24. schôdza NR SR - 4.deň - B. popoludní
Dátum: 2011-10-19
Poslanec: Rošková, Ľubica (SMER - SD)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

Ďakujem pekne. Vážený pán predsedajúci, pán minister, panie poslankyne, páni poslanci, vraciam sa opäť k tomuto zákonu aj v druhom čítaní, pretože chcem zdôrazniť potrebu zachovania rekondičných pobytov pre jednotlivé profesie. Mám totiž stále pocit, že šetriť verejné financie v zdravotníctve je oveľa lacnejšie predchádzaním ich chorôb, ako následne ich liečiť. A to, si myslím, jednoznačne hovorí za všetko. Nie je možné iba jednostranne vychádzať v ústrety zamestnávateľom. A tento zákon o tom jednoznačne hovorí. Zdravie nenahradí žiadna peňažná náhrada či osobitný príplatok rizikového zamestnania. Nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 115/2006 Z. z. stanovuje minimálne zdravotné a bezpečnostné požiadavky na ochranu zamestnancov pred rizikami súvisiacimi s expozíciou hluku. Zamestnávateľ musí dať zamestnancom k dispozícii chrániče sluchu, ak expozícia hluku prekročí dolné akčné hodnoty expozície, t. j. 80 decibelov. Poškodenia sluchu sa dotýkam práve preto, že s ním máme v rodine osobné skúsenosti a že chrániče sluchu sú len jedným z článkov pomoci zamestnancom. Štatistika Národného centra zdravotníckych informácií z roku 2009 hovorí o náraste počtu poškodených ľudí, bol zaznamenaný výraznejší trend pri poškodení sluchu hlukom, kde pri celkovom počte 36 prípadov hlásených chorôb z povolania došlo k vzostupu o 118 % v porovnaní s priemerným počtom hlásených poškodení hlukom v roku 2008, čo je, dovolím si povedať, alarmujúci nárast. Najčastejšie boli touto chorobou z povolania v roku 2009 postihnutí pracujúci medzi 50 a 59 rokom života s miernym posunom do vyšších vekových skupín. V porovnaní s predchádzajúcimi rokmi to predstavovalo 46,4-percentný nárast hlásení chorôb z povolania. Boli tak postihnuté najviac robotnícke profesie v ťažbe, robotníci v poľnohospodárstve, v lesníctve, stavební robotníci a robotníci pri obsluhe strojov a zariadení. Pri hodnotení zdravotníckej organizácie, ktorá hlásila chorobu z povolania v jednotlivých krajoch, bol v roku 2009 najväčší výskyt choroby z povolania v Košickom kraji. To znamená 162 hlásení. To je nárast o 17,4 % oproti roku 2008. Ďalej to bolo Banskobystrickom kraji 122 hlásení a v Žilinskom kraji 111 hlásení, teda v krajoch s vysokou mierou nezamestnaných, čo vo mne nepriamo vyvoláva otázku, či dodržujú zamestnávatelia zákon, dostávajú zamestnanci ochranné pomôcky v dostatočnom množstve a kvalite alebo ich nedostávajú, alebo si zamestnávateľ hneď dá aj odpoveď, veď ak sa ti to nepáči, môžeš odísť a príde ďalší z dlhého radu nezamestnaných. Nemá byť povinnosťou štátu starať sa o svojich občanov, dbať na prevenciu a predchádzať chorobám z povolania aj starostlivosťou o ich zdravie? Pokladám rekondičné pobyty za jednu z týchto ciest, a preto by sme ich nemali rušiť. Musíme si uvedomiť aj skutočnosť, že strata sluchu spôsobená nadmerným zaťažením hluku pri práci je najčastejšou chorobou z povolania v Európskej únii a tvorí v nej jednu tretinu osôb, ktoré práve postihuje táto choroba. Pokračujúce vystavenia hluku nad úrovňou 80 decibelov môžu spôsobiť trvalé poškodenia sluchu. Nechcem hovoriť o ďalších následkoch, ktoré hluk spôsobuje. Ovplyvňuje a pôsobí celkovo negatívne na organizmus človeka. Rekondičný pobyt je účinnou prevenciou možného poškodenia zdravia zamestnancov a je cielene zameraný na kompenzáciu predkladaných možných poškodení zdravia zamestnanca vykonávanou prácou. Neobstojí podľa mňa vyjadrenie, že prevencia a ochrana aj formou rekondičných pobytov je zbytočná. Z toho dôvodu by podmienky účelnosti rekondičných pobytov mali byť zachované pri expozícii hluku nad 80 decibelov. Musím sa priznať, pán minister, že mám tu aj pozmeňujúci návrh, ktorý, žiaľbohu, nepredložím, pretože sa mi to zdá úplne zbytočné, nakoľko ste už opakovane mi na sociálnom výbore povedali, že nepodporíte tento návrh a že sa vám zdá, že ísť niekde na rekondičný pobyt raz za tri roky je úplne zbytočné. Preto si myslím, že stále pretrváva vo vašich názoroch myšlienka, že vyjsť v ústrety zamestnávateľom je oveľa lepšie, ako chrániť zdravie zamestnancov. Ďakujem pekne.