Hur känner ni måndag morgon när klockan ringer? Arbeta = simpa?: Som tur var ärvde jag stora arealer skog så jag klarar mig men hur känner ni som arbetar er? Duktiga och behövda såsom näringslivsministrar/politiker brukar säga i TV eller känner ni er som simpar, hjon och pigor?  Hur känns det när klockan ringer en vardag, ni tuffar iväg för att åka iväg och skalla. Hur känns det? Känns det inte förnedrande att slita ut både kropp och själ och inte få nått särskilt tillbaka? Inget av värde i alla fall, eller?