, tak sa vystavuje aj verejnej kritike a tomu, že musí vysvetliť, prečo a ako hlasoval. Spomeniem to na voľbe, ktorá tu prebehla pred tromi rokmi, ktorou bola voľba generálneho prokurátora, ktorá bola tajná voľba. A podľa tvrdenia zástupcov asi vlády to bolo to pravé orechové. Ja som to už tu spomínal, že táto snemovňa a poslanci v nej hlasovali tak, že šiesti poslanci vládnej koalície podporili kandidáta JUDr. Trnku, ktorého podporoval celý SMER, samozrejme, ktorého zvolením by padla vláda Ivety Radičovej. Nikto pri dobrých zmysloch nemôže povedať podľa mojej mienky, že dôvodom, pre ktorý hlasovali a ohrozili vlastnú vládu, bolo to, že im bol pán Trnka akosi trošku sympatickejší. Kvôli tomu by nikto nepovalil vlastnú vládu. Bolo to asi niečo iné. Bolo to určite niečo iné, peniaze alebo vydieranie. K tomu podľa mojej mienky, žiaľ, môže zvádzať tajná voľba. To nie je žiadne privilégium, práve, naopak, to je podľa mňa v demokracii ohrozenie demokracie, aby zastupiteľský orgán hlasoval tajne a mal možnosť ovplyvňovať poslancov, ktorí podľa mňa nijakú zodpovednosť nenesú, lebo však nikto sa neprizná k tomu hlasovaniu. Nie je to transparentné. A myslím si dokonca, a je to možnože vec špekulácie, pokiaľ by pred mesiacom alebo vtedy, keď tá voľba prebehla, pred tromi týždňami bola tajná voľba v Súdnej rade, tak dnes je znovuzvoleným predsedom Najvyššieho súdu ten pán, ktorý tam je doteraz. A nie je to ďaleká špekulácia. On už tú voľbu pred piatimi rokmi proste vyhral v tajnej voľbe. A dnes by sme skúmali, každý by sa tváril, že však on asi nehlasoval za neho, to asi ostatní tak hlasovali. Proste verejná voľba je dôležitá, je transparentná a v zastupiteľskom orgáne podľa mňa je demokratickejšia, lebo tí, čo do toho orgánu vás zvolili, tak tí majú právo vedieť, ako vykonávate mandát, ktorý vám je zverený, ktorý nie je váš. To je prvá poznámka. Preto mne je smutné, že za novelu ústavy budú hlasovať kolegovia niektorí z opozície, vediac, že ten návrh na tajnú voľbu prejde, a vediac, že aj posilnené kompetencie Súdnej rady, ktoré im v novele ústavy zveríte, budú vykonávané v tajnej voľbe. A ak niekto príde, za to ale hlasovať už nebude, tak to považujem za prejav takej možnože aj arogancie voči nejakej elementárnej logike a trošku také urážanie vlastných voličov, lebo s týmto predpokladom budete schvaľovať novelu ústavy, vediac, že v ten istý alebo ďalší deň prejde tajné hlasovanie. Čiže všetci to vieme. Druhá moja poznámka sa týka bezpečnostných previerok a podľa mňa nespôsobilosti Súdnej rady posudzovať otázky sudcovskej spoľahlivosti. Po prvé, z dôvodu konfliktu záujmov toto nie je externá kontrola súdnictva, ale práve, naopak, zabetónovanie a posilnenie sudcovskej samosprávy a jej odtrhnutie od iných zložiek moci a najmä od nositeľov moci, ktorými sú občania, bez akýchkoľvek pochybností. Je to znásobené, po druhé, tým, že aj vytvárame systém, ktorý nemá jasné pravidlá, neviem, či už pán poslanec Kaník navrhol ten polygraf alebo ešte ho len navrhne, ale to tu nie je podstatné, navrhne ho, predpokladám. Ale rovnako vieme, že ho asi SMER neschváli. A preto si myslím, že bez náležitých procesných pravidiel, ktoré budú dané ako pri klasických bezpečnostných previerkach, je absolútny nezmysel zverovať bez podmienok rozhodnutie kolektívnemu orgánu, ktorý je najmenej povolaný a má najmenšiu kvalifikáciu o tom rozhodovať. Ak bude rozhodnutie založené len na osobnej viere členov Súdnej rady voči preverovanému sudcovi alebo na nedostatku takejto viery, tak rozhodnutie je svojvoľné. To je prvá poznámka. Druhá poznámka k tomu je, už to budem opakovať, že túto kompetenciu bude vykonávať Súdna rada v zásade len jednorazovo, pri plošných previerkach všetkých sudcov. Následne ju bude síce vykonávať pri kandidátoch na sudcov, a povedzme si otvorene, tam tie previerky nemajú až taký význam, lebo hovoríme o mladých ľuďoch, tridsaťročných, ktorí za sebou, dúfajme, nemajú proste nejaké zistiteľné rizikové udalosti, k tým môže prichádzať až následne, ale problém je ten, že po tých celoplošných previerkach bude sudcovská spôsobilosť preverovaná v klasickom disciplinárnom konaní, ktoré už nebude mať na tento účel žiadne pravidlá, dokonca ani polygraf. K tomu nesmeruje žiaden návrh. Čiže bez ingerencie Súdnej rady, Ústavného súdu, prezidenta, disciplinárny senát, ktorý je kreovaný Súdnou radou, bude rozhodovať bez akýchkoľvek pravidiel o bytí alebo nebytí sudcov, závislý len od toho, či bude voči konkrétnemu sudcovi podaný disciplinárny návrh buď predsedom súdu, alebo ministrom spravodlivosti. A to považujem za nebezpečné, nedomyslené, potenciálne veľmi zneužiteľné. Preto opakovane od tohto miesta varujem, že systém, ktorý tu je navrhovaný, nebudem sa zamýšľať nad jeho motívom, to už sme prebrali, je systém, ktorý nepovedie k zlepšeniu stavu justície, nepovedie, obávam sa, ani k vylúčeniu, dajme tomu, tých, čo len desiatich nehodných sudcov. Ak by k tomu viedol, som za to. K tomu vedú bezpečnostné previerky klasické. A ja som nepočul ešte žiadnu reálnu námietku v tomto parlamente, prečo by nemali sudcovia podliehať klasickým previerkam. Pán poslanec Hlina, myslím, spomínal, že nie je tu alternatíva. Ale je tu alternatíva, to zase treba povedať korektne, že tu je alternatíva, ktorú nikto nespochybnil, okrem toho, že s ňou až tak nesúhlasia konkrétni sudcovia, dnešná sudcovská elita, dnešní sudcovskí funkcionári. To je všetko. Dokonca reformní sudcovia, a na stretnutí sme boli tu s kolegami poslancami, povedali veľmi jednoznačne, nech ma opravia, ak sa mýlim, že radšej mať bezpečnostné previerky klasické v klasickom režime, ako tie, čo bude organizovať Súdna rada a disciplinárne senáty a Ústavný súd a neviem čo. A je mi ľúto, že sa o tomto návrhu, a, ešte raz, ste ho mohli dať vy alebo SMER alebo to je jedno, nediskutovalo, tvrdiac, jediná pripomienka bola, že veď možno medzinárodné inštitúcie by nás za to kritizovali. Ja som odkázal, a pošlem to kolegom, ak budú mať záujem, mám rozsudok Európskeho súdu pre ľudské práva, ktorý potvrdil, že Špeciálny súd s klasickými previerkami spĺňa všetky parametre nezávislého a nestranného tribunálu podľa článku 6 dohovoru. Takže neviem, o akých inštitúciách hovoríme, je to možno o nejakých fórach takých, NGO, ale to nie sú pre nás záväzné medzinárodné fóra. Takže preto si myslím, že ten návrh, ktorý je predložený, je zlý, je zneužiteľný. A prikláňam sa k tomu, ho neschváliť.