34. schôdza NR SR - 7.deň - B. popoludní
Dátum: 2018-09-19
Poslanec: Klus, Martin (SaS)
Druh vystúpenia: Vystúpenie v rozprave

115. Vážená pani predsedajúca, milé kolegyne, milí kolegovia, ďakujem pekne za slovo a dovolím si teda povedať možno pár takých ďalších slov, ktoré súvisia s týmto návrhom zákona, a mnohé už povedal môj predrečník Ondrej Dostál, ktorý predniesol aj návrh pozmeňujúcich návrhov, ktoré spoločne predkladáme a ktoré riešia podľa možnosti tie najzávažnejšie chyby a nedostatky tohto návrhu zákona. Podobne ako on, aj ja si myslím, že nájdu sa v ňom aj pozitívne momenty, ale predsa len ako opozičný poslanec Národnej rady Slovenskej republiky sa pokúsim vypichnúť možno to, čo predkladatelia celkom nedomysleli, keď tento návrh zákona predkladali. Zaujímavosťou je a tým by som začal, že Ústava Slovenskej republiky nedefinuje explicitne politické strany a hnutia, možno keď už sme chceli riešiť túto problematiku, tak sme mali začať práve tým, že náš základný zákon Ústava Slovenskej republiky by mohla byť ďaleko presnejšia v tejto súvislosti, ale nešli sme touto cestou, ja to rešpektujem, ale potom si skúsme pozrieť oddiel 3 Ústavy Slovenskej republiky, konkrétne čl. 29 a jeho jednotlivé body, a teda napríklad to, že právo slobodne sa zdržovať sa zaručuje, každý má právo spolu s inými sa združovať v spolkoch, spoločnostiach alebo iných združeniach, druhý bod hovorí, že občania majú právo zakladať politické strany a politické hnutia a združovať sa v nich, preto hovorím, že tam nie je nejaký komplexnejší prístup k politickým stranám, je tam len práve takéto ustanovenie, ktoré charakterizuje to, čím vlastne politické strany podľa nášho právneho poriadku sú, no a potom ten tretí a štvrtý bod sú ešte zaujímavejšie, a teda výkon práv podľa ods. 1 a 2 možno obmedziť len v prípadoch ustanovených zákonom, ak je to v demokratickej spoločnosti nevyhnutné pre bezpečnosť štátu, na ochranu verejného poriadku, predchádzaniu trestným činom alebo na ochranu práv a slobôd iných. Tu už začínam cítiť problém, pretože niektoré ustanovenia tohto zákona by mohli byť možno nie celkom presne interpretované alebo dokonca dezinterpretované, pokiaľ ide o to, či tie veci, ktoré rieši vami predložený návrh zákona, skutočne riešia problém s tým, že tu máme nejakú ohrozenú bezpečnosť štátu, ochranu verejného poriadku, predchádzanie trestným činom alebo ochranu práv a slobôd iných. No a tá, ten štvrtý bod, to je práve to, že politické strany a politické hnutia, ako aj spolky, spoločnosti alebo iné združenia sú oddelené od štátu. Tu sa ja už dlhšie roky ako politológ celkom zabávam, pretože podobne je to charakterizované v prípade oddelenia nášho štátu od náboženstva a jednotlivých cirkví, a všetci vieme, že nižšia právna sila, bohužiaľ, toto oddelenie nezabezpečuje, takže podobne je to aj v prípade politických strán. A práve tu niekde sme mohli začať, keď už sme to mysleli vážne s tým, že by práve Ústava Slovenskej republiky mohla explicitnejšie riešiť aj to, akým spôsobom a za akých okolností fungujú politické strany na Slovensku. Hovorím to aj preto, lebo, samozrejme, vychádzam z rôznych komparatívnych štúdií, naša ústava sa najaktívnejšie viazala práve na nemeckú, nazvime to ústavu, ktorú tam nazývajú základný zákon, podobne je zo aj v prípade iných krajín, najmä nášho blízkeho okolia, strednej a východnej Európy, ktoré si po páde železnej opony zobrali práve nemecký Grundgesetz za svoj základ, a treba povedať, že nemecký základný zákon podstatne aktívnejšie charakterizuje aj fungovanie politických strán. Politické strany sú teda aj v týchto krajinách kodifikované ako inštitúcie, ktoré zohrávajú v demokratickom systéme dôležitú úlohu, a príspevok k formovaniu definícií, rozvoju alebo vyjadreniu vôle ľudu. Čiže tam je to omnoho presnejšie zadefinované v už samotných ústavách týchto štátov. Jednou z výnimiek je práve Slovenská republika, neviem, čo viedlo vtedajších kodifikátorov Ústavy Slovenskej republiky, že toto opomenuli alebo že to nechali tak voľne zadefinované, ako som už spomínal, ale v zásade naozaj sa jedná len o to, že podľa nášho právneho poriadku občania majú právo zakladať politické strany, hnutia a združovať sa v nich. Bodka. A tu vidím tak trošku problém, pretože ak čl. 31 ústavy hovorí o tom, že zákonná úprava všetkých politických správ a slobôd a jej výklad a používanie musia umožňovať a ochraňovať slobodnú súťaž politických síl v demokratickej spoločnosti, tak práve pri tomto návrhu zákona je tá slobodná súťaž aj podľa toho, čo sme tu už predostreli aj v našich pozmeňovacích návrhoch, čiastočne obmedzená a ohrozená. No a prečo som spomínal ten nemecký základný zákon, ja by som sa rád dostal ešte k jednej veľmi dôležitej maličkosti, ktorá je dosť podstatná, a to je vlastne vôľa občanov zúčastňovať sa na veciach verejných prostredníctvom politických strán. Hneď na úvod chcem povedať, že tento problém nie je len problémom Slovenskej republiky, je to problém širokospektrálny, v rámci, v rámci celého starého kontinentu, čelíme tomuto problému, obzvlášť napr. aj Nemecko, vidíme, akým spôsobom sa niektorí straníci stavajú k svojim vlastným politickým stranám, či už v rámci konzervatívnych demokratov, alebo sociálnych demokratov, ale práve tu zabetónovanie istej charakteristiky politických strán by mohlo spôsobiť problém, pretože tu vznikajú nové politické strany, ktoré sú priamo šité najmä na mladého voliča, dokonca by som povedal, sú až elektronické, tieto politické strany. Spomeniem napr. nemeckých alebo českých pirátov, ale v minulosti to boli aj rôzne platformy zelených, rôzne politické hnutia, ktoré sa venovali všakovakým problémom, ktoré nemecká, a nielen nemecká, ale aj iné spoločnosti mali. No a práve tieto politické strany, ktoré dnes fungujú, ako som už spomínal, najmä na elektronickom princípe, by pri súčasnej právnej norme, a tej, ktorú chcete navrhnúť vy, mohli byť vážne obmedzené a pravdepodobne by bolo aj nerealizovateľné takýmto spôsobom fungovať v našich podmienkach, čo považujem za škodu, pretože mladí ľudia by mali mať aj prostredníctvom týchto nových politických platforiem šancu aktívnejšie participovať na veciach verejných. Inak povedané, váš návrh zákona nás istým spôsobom posúva späť do 19. storočia, kedy mnohé z tých, z tých ustanovení, ktoré ste predložili vy, boli tradičné práve pre túto dobu, zatiaľ čo niektoré návrhy, alebo teda niektoré zákony aj v okolitých krajinách sú omnoho liberálnejšie a omnoho aktívnejšie zaberajú práve tú možnosť, ktorú som už spomínal, a to sú rôzne sociálne hnutia alebo potom aj rôzne politické strany, ktoré majú veľmi špecifický charakter orientovaný najmä na mladého voliča. Len príklad, v Českej republike sa práve spomínaní Piráti stali v podstate treťou najsilnejšou politickou stranou. Vekový priemer tejto politickej strany je 37 rokov, pomer zastúpenia žien je 25 rokov, zastúpenie kandidátov s vysokoškolským vzdelaním 53,4 %, no a práve tých v posledných voľbách do poslaneckej snemovne získali až 22 mandátov z 200, čiže 10,79 % hlasov. Aj tu vidíme, že práve takýto nový typ, fenomenálny, tento nový typ politickej strany mal až fenomenálny nástup v českom politickom systéme. Môžme mať výhrady k tomu, čím vlastne Piráti v Českej republike sú, môžme mať výhrady už k samotnému názvu tejto politickej strany, ale práve na ich príklade môžme vidieť, že rigidnejšie zadefinovanie politických strán, tak ako ho predstavujete aj vo vašom zákone, neumožňuje práve takémuto typu politických strán, aby sa aktívnejšie presadil. No a podobne je to aj v prípade iných politických strán, naprieč celým svetom. Mňa zaujali najmä švédske a nemecké príklady v tejto súvislosti, a keď už hovorím o tom nemeckom príklade, tam síce pirátska strana, podobne ako v Čechách, nie je až taká úspešná, ale sú tam také maličkosti, ako je napr. tzv. liquid feedback, majú zavedené vertikálne štruktúry, ktoré nazývajú ako clews alebo squad, nechcem, nechcem vás teraz zaťažovať tým, čo to všetko znamená, predsa len je už pokročilejšia hodina, ale odporúčam do vašej pozornosti, možno si takéto niečo preštudovať, rád vám dám k dispozícii, ak by ste mali záujem, a uberajme sa skôr touto cestou. Možno aj pri tých stranách, ktoré dnes nazývame štandardnými, pretože práve táto cesta umožnila nemeckým, českým, ale aj švédskym mladým ľuďom aktívnejšie sa zapojiť do verejného života napriek tomu, že nemusí mať hneď federálne alebo celoštátne záujmy. Hovorím v tejto súvislosti aj o miestnych alebo regionálnych aktivitách, ktoré rôzne nové politické strany, resp. politické hnutia vyvíjali, a touto právnou normou, ktorú tu dnes prerokúvame a ktorú tu dnes máme predloženú, by sme tomu, by sme tomu zabránili. No aj z tohto je zrejmé, že legislatívna úprava politických strán by mala nie komplikovať, ale, naopak, zjednodušiť vznik a organizáciu politických strán, čím sa zvyšuje nádej na férovú politickú súťaž, a teda dať ju do súladu aj s Ústavou Slovenskej republiky, a teda aj schopnosť osloviť politickými ideami aktuálne aj ťažko osloviteľné skupiny obyvateľov. Bohužiaľ, u nás si takíto obyvatelia volia protestný hlas prostredníctvom politických strán, ktoré majú blízko k neonacistickej symbolike, alebo majú blízko k rôznym všakovakým ideám, ktoré nie sú v súlade s demokratickým a pluralitným politickým zriadením. Takže majme toto, prosím, na pamäti, keď budeme o vašu, vami predloženej legislatívnej norme hlasovať. A potom ešte jedna dôležitá vec v rámci môjho vystúpenia. Dovolím si odcitovať, mám správy a odporúčania známej Benátskej komisie Rady Európy, ohľadom politických strán, a to z 13. marca 2016. Počúvajte, prosím, pozorne. Minimálne členstvo môže predstavovať neprekonateľnú prekážku pre vznik nových politických strán, najmä na lokálnej úrovni. To je prvý bod. Druhý. Zloženie politických strán v demokratickom systéme by nemalo byť oveľa zložitejšie a náročnejšie ako zloženie akéhokoľvek iného združenia či spoločenstva. Tretí bod. To, či je politická strana relevantná, čo do počtu členov, by nemalo byť v kompetencii orgánov, ale vyjadrením všeľudovej vôle, a teda ľud by podľa Benátskej komisie mal rozhodovať. Tu sa zhodujem s tým, čo už hovorili moji predrečníci, konkrétne najmä Ondrej Dostál. Načo to tým politickým stranám vnucovať, nech sa občan rozhodne, či chce mať v názve strany napr. meno vodcu alebo politického lídra, akokoľvek vzato, to zoberieme. No a Benátska komisia vyjadrila svoje pochybnosti o tom, či by mal štát zavádzať minimálne členstvo pre politické strany, resp. zásah štátu do kreovania politických strán celkove, pokiaľ nepredstavujú, a to by som rád zdôraznil, hrozbu pre slobodný a demokratický poriadok či slobodu jednotlivca, je pochybením v demokratickej spoločnosti a tak ďalej a tak ďalej. Nevidím takúto hrozbu, minimálne v súvislosti s tými politickými stranami, ktorých sa bezprostredne váš návrh zákona dotkne, a tým mám na mysli, samozrejme, najmä kolegov z OĽANO, resp. do istej miery aj kolegov z Kotlebovej Ľudovej strany Naše Slovensko, Kollárovej SME RODINA a do istej miery aj nás všetkých ostatných. Takže buďme, prosím, pozorní a načúvajme aj tomu, čo hovoria odborníci v tejto oblasti, a všímajme si aj príklady zo sveta, ako som už spomínal, najmä Nemecka, Českej republiky, Švédska, ale môžme ísť takto ďalej, kľudne aj do Francúzska a niektorých ďalších krajín, kde práve tam tieto princípy sú opačné ako u nás, a tá tendencia je skôr zliberálňovať, ako, ako sťažovať slobodnú súťaž politických strán. Majme to, prosím, na pamäti, keď budeme hlasovať o tejto zákonnej norme. Ďakujem pekne za pozornosť.