Alegzandra/wili-2018-roplus huggingface dataset:
La història de les armes nuclears relata el desenvolupament de les armes nuclears. Les armes nuclears són dispositius que posseeixen un enorme potencial destructiu que utilitza l'energia derivada de la fissió nuclear o reaccions de fusió nuclear. Començant amb els avenços científics de la dècada de 1930, que va fer possible el seu desenvolupament, mitjançant la continuació de la carrera d'armaments nuclears i les proves nuclears de la Guerra Freda, i, finalment, amb les qüestions de la proliferació i el possible ús de terrorisme a principis de segle XXI.

Quant a les aplicacions de l'algorisme DFS en àrees específiques, com la cerca de solucions en intel·ligència artificial o el recorregut de pàgines web per part d'aranyes web, el graf que cal recórrer és o bé molt gran o bé infinit (DFS pot patir parades). En aquests casos, una solució pot ser limitar la cerca només fins a una certa profunditat; a causa de la limitació de recursos, com la memòria o l'espai en disc, no s'acostumen a utilitzar estructures de dades per guardar l'historial de quins vèrtexs s'han visitat. Quan es realitza la cerca fins a una profunditat limitada, el temps encara és lineal en termes del nombre de vèrtexs expandits i arestes (encara que aquest nombre no és el mateix que la grandària de tot el graf, ja que pot ser que alguns vèrtexs es recorrin més d'un cop i d'altres no es visitin), però la complexitat en espai d'aquesta variant de DFS només és proporcional a la profunditat límit, i com a resultat, molt menor que l'espai necessari per explorar fins a la mateixa profunditat mitjançant la cerca en amplada. Per a aquestes aplicacions, DFS resulta millor en la implementació de mètodes heurístics per escollir una branca apropiada. Quan no es coneix a priori una profunditat límit adequada, la cerca en profunditat iterativa aplica l'algorisme DFS repetidament amb una successió de límits creixent per a la profunditat. En el mode d'anàlisi de la intel·ligència artificial, amb un factor de ramificació superior a 1, la cerca en profunditat iterativa incrementa el temps de procés només en un factor constant sobre el cas en què es conegui prèviament la profunditat correcta, a causa del creixement geomètric del nombre de nodes per nivell.

El chimila o ette taara ('llengua de la gent') és una llengua de la família lingüística txibtxa, parlada pels chimiles (ette ennaka), que viu a Colòmbia, congregat al resguardo chimila, integrat per les àrees d'Issa Oristunna (Tierra de la Nueva Esperanza) i Ette Buteriya (Pensament Propi), a Sabanas de San Ángel, departamento del Magdalena; Naara Kajmanta (Mare Nostra), al corregiment de Gaira, Santa Marta, Magdalena; i Itti Takke (Nova Terra), municipi d'El Copey, departament de Cesar. El nom del departament Cesar prové del chimila Chet-tzar o Zazare ("aigües tranquil·les").

Amb l'objecte de romandre entenimentat, després dels interrogatoris extrem a què va ser sotmès, la CIA va permetre a Mohàmmed de desenvolupar un model d'aspiradora.
Parin, N.V., A.N. Mironov i K.N. Nesis, 1997. Biology of the Nazca and Sala-y-Gómez submarine ridges, an outpost of the Indo-West Pacific fauna in the Eastern Pacific ocean: composition and distribution of the fauna, its community and history. Adv. Mar. Biol. 32:145-242.

Es coneix amb el nom de mehndi, i és un costum musulmà provinent de l'Àfrica del Nord, encara que també es practica a l'Àsia Occidental i Meridional i a l'Àfrica Nord-oriental. S'aplica en mans i peus en ocasions especials, com ara casaments i celebracions.

El desenvolupament de GIMP va començar l'any 1995 com un projecte semestral dels aleshores estudiants Spencer Kimball i Peter Mattis a la Universitat de Berkeley. La primera versió pública de llançament de GIMP (0.54) va ser al gener de 1996 i aleshores l'acrònim significava «General Image Manipulation Program» («Programa de manipulació d'imatges general»).

Dels 342 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,3% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 32,5% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.

Beaumont-en-Beine és un municipi francès, situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 150 habitants.

Aquestes dues variants de l'algorisme DFS visiten els veïns de cada vèrtex en ordre invers l'una de l'altra: el primer veí de v que visita la variant recursiva és el primer en la llista d'arestes adjacents, mentre que en la variant iterativa el primer vèrtex visitat és l'últim de la llista d'arestes adjacents. La implementació recursiva visita els nods del graf d'exemple en l'ordre A, B, D, F, E, C, G. La implementació iterativa visita els nodes en l'ordre A, E, F, B, D, C, G. La variant iterativa és semblant a la cerca en amplada, però difereixen en dos aspectes: utilitza una pila en comptes d'una cua, i no es comprova si un vèrtex s'ha visitat fins que aquest vèrtex s'ha desempilat, en comptes de verificar-ho abans d'empilar-lo. Notem que aquesta implementació iterativa de DFS pot arribar a utilitzar un espai O(|E|) en el cas pitjor, per exemple en un graf complet.

Per una banda, el 1630 Laurent de Coriolis dirigí a la Provença l'alçament dels cascavèus (cascabells) fins a la seva repressió el 1632. Per l'altra, es produí la conspiració contra el rei de Gastó d'Orleans amb el suport d'Enric II de Montmorency (1595-1632), governador general del Llenguadoc des del 1613. Es tractava d'una revolta de caràcter federal i un xic anacrònica, que suposà la sublevació de tot el Llenguadoc, la Marca, el Llemosí i la Gasconha. Però foren vençuts l'u de setembre del 1632 a Castelnaudari. Ferit i presoner, Montmorency fou executat a Tolosa el 30 d'octubre del mateix any. Durant el conflicte va rebre el suport de Montpelhièr i Tolosa pel conflicte que mantenien els Estats contra Richelieu, però no pas de Nimes ni de Narbona.
Sayn-Homburg (diferent del posterior comtat de Sayn-Wittgenstein-Homburg) fou un comtat del Sacre Imperi Romanogermànic creat per la partició del contat de Sponheim-Sayn el 1283. La capital era Homburg.

Prèviament, alguns científics havien suggerit que el camarasaure i altres sauròpodes es podrien haver empassat pedres (gastròlits) per a ajudar a moldre el menjar a l'estómac i aleshores les regurgitaven o les passaven pel tracta digestiu quan esdevenien molt suaus. Tanmateix, anàlisis més recents han suggerit que aquest no era el cas. A més a més, les dents fortes i robustes del camarasaure en particular estaven més desenvolupades que les de la majoria de sauròpodes, indicant que hauria pogut processar el menjar a la boca en cert grau abans d'empassar-se'l.

El 1999 torna als estudis al Bard College de Nova York per una llicenciatura en literatura. Des del 2001 ha suspès la seva carrera d'actriu per concentrar-se en els estudis, diplomant-se el 2003. Entre el 2003 i el 2007, l'actriu es dedica exclusivament a la carrera teatral a Nova York; actua a les obres teatrals 24 Hour Plays, The Sugar Syndrome i Third. A més surt en l'obra de Broadway Suburbia, al costat de Kieran Culkin i Jessica Capshaw al Second Stage Theatre.

Avui es creu que es tracta tan sols de figures retòriques i no d'una veritat històrica, entre altres coses perquè era habitual atribuir a Salomó tota obra filosòfica eminent de la qual es desconeixia el seu autor, com era també normal atribuir a David qualsevol peça lírica en el mateix cas. L'estil literari i l'ús de la llengua l'ubica en temps del rei persa Cir. Els estudiosos no creuen que el llibre hagi estat compost ni per un rei de Jerusalem de la Casa de David ni per un fill d'aquest, i per tant avantpassat de Jesucrist.
Hubert Deschamps en la seva Histoire de Madagascar apareguda l'any 1972, suposa que els pirates no mantenien pas verdaderament bones relacions amb les poblacions locals perquè eren massa rudes i estenien massa les seves riqueses ; recolza aquesta hipòtesi amb la destrucció i el pillatge de Libertàlia - un govern dit republicà que es pot qualificar de igualitari, on els pirates i els malgaixos convivien a Diego-Suarez. En el conjunt, els investigadors pensen que els pirates mantenien bons contactes amb les poblacions, com Filliot en La Traite des esclaves vers les Mascareignes au XVIIIe siecle aparegut l'any 1974, Guillaume Grandidier en Histoire physique, naturelle et politique de Madagascar, histoire politique et coloniale, vol V, fascile 1, aparegut l'any 1958, o encara Yvette Sylla, en el seu article Les malata : cohésion et disparité d'un groupe aparegut en Omaly sy Anio el 1985-86, que suposa el contrari, i els concedeix fins i tot una posició influent al si de les comunitats locals. Els pirates s'havien aliat als caps locals que els consultaven de temps a altre per atreure's la seva simpatia i eventualment les seves bones gràcies. El sentit de la jerarquia, l'autoritat estricte i la ment de solidaritat dels pirates pot permetre de comprendre, segons Yvette Sylla, la bona receptivitat dels malgaixos a la seva consideració i l'èxit de les seves integracions. Eren també molt segurament més respectuosos que els tractants europeus, perquè el seu interès no era pas el mateix des de l'inici, ni l'objectiu dels seus intercanvis amb els locals. Els pirates s'interessaven més sincerament pes malgaixos, provant d'aprendre les seves llengües, els seus costums, menjant com ells, i barrejant-se amb ells. Creaven aliances matrimonials amb els pobles, creaven coalicions d'interessos amb els caps locals i alguna vegada intervenien en les relacions intercomunitàries, de vegades conflictives.

Són peixos batidemersals (que viuen en aigües fondes a prop del fons del mar) que es troben als oceans i mars temperats i tropicals fins als 3.000 m de fondària.

Tàcit l'esmenta com a millor que molts nobles cavallers i senadors que van revelar els seus còmplices, a vegades parents propers, sense necessitat de tortura.

Koichi i Shige els ofereixen una estada a la ciutat balneària de Atami, agradable per moments, però el soroll ocasionat de nit pels altres clients de l'hotel els empeny a tornar més d'hora del previst. Els fills no estan disposats a acollir-los: Shukichi anirà a casa d'un amic, mentre que Tomi dormirà a la de Noriko. El vespre, Shukichi surt a beure amb el seu amic, i la policia el porta borratxo a casa de Shige. Tomi convida Noriko a tornar-se a casar, perquè Shoji ha mort fa més de vuit anys. L'endemà, els pares decideixen tornar.

o El pèndol de Foucault (Il pendolo vaig donar Foucault, 1988) escrit pel semiòleg italià Umberto Ressò. És considerat un llibre iniciàtic o potser anti-iniciàtic i anti-esotèric, a causa dels matisos satírics de la trama.

Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'anàlisi del temps i l'espai necessaris per a l'algorisme DFS difereix en funció de l'àrea d'aplicació. En informàtica teòrica, l'algorisme DFS s'utilitza per recórrer un graf sencer, i necessita un temps Θ(|V| + |E|), lineal en la grandària del graf. En aquestes aplicacions, també necessita espai O(|V|) en el cas pitjor per emmagatzemar la pila de vèrtexs del camí de cerca en curs, així com el conjunt de vèrtexs ja visitats. Per tant, les fites de temps i espai són les mateixes que per l'algorisme de cerca en amplada, i l'elecció de quin d'aquests dos algorismes cal utilitzar no depèn tant de la seva complexitat com de les diferents propietats de les ordenacions de vèrtexs que produeixen.

A la televisió la Hoffmann ha estat protagonista de la sèrie Someone Like Me, centrada en una jove, Gaby, i la seva família disfuncional. La sèrie només va durar sis episodis. La idea de la sèrie va néixer quan l'aleshores productora Gail Berman va llegir un article del New York Times sobre l'hotel protagonista del llibre per nens Gaby at the Chelsea, escrit per Viva i Jane Lancellotti. El 1995, amb Shelley Long, actua en el telefilm Un divendres boig, remake de la pel·lícula Freaky Friday, interpretada el 1976 per Jodie Foster i Barbara Harris.

la creu solar (símbol neolític que designa la totalitat, per la suma dels punts cardinals i el Sol), que es refereix a la roda del carro que transportava el sol segons la mitologia

El darrer rei fou Enric III (1562-1610), més tard Enric IV de França, el 1564 va fer publicar Styl de la Justicy deu Pays de Bearn, i promourà les obres públiques, així com el comerç amb Lisboa, Sevilla i Barcelona. El 1566 va fer obrir una escola protestant a Ortès, però el 1572 es convertí al catolicisme per tal d'accedir al tron de França. El 1576 tornaria a unir Gasconha i Roergue, però hagué de fugir de París i traslladaria la cort a Nérac. Esdevindria una mena de rei de Gascunya i venceria als protestants a Caurs (1580) i Courtras (1587). El 1584 fou declarat definitivament hereu del tron francès, al qual no accediria oficialment fins al 1589. Integraria definitivament el Bearn i la Gascunya a França, però hagué de sufocar una revolta de pagesos.

El hassi (Hs) no té cap isòtop estable. S'han caracteritzat 15 isòtops, el més estable dels quals és el 277Hs, amb un període de semidesintegració de 40 minuts.

Es conserven deu sirventesos intercambiats entre Torcafol i Garin d’Apchier; d’aquests, només cinc són textos complets i els altres es conserven fragmentàriament. Algunes d’aquestes peces han estat atribuïdes, segons els editors, a un o altre autor (vegeu l’edició moderna de Latella 1994). Alguns dels textos són de difícil comprensió pel seu caràcter fragmentari i perquè es refereixen a fets concrets de la història local.
Tokyo monogatari (títol original en japonès, 東京物語; literalment, en català, "Contes de Tòquio") és una pel·lícula japonesa, dirigida per Yasujiro Ozu l'any 1953. Es tracta d'un drama que explica com una parella de jubilats viatgen a Tòquio per a visitar els seus fills, però aquests estan tan ocupats pels problemes quotidians que gairebé no tenen temps d'ocupar-se dels seus pares. Ozu denúncia amb aquesta història l'inici de la desintegració del sistema familiar tradicional japonès.

Malgrat tot, aquest filohabe va saber donar a la seva regió l'estructura i l'organització solidaria que li calia per poder estar en una zona relativament prospera sobre el plànol comercial i agrícola. Sobre el plànol econòmic va liberalitzar el comerç obrint els ports Betsimisaraka als tractants estrangers, als malata o als indígenes, afavorint així les iniciatives personals. Encoratjar la producció d'arròs per poder exportar els excedents cap a les Mascarenyes. Sobre el plànol social, va provar de barrejar les diverses comunitats per crear una autèntica unió i obrir el comerç a la gent del sud com del nord, donant de les terres als Antatsimo cap a Tamatave, Foulpointe, Fénérive, abandonades pels locals. Hi havia doncs ambicions polítiques, econòmiques i socials a llarg terme, esperant que els seus descendents els portessin i els perpetuessin. Desgraciadament, no va aconseguir mantenir una cohesió social al si de la confederació; dos exemples són relatat per E.G. Mangalaza en Vie et mort chez les Betsimisaraka.

El segon, que els científics alemanys estaven molt especialitzats i orientats al pràctic. Això els va impedir entendre el projecte d'investigació en tota la seva extensió.

Isabel Maria Oliver Sagreras (Campos, Mallorca, 28 d'abril de 1961) és una biòloga i política mallorquina, diputada al Congrés dels Diputats en la VIII legislatura i diputada al Parlament de les Illes Balears en la VII i VIII legislatures.

Un dia, quan Lolita està internada en un hospital a causa d'una malaltia adquirida durant el viatge, aprofita per escapar-se d'Humbert, amb un home lligat a la indústria del cinema, a Hollywood. Quan Humbert va a l'hospital i no la troba es queda molt abatut i apesarat, i es disposa a trobar la persona amb qui se n'havia anat Lolita.

Les estratègies tècniques es completen amb les estratègies d'organització que impliquen la contractació de personal, programes de formació o dotació de recursos econòmics, però sobretot una bona política de preservació digital ha d'estar dirigida a la missió i objectius de l'empresa, definir la responsabilitat de l'empresa, decidir quins aspectes de la col·lecció s'han de preservar i per a què, recursos disponibles i la metodologia, normes i criteris que s'han seguit.
Les fulles, alternes, de 10 a 18,5 cm. de llarg i de 5 a 7 cm. d'ample, són lanceolades, de marges sencers o, de vegades, una mica ondulats. La part superior de la fulla és de color verd fosc, brillant, suau, llis, mentre que la part inferior és tomentós. A la tardor, les fulles es tenyeixen d'una tonalitat vermellosa i, posteriorment, resten a les branques durant molt temps passant al color groc i, finalment, al groc amarronat. A la primavera cauen les fulles seques amb la nova brotada.

La Casa Roig va ser encarregada per Josep Roig i Marcel al mestre d'obres Pere Ros i Tort. El projecte, conservat a l'arxiu de l'Ajuntament de Vilafranca, data del 14 de maig de 1885 i va ser aprovat el 19 de maig del mateix any. La construcció data del 1886.

Ten New songs va ser el primer àlbum de Cohen produït digitalment, tot i que no ho va ser en un estudi professional, sinó que ho fou en el mateix estudi de Cohen i Robinson a Los Angeles.

La bandera s'aprovà per Resolució de 22 d'abril de 2005, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 5.008, de 18 de maig de 2005.

1945 - Cuirassat Missouri (Badia de Tòquio, Japó): les autoritats japoneses firmen la rendició del país davant dels aliats (Segona Guerra Mundial).

Es defineix com el paper que té el Dret (entès en aquest cas com a sistema jurídic) en la regulació de l'activitat econòmica. Aquest marc legal, que estableix les "regles del joc" neutrals per als actors econòmics, abasta les transaccions borsàries, l'auditoria de negocis, les lleis referents a l'economia (com les lleis monetàries, per exemple), i en general totes les activitats comercials i de funcionament dels mercats. S'observa llavors fins a quin punt els camps de l'economia i el Dret estan estretament lligats i mantenen una interacció constant entre si. Cal remarcar que el fet d'exercir influència en l'esfera econòmica, se li dóna al Dret un caràcter multidisciplinari, amplia notablement el seu camp d'acció i s'aparta de la tradició antiga europea.

L'edifici conegut com Pati Llimona es localitza al districte de Ciutat Vella de la ciutat de Barcelona, en una illa de cases emmarcada pels carrers Sant Simplici, Viladecols, Correu Vell i Regomir. L'edifici es desenvolupa en una parcel·la poligonal molt irregular fruit de la seva evolució històrica, tot disposant de l'accés principal al número 2-6 del carrer Sant Simplici.

El mentó comprèn la símfisi mentoniana de la mandíbula o maxil·lar inferior. Posseeix pèls llargs i gruixuts en el mascle, pell movible, una capa subcutània amb teixit adipós –que pot donar lloc a la papada. Els músculs que comprenen el mentó són, fonamentalment, el triangular dels llavis i el quadrat de la barba.

El 1999 la banda va llançar el seu sisè àlbum, molt melòdic: Plastik. Encara que Wunschkind i Unrein contenien solament una cançó lenta, Dero, que pren lliçons de cant clàssic des de fa uns anys, va tractar de cantar en un espectre molt més ampli en Plastik. Per al senzill, Fieber, la banda va rebre ajuda de Nina Hagen. A la tardor del 1999, van tocar recolzant la gira europea de Skunk Anansie i després una gira pròpia a Alemanya.
La renda mediana per habitatge era de 36.328 $ i la renda mediana per família de 43.977 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.688 $ mentre que les dones 19.750 $. La renda per capita de la població era de 15.563 $. Aproximadament el 8% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

El 1825 la tribu balutxi dels khoses va fer certes incursions al Cutch i els britànics van considerar necessari fer una demostració militar preventiva. Dels dos germans que quedaven al govern d'Hyderabad, Karram Ali va morir el 1828 sense fills i va deixar sol a Murad Ali. El 1830 aquest va permetre, després de diversos retards, que el tinent britànic Alexander Burnes (després Sir) pogués remuntar el riu Sind en missió d'exploració portant alguns regals enviats pel rei d'Anglaterra per a Ranjit Singh de Lahore. Murad Ali va morir poc després (1832) i va deixar dos fills que van exercir el govern i van signar un acord amb els britànics de caràcter comercial, pel qualels comerciants i mercaders podrien utilitzar els camins del Sind però cap britàni es podria establir al territori. A aquest tractat es van adherir els mirs de Khairpur (1833).

A l'escola d'Ernst Busch, el Sr.Ostermeier va rebre la influència de la tradició del teatre alemany de l'Est. A més, va estudiar Brecht, Meyerhold, Stanislavsky..., per tant, les seves posades en escena mostren la influència d'aquests autors.

Un preordre és una llista dels vèrtexs segons l'ordre en què l'algorisme DFS els visita per primer cop. Aquesta és una manera natural i compacta de descriure l'evolució de la cerca. Un preordre d'un arbre d'expressió és l'expressió en notació polonesa.

La UNESCO va publicar unes directrius l'any 2003 elaborades per la Biblioteca Nacional d'Austràlia que tenen com a principal objectiu orientar a les persones i organitzacions responsables de preservar el patrimoni digital, facilitant i promovent una actuació proactiva i dinàmica de les persones que configuren aquestes organitzacions. El contingut principal d'aquestes directrius se centra en la perspectiva de gestió, la tècnica i la pràctica.

Durant el 2007 la banda va llançar diverses reedicions de Delikatessen, així com es va dedicar a continuar la seva gira europea, on es van presentar a Alemanya, França, Rússia, etc., fins i tot arribant a obrir-li la presentació a Metallica en territori alemany al juliol d'aquest any, i a començar a compondre el seu nou àlbum, que sortirà a la venda en la part primerenca de 2008. Abans que acabés l'any, la banda va presentar el primer single d'aquest treball, Wach Auf!, que també va servir com tema principal per a la pel·lícula Alien Vs Depredador 2 a Alemanya.

Nominada en 2008 per als Premis del Sindicat d'Actors per la seva aparició en Mad Men (2007). Nominació compartida amb Bryan Batt, Anne Dudek, Michael Gladis, Jon Hamm, January Jones, Vincent Kartheiser, Robert Morse, Elisabeth Moss, Maggie Siff, John Slattery, Rich Sommer i Aaron Staton.
Les nominacions als premis són enviades per un grup d'institucions que treballen en temes ambientals, arreu del món, i per un grup confidencial de 150 experts ambientals, de més de 70 nacions diferents. Els nominadors treballen sobre una gran varietat de temes, incloent justícia ambiental, drets indígenes, protecció dels recursos ambientals, biodiversitat i conservació, salut ambiental i maneig de terres, entre molts altres.

Martinon-Torres, M. & Rehren, Th., in press (b). Mining, Europe. In: Encyclopedia of Society and Culture in the Medieval World. Dallas: Schlager.

En el tram final del seu recorregut troba la Font de la Presa (la presa de l'embassament de Senterada és a prop, al nord-est), i poc després travessa la carretera N-260 i de seguida s'aboca en el Flamisell

Allotjament rural: és una de les fórmules més habituals en zones com la Serra Nord de Madrid, és el més semblant a un apartament turístic, però habitualment amb elements diferenciadors de les àrees rurals (tipus de construcció, decoració, etc.). Solen comptar amb cuina pròpia, bany, sala i un nombre indeterminat d'habitacions.

Dugesia tubqalis és una espècie de triclàdide dugèsid que habita al Marroc. El nom específic prové del nom berber "Tubqal" per al cim més alt de les muntanyes de l'Atles.

La planta primera és un dels espais més interessant del conjunt que permet analitzar i comprendre el creixement i transformació estructural de l'edifici al llarg del temps. Destaca en aquest sentit la galeria oberta a la plaça, on es pot observar a la paret oposada als finestrals els testimonis de les finestres coronelles de llinda apuntada del projecte arquitectònic medieval. Aquests testimonis medievals es complementen amb d'altres com les pintures murals de la Sala Joan Maragall, molt malmeses pels revestiments que les van cobrir al llarg del temps però que també han permès preservar-les fins a l'actualitat. Així mateix, cal esmentat la importància de la muralla romana en la construcció i evolució estructural de l'edifici. De fet el Pati Llimona es va construir aprofitant una de les torres de l'antiga muralla romana i una part del pany mural d'aquesta; és per aquest motiu i després de la restauració més contemporània, que avui dia es troben a la vista nombrosos testimonis del parament romà entre els que destaca especialment les finestres i portes amb sardinell de pedra localitzades a la Sala d'actes Maria Aurèlia Capmany i a la caixa de l'ascensor.

El 2007 hi havia 83 habitatges, 66 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 10 estaven desocupats. 82 eren cases i 1 era un apartament. Dels 66 habitatges principals, 62 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 10 en tenien tres, 18 en tenien quatre i 35 en tenien cinc o més. 47 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 26 habitatges hi havia un automòbil i a 34 n'hi havia dos o més.
El nivell de detall generalment es redueix cap al fons. Els obrers de la part superior de la torre estan menys detallats que els que hi ha a terra, al nivell de Bàrbara, mentre els elements del paisatge són esbossos. Dins algunes àrees la línia entre el dibuix preparatori i el underpainting creu per damunt. Les vores inferiors de l'estructura original de marbre contenen lletres pintades imitant un cisellat amb la inscripció IOHES DE EYCK ME FECIT. 1437. Aquest fet ha portat a qüestionar-se per la funció exacta de la signatura de Van Eyck; ja que pot indicar que l'obra està acabada per l'artista, o bé que la seva funció era el disseny que s'havia de completar per membres del seu taller.

És un dels 32 jaciments prehistòrics menorquins que es presenten a la candidatura de la Menorca Talaiòtica com a patrimoni de la humanitat a la UNESCO.

Els heteròcers són en general lepidòpters de cossos grossos (especialment les femelles), amb abundant pilositat i esquames en l'abdomen. Una de les diferències més evidents entre els heteròcers i els rhopalòcers es troba en la forma de les antenes. Les antenes poden també diferir entre els mascles i les femelles de la mateixa espècie.

Gombrowicz està interessat en la identitat i en la manera en què el temps, les circumstàncies, la història i el lloc imposen una determinada forma a la vida de les persones. Insensible, burleta i de vegades brutal, la joventut de Kowalski és inexperta i immadura, però també li ofereix llibertat per a delectar-se en el desig. Gombrowicz teixeix dins del llibre la seva opinió que la immaduresa és la força que és darrere dels nostres esforços creatius.

Joan Fuster va afirmar que Juan Gil-Albert "és el millor poeta valencià del segle, i de més segles, en castellà". La lírica de Gil-Albert és un cant festiu a la vida, a la bellesa, al pas del temps i a la poesia mateixa. Obra singular i personalíssima, poblada de mites i profundament lligada al Mediterrani.

Al març de 2007, després de quatre anys en captivitat, incloent sis mesos de detenció a la badia de Guantanamo, Khàlid Xeikh Mohmmed -com es va sostenir en una audiència del Tribunal de revisió de l'estatus de combatent a la badia de Guantánamo - va confessar haver estat el cervell darrere dels atemptats de l'11 de setembre de 2001, l'intent de fer esclatar un avió sobre l'oceà Atlàntic per mitjà d'una bomba camuflada en les sabates del terrorista Richard Reid, els atemptats de 2002 a Bali (Indonèsia), els atacs de 1993 del World Trade Center i diversos atacs fallits.

GIMP és conegut també per ser potser la primera gran aplicació lliure per a usuaris finals. Treballs anteriors, com Gcc, el nucli de Linux, etc. eren principalment eines de programadors per a programadors. GIMP és considerat per alguns com una prova que el procés de desenvolupament de programari lliure pot crear aplicacions que els usuaris no avançats puguin usar productivament; d'aquesta forma, va obrir el camí d'altres projectes com: KDE, GNOME, Mozilla Firefox, OpenOffice.org i altres aplicacions posteriors.
Quint Voconi Nasó (Quintus Voconius Naso) fou un magistrat romà. Fou judex quaestionisen el judici de Cluenci el 66 aC. Ciceró en el seu discurs per Flac el 59 aC parla d'un Quint Nasó que havia estat pretor però no n'indica la data.

Testimoni de l'antiga popularitat d'aquest tipus de cistell és la pervivència de moltes frases fetes en català, com per exemple "demanar la lluna en un cove", "fer-la grossa com un cove" o "el que hi ha al cove, és peix; tota la resta és pesquera".

Santoral: sant Moisés, alliberador (segons els catòlics i siríacs); Eleazar, fill d'Aaron (Església ortodoxa, només); Pròsper de Tarragona, bisbe; Joan IV de Constantinoble, bisbe; Antoní de Pàmies, bisbe; Albert i Vit de Pontida monjos; Guillem de Roskilde, bisbe; beata Margarida de Lovaina, màrtir.

El castell manca de decoració, ja que no és la residència oficial del marquès, no obstant això deixa constància de la seva persona en els vuit escuts d'armes pertanyents a la família Fajardo i Silva.

A Europa, que està al nord, hi ha tres grans penínsules: la Ibèrica, la Italiana i la Balcànica. Un sistema muntanyós que inclou els Pirineus, els Alps, els Alps dinàrics, les muntanyes dels Balcans i les muntanyes Ròdope.

El nombre d'Avogadro, o constant d'Avogadro, (símbol NA o L) és una constant física fonamental que representa el nombre d'entitats elementals que hi ha en un mol.

Aquest CFC té un temps de residència d'uns 85-90 anys en l'atmosfera i segons els índexs de ODP (Índex d'esgotament d'ozó a causa d'una substància) i GWP (Índex de contribució d'una substància a l'escalfament global) s'observa que el CFC-113 és un dels compostos d'aquesta família amb els valors més baixos, encara que superiors a altres contaminacio atmosfèrics d'altres famílies.

Yangi fou un primerenc monarca del primer període d'Assíria (Azuhinum). Apareix llistat com el tercer dels “disset reis que vivien en tendes de campanya” a les Cròniques de Mesopotàmia. Yangi fou precedit per Adamu, i succeït per Suhlamu. Gairebé res se sap, d'altra, sobre el regnat de Yangi.

Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,3% tenia menys de 18 anys, un 21,5% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.

Aquest reagrupament ha estat qualificat de confederació, en la mesura on no es realitza amb l'objectiu d'elegir un sol home al seu front, sinó de crear aliances econòmiques i polítiques entre les diferents comunitats que la componen. Aquestes aliances són necessàries pel bon funcionament d'aquestes societats perquè el context d'aquesta regió al segle XVIIIe caracteritzada per intercanvis comercials importants entre europeus i malgaixos, podia desestabilitzar les seves organitzacions.

L'Expedició 31 va ser la 31a estada de llarga durada a l'Estació Espacial Internacional (ISS). Va començar el 27 d'abril de 2012 amb la partida de l'ISS de la nau Soiuz TMA-22, que va enviar de tornada l'Expedició 30 a la Terra. L'expedició va finalitzar l'1 de juliol de 2012, quan els tripulants Oleg Kononenko, André Kuipers i Don Pettit va partir de l'ISS a bord del Soiuz TMA-03M, marcant l'inici de l'Expedició 32.
L'any 2005 guanyava un Premi Ondas per la seva cobertura especial de tres dies del Primavera Sound amb walkie-talkies, portàtils i micròfons; l'any següent va passar a ser la primera a l'Estat a poder-se escoltar des d'un telèfon mòbil amb Internet.

Autors francesos com Franck Marie (1978), Jean-Luc Chaumeil (1979, 1984, 1992) i Pierre Jarnac (1985, 1988) mai han pres de debò a Pierre Plantard i el Priorat de Sió. Van concloure que tot era un frau, i per a això els historiadors van perfilar detalladament els seus arguments i van donar múltiples proves que els investigadors de la novel·la del Sant Grial, del qual es va fer famós mundialment el Priorat de Sió, no havien explicat la veritat i que havien omès dades conegudes. Amb això, argumenten que les proves d'aquests últims no podien mantenir la versió mítica de la història del Priorat.

Proporciona una fusta dura, que es fa servir a la construcció per fer taulons i per la fabricació de mobles; encara que no és gaire comercialitzada.

PILLET, Alfred / CARSTENS, Henry, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Torcafol és el número PC 443]

Niça, en poder dels Savoia, el 1543 fou setjada per francesos i turcs perquè era aliada de l'Imperi, i resistí l'intent d'ocupació mercè l'aixecament ciutadà dirigit per Caterina Segurana. Com a llengua, el 1562 s'hi imposaria l'italià, malgrat l'edició d'un diccionari occità per Joan Badat (1516-1567). I finalment, el 1588 Joan de Breuil infeudaria Niça a Savoia de manera que conservaria les llibertats, franquícies i llengua pròpia, encara que influïda per l'italià, fins a començaments del segle XIX.

El 2009, el govern d'Ucraïna va anunciar l'arrendament de bases navals russes a Crimea no s'estendria més enllà del 2017; com a resposta, la Flota del Mar Negre Russa va iniciar l'expansió de la seva base a Novorossiïsk. Al juliol de 2007, el Comandant de la Marina va anunciar que la nova base estaria a punt el 2012. Segons el tractat bilateral del 1997, Rússia pagava 98 milions de dòlars anualment i el tractat establia la pròrroga per mutu acord. Funcionaris russos van dir en repetides ocasions que els agradaria estendre el contracte d'arrendament.

Les activitats metal·lúrgiques també van ser protegides pel poder polític central, les autoritats regionals, les ordres monàstiques i senyors eclesiàstics, que sempre van tractar de tenir el control i reclamar drets de regalia sobre les mines i una participació en la producció, tant en terres privades com en regions pertanyents a la corona. Estaven particularment interessats en l'extracció dels minerals de metalls preciosos, encara que les diferents mines en els seus territoris estaven obertes a tots els miners.

Patones és un municipi del nord-est de la Comunitat de Madrid. Es divideix en dues localitats: Patones de arriba i Patones de abajo. La primera és un important focus de turisme rural. Es troba a 60 km de Madrid.
La reconstrucció data de l'any 1524 segons la inscripció d'una altra làpida. Segons l'historiador de Mula, Juan González Castany, el tracista va ser Luis Fajardo, possible mestre d'obres de la casa dels Vélez.

Oomph! és un grup de música alemany fundat el 1991 per Dero Gol, Robert Flux i Andreas Crap, a Wolfsburg, Alemanya. El grup, al costat d'uns altres com KMFDM o Die Krupps, són pioners a fusionar el metall amb sons industrials. Des dels seus orígens van practicar un so molt fidel al dit estil, fet explicat de vegades perquè el mateix any en què es va fundar Oomph! es van publicar discos de culte del gènere que van poder servir d'inspiració.

A partir de 1929 entra en política de la mà de José Bueno, Juan Miguel Romá i Joan Renau. Max Aub el va posar en contacte amb tots els "ismes" i avantguardes. I Federico García Lorca, Juan Ramón Jiménez, Luis Cernuda, Manuel Altolaguirre, Pablo Neruda, María Zambrano, Rosa Chacel, Miguel Hernández i Vicente Aleixandre entre 1930 i 1934 el posen en contacte amb la poesia. En el període 1936-1938, Manuel Altolaguirre li publica els seus primers llibres poètics, bastant tardans; el primer va aparèixer l'any 1936 amb el títol Misteriosa presencia, col·lecció de sonets de tema amorós on es deixa sentir l'empremta de Luis de Góngora i Stéphane Mallarmé, seguit de Candente horror, del mateix any. De 1938 és Son nombres ignorados, imprès a Barcelona i que suposa la seua dolorida consciència de la Guerra Civil espanyola. l'any 1936 funda a València la revista Hora de España, la redacció de la qual està formada per Juan Gil-Albert, Rafael Dieste, Antonio Sánchez Barbudo i Ramón Gaya. A mitjan 1937, es van unir a ells en la redacció María Zambrano i Arturo Serrano Plaja. Quan València es converteix en capital de la República, la casa de Juan Gil-Albert es convertix en centre de reunió dels intel·lectuals republicans. Participa en l'organització del Segon Congrés Internacional d'Escriptors per a Defensa de la Cultura, així com, en la redacció de la famosa Ponència Col·lectiva. En Memorabilia ha evocat Gil-Albert els seus trobades d'aquells dies amb Louis Aragon, Octavio Paz, junt amb el record d'altres noms, com Antonio Machado, Alberti, Miguel Hernández, José Bergamín.... Acabada la guerra farà cap a un camp de refugiats a França.

Va formar-se com a futbolista al planter del FC Barcelona, encara que sense arribar a debutar amb el primer equip va marxar al Córdoba CF, on només jugà la temporada 1996-97, passant després pel Yeclano Deportivo i el Deportivo Alavés. La temporada 1998-99 va aconseguir l'ascens a Primera divisió amb el CD Numancia, marcant 18 gols en 39 partits i tornant a l'Alavés a la campanya 1999-2000.
Fou un dels clubs més destacats del futbol guatemalenc del segle XX pel que fa a títols assolits. Va ser fundat el 1924 per l'empresa nacional d'impressió Tipografía Nacional. Ingressà a la Lliga Capitalina el 1928, campionat que guanyà en tres ocasions entre 1938 i 1940. També guanyà tres lligues nacionals entre 1943 i 1953. El 1981, en finalitzar darrer a primera divisió, descendí a la divisió B (la segona categoira). Dues temporades més tard retornà a primera (Liga Mayor) però tornà a descendir la temporada 1992-93; en grau mesura per la falta de suport financer. Seguí perdent categories fins a desaparèixer definitivament el 2002.
O panteyón de nobles, puesto a on son apedecatos muitos nobles aragoneses que quisioron descansar chunto a os reis d'o país. Se i plega puyando por a escalera dita de l'abad Setsera que estió qui la fació construir en 1301. Bi ha dos rengleras de sepolturas adornatas d'aixedrezato chaqués, en total ventidos, dotze en a parti inferior y atras dotze en a superior. Pueden veyer-se esculturas en as lapidas de caballers, grifos, crismons y cruzes d'Enneco Ariesta u o escuto heraldico d'os Abarca. O zaguer noble que se enterró en iste lugar estió Don Pedro Abarca de Bolea en 1798, Conte d'Aranda naixito de Sietemo.

A Republica de Zimbabue ye un país localizato en a parti sud d'o continente africán, entre o río Zambeze, as cadreitas Bitoria y o río Limpopo. No tien costas, muga a l'ueste con Botsuana, a lo norte con Zambia, a lo sud con Sudafrica y Mozambique a l'este. Parti d'os suyos territorios sen corresponden con l'antigua Rodesia.

A part d'a denominación d'alimento, en determinatas parlas altoaragonesas se diz a los alimentos virolla u vidolla, sobre tot en aragonés oriental. A parola provién d'o latín VITUALLA, y o significato actual ye prou variable, dende simplement "alimento" (belsetán, ribagorzán, restos d'aragonés de Tardienta), "banquet" (fobán, aragonés d'o Viello Sobrarbe), u dica "fiesta" y "borina" (semontanés).

O indubtable magnetismo presonal d'Adolf Hitler y as suyas capacidatz oratorias li facioron esdevenir a escape a "estrela" d'o partito en os actos politicos d'extremistas de dreita que en ixe inte se feban en as cervecerías muniquesas, remarcando tres qüestions prencipals en os suyos discursos (antisemitismo, anticomunismo y nacionalismo), dirichitos enta un publico que ya yera convencito d'ixas ideyas antes d'o discurso. A suya creixent popularidat lo fació esdevenir una presonalidat imprescindible en o partito, parando asinas un golpe interno contra l'anterior grupo dirichent d'o partito, que remató por ceder-le a presidencia d'o partito. Parando cuenta d'a suya popularidat exterior, o partito creixió muito, encara que continó estando un chicot partito minoritario.

Cristina Adriana Chiara Scabbia (Milan, 6 de chunio de 1972) ye una cantaire italiana, vocalista d'o grupo Lacuna Coil. Ye tamien columnista d'a revista de rock Revolver chunto con Vinnie Paul, antigo miembro d'os Pantera.

Alcubilla de Nogales ye un municipio d'a provincia de Zamora, en a comunidat autonoma de Castiella y Leyón. A suya población ye de 146 habitants, en una superficie de 13,67 km² y una densidat de población de 10,68 hab/km².

Quan os instaladors d'antenas parabolicas se miran un partito de fútbol ta comprebar o funcionamiento de l'antena, a imachen corresponde a l'Eurocopa de 1996, mientres que a scena ye de 1990.
Loís XVIII de Francia, naixito de Versailles (Reino de Francia) o 17 de noviembre de 1755 y muerto en París (Reino de Francia) o 16 de setiembre de 1824, estió un rei de Francia dende o 6 d'abril de 1814 dica o 20 de marzo de 1815 y dende o 8 de chunio de 1815 dica o 16 de setiembre de 1824. Adoptó o suyo numeral fendo referencia a Loís XVII, qui no heba estato mai proclamato rei, pero que representaba a continidat dinastica d'o lechimismo francés. Yera fillo de Loís Ferrando de Francia, dofín de Francia, y d'a suya muller María Chusepa de Saxonia.

Clamata tamién al-Bahja (البهجة) u "Alcher a Blanca" por a color blanca d'os suys edificios, Alcher ye situata en o norueste d'Africa chunto a la mar Mediterrania, y disposa d'o puerto mas important d'a zona. Fa parte d'a Organización d'as Ciudatz d'o Patrimonio d'a Humanidat.

Camprovín ye un municipio d'A Riocha, situato a 30 km de Logronyo. A suya población ye de 188 habitants (2006), en una superficie de 20,45 km² y una densidat de 9,19 hab/km².

Basando-se en a intelichibilidat mutua, Dalby cuenta dica dotze luengas: portugués, castellán, astur-leyonés, aragonés, catalán, gascón, provenzal, galo-valón, francés, franco-provenzal, rumanch y ladín. Iste criterio de clasificación ye manimenos problematico, debiu a o mayor nivel d'intelichibilidat mutua entre as luengas italicas y ibericas que entre qualsiquiera d'istas y as luengas galo-romances.

Quan lo exercito liberal de lo cheneral Espartero abanzaba ta Cantaviella, la fortaleza de Segura resistió muito tiempo contra unas tropas muito més numerosas que la rodeyaban de tot.

O claustro romanico d'o sieglo XII, a parti probablement más important d'o monesterio. Os suyos chapitels d'entre os sieglos XII y XIII narran o Chenesi y a vida de Chesús, tamién i apareixen animals fantasticos. Cubilato baixo a penya, d'antis más yera zarrato con un muro que s'espaldó por a parti norte y probablement tamién teneba más altaria.

As nacions que se troban de raso en l'ocián son Madagascar, a quatrena isla más gran d'o mundo; Comoras; Seychelles; Maldivas; Mauricio; y Sri Lanka. Indonesia lo rodia, y quantas atras nacions en mugan: Sudafrica, Mozambique, Tanzania, Kenia, Somalia, Chibuti, Sudán, Echipto, Israel (con Eilat en o golfo d'Aqaba), Arabia Saudí, Yemen, Emiratos Arabes Unitos, Bahrein, Qatar, Kuwait, Iraq, Irán, Pakistán, India, Myanmar y Australia. A importancia de l'ocián como una rota de transito entre Asia y Africa lo ha convertido en un foco de conflictos. En qualsiquier caso, denguna nación lo ha xalapato con exito dica prencipios d'o sieglo XIX quan o Imperio britanico controlaba a mayor parte d'a tierra perimetral de l'ocián Indico.

Se troba situata a 924 metros d'altaria dencima d'o ran d'a mar, a una distancia de 75 km d'a ciudat de Segovia, a capital d'a suya provincia.

S'interpreta a l'egual que Asturianos y Gallegos como toponimos que levan o chentilicio d'os repobladors, n'este caso provinients de Coria (Cáceres).
Actualment as quatre luengas romances occidentals estandarizadas mas charradas son o castellán (con bells 410 millons de fablants nativos), o portugués (con bells 220 millons de fablants nativos y atros 45 millons con ista como segunda luenga, mas que mas en l'Africa lusofona), o francés (con bells 75 millons de fablants nativos y atros 70 millons con ista como segunda luenga, a mayoría en l'Africa francofona) y o catalán (con bells 7,2 millons de fablants nativos). Muitas d'istas luengas tienen un gran numero de fablants no nativos; isto ye muit común ta o francés especialment, ya que ye prou estendillau en Africa occidental como lingua franca.

Bi ha reflexión especular y reflexión difusa. La reflexión especular se produz en superficies suaus y lisas. La reflexión difusa se produz quan la superficie ye rugosa y las ondas se reflectan en direccions aleatorias sin convercher en garra punto y sin creyar garra imachen.

Ye situato a lo sur de la Muela d'Anadón, en lo interfluvio que bi ha entre los ríos Segura (afluent de lo río Martín) y lo río Aguas. Lo nuclio habitato ye més a man de lo río Segura, pero los Banyos de Segura son a 5 km, a cantos de lo río Aguas, tampoco guaire luent de lo naixedero. Los banyos s'aproveitan dende 1716. Lo balneyario funcionó dica 1986.

A parola linia provién d'o latín LINEA(M), "fibra de lin". A parola alvio ("cauz") provién d'o latín ALVEUM que manimenos apareix en textos medievals aragoneses con grafía amanada a la forma latina orichinal como alveo.

Historicament s'heba considerau tres tribus adintro d'a subfamilia Machairodontinae: Metailurini u metailurinins, Machairodontini u macairodontinins y Smilodontini u smilodontinins. Actualment os metailurinins se clasifican adintro d'os felins y no pas como macairodontins, considerando-se que a mida levement superior d'os canins d'ixes animals se deben a analochía morfolochica por converchencia adaptativa, y no pas a una verdatera relación filetica.

A población d'esta provincia ye de 816.910 habitants (en 2008) en una superficie de 5.476 km², con una densidat de población de 149 hab/km².

As luengas reto-romances, que incluyen o rumanch en Suiza, o ladín en l'aria d'os Dolomitas y o friulán en Friuli. As luengas reto-romances pueden clasificar-se como galo-romances u como una branca independient entre as luengas romances occidentals.

Tractar las auguas residuals en estacions depuradoras con tractamientos biolochicos y quimicos que eliminn los compuestos de fosforo y nitrochén.

En lo referendun de l'1 d'aviento de 1991, que lebó a la independencia de la republica d'Ucraína, o 78% de los rusins votoron a favor de l'autonomía dentro d'Ucraína, feito que refusó o gobierno de Kiev.

Boullay-les-Troux ye una comuna situata en o departamento francés d'Essonne, o districto de Palaiseau, o cantón de Limours y a rechión d'a Isla de Francia.

Seguntes Agustín Ubieto Arteta, a primera cita d'o lugar ye de 1073, recullita en a obra de María Pilar Jerez Martín Documentación particular pinatense de 1063 a 1095, treballo de licenciatura, Facultat de Filosofía y Letras d'a Universidat de Valencia, curso 1959-1960.